Справа № 420/13582/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 13 червня 2023 року надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж» до Головного управління державної податкової служби в Одеській області, Державної податкової служби України, в якій просить суд:

1. Скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 23.05.2023 №8856920/35768002, від 23.05.2023 №8856921/35768002, від 23.05.2023 №8856923/35768002;

2. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні № 1 від 23.02.2023, № 2 від 27.03.2023, № 1 від 28.04.2023 датою їх фактичного отримання.

Позовні вимоги ТОВ «ПКФ «Теплоенергомонтаж» обґрунтовує тим, що основними видами діяльності є 42.21 Будівництво трубопроводів, 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування. Основним замовником робіт ТОВ «ПКФ «ТЕПЛОЕНЕРГОМОНТАЖ» є комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» (). В рамках діяльності з КП «Теплопостачання міста Одеси» були укладені наступні договори: 11.04.2018 між комунальним підприємством Теплопостачання міста Одеси та товариством з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж» було укладено договір на виконання робіт №ТМО-118/18, відповідно до умов якого замовник доручав, а виконавець зобов`язувався виконати та здати роботи з капітального ремонту ділянки теплової мережі між ТК 3003 та ТК 3004 по вул. Дніпропетровська дорога, відповідно до умов договору, а замовник зобов`язувався прийняти та сплатити вартість виконаних робіт; - 05.11.2018 між комунальним підприємством «Теплопостачання міста Одеси» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «ПКФ «Теплоенергомонтаж» (виконавець) укладено договір на виконання робіт №ТМО-239/18, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується на власний ризик, власними засобами, матеріалами, комплектуючими виробами та обладнанням виконати та здати роботи з капітального ремонту житлового фонду (приміщення): модернізація вводу системи централізованого опалення з встановленням приладу обліку теплової енергії, за адресою: м. Одеса, пул. Генерала Петрова, 47, відповідно до умов договору та проектної документації, а замовник зобов`язується прийняти та сплатити вартість виконаних робіт, - замовлення на виконання ремонтних робіт від 17.10.2019 за вих. № 07-27/605-1, замовлення на виконання ремонтних робіт від 21.10.2019 за вих. №07-27/630-1 за наступними адресами - ділянками виконання робіт в м. Одесі: 1) роботи з капітального ремонту ділянки теплової мережі від ТК1021 пр-т Добровольського, 92 до ТК1302 пр-т Добровольського, 99 в м. Одеса. В рамках виконання умов даних договорів та замовлень від КП «Теплопостачання міста Одеси» підприємство «ПКФ «ТЕПЛОЕНЕРГОМОНТАЖ» в 2018-2019 роках закупало матеріали, комплектуючі вироби, а також брало в оренду обладнання та механізми. Замовник робіт, КП ««Теплопостачання міста Одеси» за роботу не розрахувався, акти виконаних робіт підписувати відмовився, тому ТОВ «ПКФ «Теплоенергомонтаж» звернулося до Одеського господарського суду для стягнення сум заборгованості по вищевказаним договорам та замовленням робіт. Надання всіх первинних документів по вищевказаним договорам та реальність господарських операцій підтверджується матеріалами справи № 916/3268/21 господарського суду Одеської області та рішенням по даній справі, яким були задоволені позовні вимоги ТОВ «ТЕПЛОЕНЕРГОМОНТАЖ» про стягнення 3558045,79 грн. Коли рішення суду набуло законної сили, боржник, підприємство «Теплопостачання міста Одеси», почало перераховувати кошти на рахунок ТОВ «ТЕПЛОЕНЕРГОМОНТАЖ». Так як комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси», відповідно до пп. 14.1.266 Податкового кодексу України застосовує касовий метод для цілей оподаткування (дата виникнення податкових зобов`язань/відображення податкового кредиту виникає за датою отримання/надання оплати за товари/послуги), ТОВ «ТЕПЛОЕНЕРГОМОНТАЖ» складало податкові накладні по мірі отримання коштів та відсилало їх на реєстрацію: ПН № 1 від 23.02.23 р. на загальну суму з ПДВ 323 604,04 грн, ПН № 2 від 27.03.23 р на загальну суму з ПДВ 1 165556,90 грн, ПН № 3 від 27.03.23 р на загальну суму з ПДВ 20 458,36 грн, ПН № 1 від 28.04.23 р на загальну суму з ПДВ 1 186 015,27 грн, але реєстрацію в ЄРПН було зупинено з підстав п. 1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій» з підстав: обсяг постачання товару (послуги), дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. 23.05.2023 були отримані рішення № 8856920/35768002, № 8856921/35768002, № 8856923/35768002 комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування про відмову в реєстрації податкових накладних № 1 від 23.02.2023, № 2 від 27.03.2023, № 1 від 28.04.2023. У графі «прийнято рішення у зв`язку з відмічено: надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства (документи, які складені з порушенням не підкреслено.

Відповідачем, Головним управлінням ДПС в Одеській області, порушено вимоги пункту 11 Порядку №1165, оскільки у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладеної чітко не зазначено, які саме копії документів пропонується надати позивачу та чого мають стосуватися пояснення, які у свою чергу були б достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Загальне посилання контролюючого органу на правомірність зупинення реєстрації податкових накладних на підставі Критеріїв ризиковості господарських операцій, є протиправним та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд.

Реальність операцій підтверджена рішенням суду по справі №916/3268/21, в рамках розгляду якої досліджувалися всі первинні документи та експертні висновки.

Відповідач, Головне управління ДПС в Одеській області, як суб`єкт владних повноважень не навів обґрунтованих мотивів прийняття рішення про відмову в реєстрації податкових накладних ТОВ «ТЕПЛОЕНЕРГОМОНТАЖ» в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою судді від 19.06.2023 позовну заяву ТОВ «ПКФ «Теплоенергомонтаж» було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, а саме надання до суду позовної заяви в редакції у відповідності до вимог статті 5 КАС України.

22.06.2023 до суду надійшла (вх.№20386/23) уточнена позовна заява ТОВ «ПКФ «Теплоенергомонтаж» в якій позовні вимоги викладені наступним чином:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 23.05.2023 №8856920/35768002, від 23.05.2023 №8856921/35768002, від 23.05.2023 №8856923/35768002;

2. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні № 1 від 23.02.2023, № 2 від 27.03.2023, № 1 від 28.04.2023 датою їх фактичного отримання.

Ухвалою судді від 27.06.2023 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж» було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (ст.262 КАС України).

12.07.2023 року до суду (вх.№ЕП/26909/23) від Головного управління ДПС в Одеській області та Держаної податкової служби України до суду надійшов відзив на позовну заяву разом із додатками.

У відзиві вказано, що Головне управління ДПС в Одеській області та Держана податкова служба України не погоджуються з доводами позивача та зазначено, що обов`язок довести реальність господарської операції та підтвердити її належними документами покладається виключно на позивача. Вказані первинні документи мають відповідати стандартам бухгалтерського обліку та вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Як зазначено у відзиві, розглянувши надані первинні документи згідно повідомлення, Головне управління ДПС в Одеській області звертає увагу на неповноту доказової бази щодо операції з виконання робіт покладених на ТОВ «ПКФ «ТЕПЛОЕНЕРГОМОНТАЖ. Підставою для складання податкових накладних в подальшому є виконання договорів №ТМО-118/18, №ТМО -239/18, № 07-27/605-1 та №07-27/630-1. Серед документів, наданих до контролюючого органу, відсутні такі документи як: передбачені договором між позивачем та його контрагентами, а саме додатки до договорів, акти виконання робіт за договорами на виконання робіт з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Таким чином, як стверджує представник відповідачів, на момент винесення оскаржуваних рішень позивач не виконав вимоги Податкового кодексу України та Порядку №520 щодо підтвердження правомірності формування доказів та подання податкових накладних, і саме з цих підстав Головне управління ДПС відмовило у реєстрації розрахунків коригування.

Окрім цього, зазначено у відзиві, пакет документів містить виписки банку АБ «ПІВДЕННИЙ» від 23.02.2023, від 27.03.2023, від 28.04.2023, які в свою чергу не містить усіх обов`язкових реквізитів які передбачені законодавствам України. Головне управління ДПС в Одеській області вважає, що банківські виписки є сумнівними та ймовірно складені з порушенням чинного законодавства, так як відсутній підпис відповідального виконавця, печатки банку.

З урахуванням вищевикладеного, у відзиві вказано, що рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування Єдиному реєстрі податкових накладних №8856920/35768002 вiд 23.05.2023, №8856921/35768002 вiд 23.05.2023, Ne8856923/35768002 вiд 23.05.2023 про відмову в реєстрації ПН №1 від 23.02.2023, №2 від 23.03.2023, №1 від 28.04.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних були прийнятті у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства, з зазначенням додаткової інформації відповідно до пункту 5 Порядку №520, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні.

Зважаючи на вищевикладене, представник відповідачів просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж».

Разом із відзивом представником відповідачів надано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.09.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачів про розгляд справи №420/13582/23 в порядку загального позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Так, судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю ПКФ «Теплоенергомонтаж» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Комунального підприємство «Теплопостачання міста Одеси» про стягнення 3558045,79 грн., з яких: 784120,94 грн за договором на виконання робіт №ТМО-118/18 від 11.04.2018; 78290,28 грн за договором на виконання робіт №ТМО-239/18 від 05.11.2018; 1206473,63 грн. за замовленням на виконання ремонтних робіт від 21.10.2019 за вих.№07-27/630-1; 1489160,94 грн за замовленням на виконання ремонтних робіт від 17.10.2019 за вих.№07-27/605-1 (справа №916/3268/21).

Несплата комунальним підприємством «Теплопостачання міста Одеси» вартості виконаних робіт на суму 3558045,79 грн стала підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.06.2022 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ПКФ «Теплоенергомонтаж» задоволено повністю, стягнуто з Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ПКФ Теплоенергомонтаж 3558045 грн 79 коп. заборгованості та 46902 грн 61 коп. судового збору, повернуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПКФ Теплоенергомонтаж» 6468 грн 08 коп. судового збору, що сплачений за платіжним дорученням №1 від 29.09.2021 на загальну суму 53370 грн 69 коп.

Судом встановлено, що ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30 січня 2023 року по справі № 916/3268/21, яка набрала законної сили 30 січня 2023 року, затверджено мирову угоду, укладену 28.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж» та Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси».

Так, згідно даної ухвали товариство з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж» в особі директора Панчука В`ячеслава Вікторовича, що діє на підставі Статуту та Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» в особі директора Позднякової Ганни Іванівни, що діє на підставі Статуту, які є Сторонами апеляційного провадження в Південно-західному апеляційному господарському суді у справі № 916/3268/21 з перегляду рішення господарського суду Одеської області від 27.06.2022, керуючись положеннями ст. 192, ст. 274 ГПК України, уклали дану мирову угоду (далі Угода), зокрема, на наступних умовах:

1.Рішенням господарського суду Одеської області від 27 червня 2022 року у справі № 916/3268/21 задоволено позовні вимоги ТОВ «ПКФ «Теплоенергомонтаж». Стягнуто з КП «ТМО» на користь ТОВ «ПКФ «Теплоенергомонтаж» заборгованість на суму 3 558 045 (три мільйоні п`ятсот п`ятдесят вісім тисяч сорок п`ять) грн. 79 коп. та судовий збір на суму 46 902 (сорок шість тисяч дев`ятсот дві) грн. 61 коп. (далі Рішення суду).

2.Предметом спору у справі № 916/3268/21 є заборгованість КП «ТМО» перед ТОВ «ПКФ «Теплоенергомонтаж» за договором на виконання робіт № ТМО-118/18 від 11.04.2018 на суму 784 120,94 грн., за договором на виконання робіт № ТМО-239/18 від 05.11.2018 на суму 78 290,28 грн., за виконані Позивачем роботи з капітального ремонту ділянки теплової мережі від ТК 1021 пр-т Добровольського,92 до ТК 1302 пр-т Добровольського, 99 в м. Одеса на підставі листа КП «ТМО» № 07-27/605-1 від 17.10.2019 на суму 1 489 160,94 грн. та за виконані Позивачем роботи з капітального ремонту ділянки теплової мережі від ТК 1701 пр-т Добровольського, 122/1 до ТК 1703 пр-т Добровольського, 147/1 в м. Одеса на підставі листа КП «ТМО» № 07-27/630-1 від 21.10.2019 на суму 1 206 473,63 грн.

3.Сторони підтверджують, що заборгованість КП «ТМО» перед ТОВ «ПКФ «Теплоенергомонтаж» станом на 01.12.2022 складає 3 558 045 (три мільйоні п`ятсот п`ятдесят вісім тисяч сорок п`ять) грн. 79 коп., а саме:

3.1.Основний борг за договором на виконання робіт № ТМО-118/18 від 11.04.2018 на суму 784 120,94 грн.;

3.2.Основний борг за договором на виконання робіт № ТМО-239/18 від 05.11.2018 на суму 78 290,28 грн.;

3.3.Основний борг за роботи з капітального ремонту ділянки теплової мережі від ТК 1021 пр-т Добровольського, 92 до ТК 1302 пр-т Добровольського, 99 в м. Одеса на суму 1 489 160,94 грн.;

3.4.Основний борг за роботи з капітального ремонту ділянки теплової мережі від ТК 1701 пр-т Добровольського, 122/1 до ТК 1703 пр-т Добровольського, 147/1 в м. Одеса на суму 1 206 473,63 грн.

4.Сторони визначили, що Відповідач сплачує ТОВ «ПКФ «Теплоенергомонтаж» заборгованість зазначену у пунктах 3.1., 3.2., 3.3., 3.4. даної Угоди з розстрочкою у 3 (три) місяці рівними частинами платежу, а саме:

- до 31 січня 2023 року 1 186 015 (один мільйон сто вісімдесят шість тисяч п`ятнадцять) грн. 26 коп.;

- до 28 лютого 2023 року 1 186 015 (один мільйон сто вісімдесят шість тисяч п`ятнадцять) грн. 26 коп.;

- до 31 березня 2023 року 1 186 015 (один мільйон сто вісімдесят шість тисяч п`ятнадцять) грн. 26 коп.

5.Сплата заборгованості проводиться КП «ТМО» на поточний рахунок Позивача, а саме: НОМЕР_1 в ПАТ АБ «Південний», МФО 328209.

6.Позивач відмовляється від сплати Відповідачем судового збору за подання позову у сумі 46 902 (сорок шість тисяч дев`ятсот дві) грн. 61 коп.

7.Позивач у разі сплати Відповідачем заборгованості на суму 3 558 045 (три мільйоні п`ятсот п`ятдесят вісім тисяч сорок п`ять) грн. 79 коп. відмовляється від будь-яких вимог та зобов`язань за договором на виконання робіт № ТМО-118/18 від 11.04.2018, за договором на виконання робіт № ТМО-239/18 від 05.11.2018, виконаних робіт з капітального ремонту ділянки теплової мережі від ТК 1021 пр-т Добровольського, 92 до ТК 1302 пр-т Добровольського, 99 в м. Одеса та від ТК 1701 пр-т Добровольського, 122/1 до ТК 1703 пр-т Добровольського, 147/1 в м. Одеса на суму 1 206 473,63 грн., у тому числі щодо сплати КП «ТМО» відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України трьох процентів річних та інфляційної різниці за весь час прострочення сплати боргу.

Як стверджує позивач у позові, в рамках виконання умов договорів № ТМО-118/18 від 11.04.2018, № ТМО-239/18 від 05.11.2018 та замовлень від КП «Теплопостачання міста Одеси» підприємство «ПКФ «ТЕПЛОЕНЕРГОМОНТАЖ» в 2018-2019 роках закуповувало матеріали, комплектуючі вироби, а також брало в оренду обладнання та механізми.

Також позивач зазначає, що коли рішення суду набуло законної сили, боржник, підприємство «Теплопостачання міста Одеси», почало перераховувати кошти на рахунок ТОВ «ТЕПЛОЕНЕРГОМОНТАЖ» та що так як комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси», відповідно до пп. 14.1.266 ПКУ застосовує касовий метод для цілей оподаткування згідно з р. V ПКУ (дата виникнення податкових зобов`язань/відображення податкового кредиту виникає за датою отримання/надання оплати за товари/послуги), ТОВ «ТЕПЛОЕНЕРГОМОНТАЖ» складало податкові накладні по мірі отримання коштів та відсилало їх на реєстрацію.

На підтвердження здійснення комунальним підприємством «Теплопостачання міста Одеси» плати за надані послуги позивачем надано до суду:

- виписку по рахунку за 23.02.2023 року згідно якої на рахунку позивача надійшли грошові кошти у сумі 1186015,26 грн із зазначенням в графі «Призначення платежу»: «Плата основного боргу згідно мирової угоди по справі №916/3268/21 від 30.01.2023 року, в тому числі ПДВ 20% - 197669,21 (а.с.60);

- виписку по рахунку за 27.03.2023 року згідно якої на рахунку позивача надійшли грошові кошти у сумі 1186015,26 грн із зазначенням в графі «Призначення платежу»: «Плата основного боргу згідно мирової угоди по справі №916/3268/21 від 30.01.2023 року, в тому числі ПДВ 20% - 197669,21 (а.с.61);

- виписку по рахунку за 28.04.2023 року згідно якої на рахунку позивача надійшли грошові кошти у сумі 1186015,27 грн із зазначенням в графі «Призначення платежу»: «Плата основного боргу згідно мирової угоди по справі №916/3268/21 від 30.01.2023 року, в тому числі ПДВ 20% - 197669,21 (а.с.64);

За правилом першої події (оплата) позивачем складено та направлено на реєстрацію:

- податкову накладну № 1 від 23.02.2023 року на загальну суму з ПДВ 323 604,04 грн. (а.с.16-17);

- податкову накладну № 2 від 27.03.2023 року на загальну суму з ПДВ 1 165556,90 грн. (а.с.18-19);

- податкову накладну № 1 від 28.04.2023 року на загальну суму з ПДВ 1 186 015,27 грн. (а.с.20-21).

Також, вказано у позові, а правилом першої події (оплата) позивачем було складено податкову накладну № 3 від 27.03.23 р. на загальну суму з ПДВ 20 458,36 грн.

Проте, згідно квитанцій від 10.03.2023 року (а.с.12-13), від 10.04.2023 (ах.№,14-15), від 03.05.2023 (а.с.15) реєстрація податкових накладних № 1 від 23.02.2023, № 2 від 27.03.2023, № 1 від 28.04.2023 була зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, так як обсяг постачання товару/послуги 42.21.22, дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, як стверджує позивач, податкову накладну № 3 від 27.03.23 на загальну суму з ПДВ 20458,36 грн відповідачем зареєстровано.

Позивач скористався своїм правом та на адресу контролюючого органу ним 16.05.2023 року було направлено повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (а.с.22-26) з 26 додатками.

Судом встановлено, що Комісією Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації за розглядом наданого повідомлення та документів, 23.05.2023 року прийнято рішення:

- №8856920/35768002, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №1 від 23.02.2023 (а.с.6-7, 119-120);

- №8856921/35768002, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №2 від 27.03.2023 (а.с.8-9, 121-124);

- №8856923/35768002 яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №1 від 28.04.2023 (а.с.10-11, 125-126).

Підставою для відмови у реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування у вказаному рішенні зазначено надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства.

У розділі (додаткова інформація) вказаних рішень зазначено таке: «первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні».

Не погодившись із рішеннями від 23.05.2023 №8856920/35768002, від 23.05.2023 №8856921/35768002, від 23.05.2023 №8856923/35768002, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Оцінюючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України, щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII, внесені зміни та доповнення до Податкового кодексу України та запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю.

Положеннями п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

На виконання вказаної вище норми законодавства позивачем сформовано податкові накладні № 1 від 23.02.2023 року, № 2 від 27.03.2023 року, № 1 від 28.04.2023 року та надіслано їх до Єдиного реєстру податкових накладних.

Проте, реєстрація вказаних податкових накладних були зупинені контролюючим відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, так як обсяг постачання товару/послуги 42.21.22, дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений в Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №341), (далі - Порядок №1246).

Відповідно до п.2 Порядку №1246, податкова накладна, це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п.12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Пунктом 15 Порядку №1246 визначено, що у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Згідно п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 11.12.2019 №1165 (набрала чинності 01.02.2020), якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі по тексту - Порядок №1165).

Цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Відповідно до п.2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризи.

Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту а або б пункту 185.1 статті 185, підпункту а або б пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Згідно з приписами пункту 4 Порядку №1165, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до вимог п.6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п.7 Порядку №1165).

Відповідно до п.10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (п.11 Порядку №1165).

Комісія центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, розглядає скарги на рішення комісій регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (п.25 Порядку № 1165).

На момент формування квитанції, якою зупинено реєстрацію податкової накладної, Критерії ризиковості здійснення операцій визначені додатком 3 до Порядку №1165.

У додатку № 3 до Порядку №1165 визначено Критерії ризиковості здійснення операцій, зокрема п.1 «Обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі».

Суд зазначає, що зупинення реєстрації ПН/РК за пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання таких умов: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) дорівнює величині залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі чи обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) перевищує величині залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстр.

Таким чином, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду від 27 січня 2022 року по справі № 380/2365/21.

Натомість, надіслані позивачу квитанції містять вимогу щодо надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Тобто, у вказаних вище квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних відсутня інформація, які саме документи необхідно було надати позивачем до контролюючого органу для реєстрації податкових накладних, що фактично ставить платника податку у стан невизначеності у питанні документального спростування існуючих на думку відповідача ризиків.

Відповідачем до суду не надано доказів, що послуги, які надані позивачем фактично не здійснені, та що у позивача була відсутня матеріально-технічна база для їх виконання.

Суд підкреслює, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 23 жовтня 2018 року по справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року по справі №0940/1240/18.

Суд зазначає, що подією, з якою пов`язує позивач обов`язок по складенню податкові накладні є транспортування товару на підтвердження чого до суду надано видаткову та товарно-транспортну накладну.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року №520 (далі - Порядок №520).

Пунктом 2 вказаного порядку встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу (пункт 3).

Пунктами 4,5 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до п.6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Згідно з пунктами 9 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:

або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

або направляє повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування;

або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.

Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року № 557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за № 959/30827 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01 червня 2020 року № 261).

За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту.

Згідно з пунктами 10 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Суд зазначає, що до суду не надано доказів складення відповідачем повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування.

Підставою для складення рішення про відмову у реєстрації податкових накладних без направлення вищевказаного повідомлення є саме надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Як вже встановлено судом, у оскаржуваних рішеннях вказано, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування у вказаному рішенні зазначено надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства.

У розділі (додаткова інформація) вказаних рішень зазначено таке: «первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні».

В той же час, у рішеннях не зазначено, які саме документи, що подані позивачем складено з порушенням законодавства, в чому таке порушення полягає.

Щодо покликань відповідача на те, що на його думку що банківські виписки є сумнівними та ймовірно складені з порушенням чинного законодавства, так як відсутній підпис відповідального виконавця, печатки банку, то суд не приймає їх до уваги, оскільки рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути чітким, містити конкретні підстави його прийняття та не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд звертає увагу, що у контролюючого органу станом на час розгляду комісією документів були письмові пояснення позивача з доданими первинними документами, які платником долучено на власний розсуд з метою підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних № 1 від 23.02.2023, № 2 від 27.03.2023, № 1 від 28.04.2023.

Однак, контролюючий орган будь-якої оцінки вказаним у поясненнях обставинам не надав, жодних перевірок позивача з метою підтвердження чи спростування інформації, зазначеної позивачем, не проводив, оспорюване рішення не містять мотивів не врахування наданих позивачем пояснень та долучених документів, тому суд вважає необ`єктивним та необґрунтованим твердження Головного управління ДПС в Одеській області щодо правомірності оспорюваних рішень про відмову у реєстрації податкових № 1 від 23.02.2023, № 2 від 27.03.2023, № 1 від 28.04.2023.

При цьому, суд наголошує, що у цій справі не надається оцінка реальності здійснення господарської операції, на підставі якої позивачем складено податкові накладні № 1 від 23.02.2023, № 2 від 27.03.2023, № 1 від 28.04.2023, оскільки це питання має досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18 (адміністративне провадження №К/9901/62472/18), від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18 (адміністративне провадження №К/9901/7590/19), від 02.07.2019 у справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19).

При юридичній оцінці рішень про відмову в реєстрації податкової накладної суд враховує, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не було зазначено перелік документів, необхідних для її реєстрації. З врахуванням цієї обставини невідповідність вимог контролюючого органу в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних щодо надання документів правовій визначеності виключала для контролюючого органу можливість прийняття негативного для позивача рішення з підстав невиконання ним вимог.

Можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів.

Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі незазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним.

З огляду на неконкретність вимог контролюючого органу про надання документів, рішення від 23.05.2023 №8856920/35768002, від 23.05.2023 №8856921/35768002, від 23.05.2023 №8856923/35768002 не відповідають критерію обґрунтованості.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення від 23.05.2023 №8856920/35768002, від 23.05.2023 №8856921/35768002, від 23.05.2023 №8856923/35768002 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з положеннями частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення зокрема про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частина третя статті 245 КАС України встановлює, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно із пунктом 19 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно з п.20 Порядку №1246 внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, складені та направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх подання на реєстрацію.

В даному випадку, задоволення позовної вимоги про зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні подані позивачем, датою їх фактичного надходження є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Таким чином, оцінюючи встановлені судом факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання даного адміністративного позову сплачений судовий збір в розмірі 5368,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №33 від 06.06.2023 (а.с.5).

Враховуючи, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж» необхідно стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 5368,00 грн.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці, рішення ухвалено 04.09.2023.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 23.05.2023 №8856920/35768002, від 23.05.2023 №8856921/35768002, від 23.05.2023 №8856923/35768002;

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні № 1 від 23.02.2023, № 2 від 27.03.2023, № 1 від 28.04.2023 датою їх фактичного отримання.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж» суму сплаченого судового збору у розмірі 5368,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ПКФ «Теплоенергомонтаж» (65014, м. Одеса, вул. Жуковського, 2, ).

Відповідачі:

- Головне управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, );

- Державна податкова служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд.8, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА