Справа № 489/3037/23
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 489/3037/23

Перша інстанція: суддя Микульшина Г.А.,

повний текст судового рішення

складено 25.07.2023, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №373232 від 10.05.2023, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за ч.1 ст.126 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначено, що спірна постанова складена без встановлення інспектором наявності чи відсутності адміністративного правопорушення. Також позивач вказує на відсутність доказів вчинення ним правопорушення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 липня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для накладення на позивача адміністративного стягнення, оскільки факт порушення підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального права, ОСОБА_1 просить скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що правил дорожнього руху він не порушував, посвідчення водія надав та постійно наголошував поліцейському, що він не відмовляється пред`явити посвідчення водія.

Апелянт також вказує на те, що оскаржувану постанову винесено без фактичного розгляду справи та без забезпечення його права на захист.

УПП в Миколаївській області ДПП своїм правом на подання відзиву не скористалось.

Фактичні обставини справи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 11.04.2023 року інспектором-поліцейським взводу №1 роти №1 батальйону №4 УПП в Миколаївській області ДПП винесено постанову серія БАБ №548496 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді адміністративного штрафу у сумі 425 гривень (а.с. 9).

Як зазначено у вказаній постанові, 11.04.2023 року о 08:39 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Миколаєві по вул. Космонавтів біля АЗС, порушив вимоги дорожньої розмітки 1.3 та на вимогу поліцейського відмовив в наданні посвідчення водія на керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.4а ПДР України.

Вказане адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП. На підставі ст.36 КУпАП працівником поліції було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача за ч.1 ст.126 КупАП.

17.04.2023 року ОСОБА_1 оскаржив вказану постанову в адміністративному порядку до Управління патрульної поліції в Миколаївській області (а.с. 10-11).

Рішенням заступника начальника управління патрульної поліції в Миколаївській області постанову БАБ №548496 за ч.1 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 скасовано, справу направлено на новий розгляд (а.с. 13).

Перевіркою викладених ОСОБА_1 фактів було встановлено, що у постанові БАБ №548496 від 11.04.2023 року інспектор Магеррамов Е.М. зазначив місце вчинення вул. Космонавтів, біля АЗС. Зазначено, що по вул. Космонавтів розташовано щонайменше чотири АЗС.

Переглядом відеозаписів, використаних працівником поліції в якості доказів, було встановлено, що розмітка 1.3 (подвійна суцільна лінія) в місці нібито вчинення порушення знаходиться в неналежному стані. З відеозапису неможливо чітко стверджувати про наявність факту порушення дорожньої розмітки через значну віддаленість фіксації до місця вчинення.

При цьому, згідно відеозаписів нагрудного відеореєстратора працівника поліції можливо підтвердити факт відмови ОСОБА_1 надати посвідчення водія на вимогу працівника поліції.

28.04.2023 року позивачеві направлено повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції для розгляду вчиненого адміністративного правопорушення на 10.05.2023 року. Згідно з журналом обліку доставлених, відвідувачів та запрошених УПП в Миколаївській області позивач на розгляд справи не з`явився та клопотання про відкладення розгляду справи не надсилав (а.с.34, 35, 46-49).

10.05.2023 року працівником поліції Магеррамовим Е.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 373232.

Відповідно до даної постанови 11.04.2023 о 08:39 год. в м. Миколаєві, Інгульський район, просп. Богоявленський, 43, водій ОСОБА_1 , керуючи т.з. ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у вказаному документі, чим порушив вимоги п.2.4а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП (а.с. 14).

Законність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є предметом спору у справі, що розглядається.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п.1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України "Про дорожній рух", а саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України "Про дорожній рух").

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що на вимогу поліцейського водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки, зокрема, посвідчення водія.

На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, відповідачем надано диск з відеозаписом з бодікамери (а.с. 42).

Апеляційним судом було досліджено наданий відповідачем відеозапис, з якого вбачається, що інспектори поліції зупинили водія транспортного засобу, належним чином представились, пояснили причину зупинки та попросили позивача пред`явити водійське посвідчення та відповідні документи на транспортний засіб, як того вимагає ст.16 Закону України «Про дорожній рух» та ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію».

Позивач неодноразово заперечував проти надання документів до з`ясування причин зупинки його транспортного засобу та надання доказів вчинення ним порушення правил дорожнього руху.

З наданого відеозапису також вбачається, що позивачем було надано до огляду працівникам поліції документ невстановленого зразка на бланку «Республіка Україна», який не є посвідченням водія встановленого чинним законодавством зразку. В подальшому позивач, на вимогу відповідача надав страховий поліс на транспортний засіб, проте посвідчення водія, на неодноразові вимоги працівника поліції, позивачем надано не було.

Отже, вказаним відеозаписом, який є належним та допустимим доказом, підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Апеляційний суд також відхиляє доводи апелянта, що постанову винесено без фактичного розгляду справи та без забезпечення його права на захист, оскільки наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що позивача було повідомлено про розгляд справи 10.05.2023 року, проте ОСОБА_1 до відповідача не з`явився, клопотання про відкладення розгляду не надав. Зазначене підтверджується повідомленням про виклик та випискою з журналу, які є додатками до постанови серії БАД № 373232 від 10.05.2023 року.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції, що постанова Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України серії БАД № 373232 від 10.05.2023 року винесена за наявності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч.1 ст.126 КУпАП.

Таким чином судова колегія доходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 272, 286, 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.П. Косцова
Судді Ю.В. Осіпов В.О. Скрипченко