Справа № 320/2480/23
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2023 року № 320/2480/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Координаційно-моніторингової митниці Державної митної служби України

про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Координаційно-моніторингової митниці Державної митної служби України, у якому, з врахуванням збільшення позовних вимог, просить суд:

-визнати протиправним та скасувати висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» та «В» Координаційно-моніторингової митниці за 2022 рік затверджені наказом Координаційно-моніторингової митниці від 21.11.2022 №264-о у частині, що стосуються оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 ;

-визнати протиправним та скасувати наказ Координаційно-моніторингової митниці від 21.11.2022 №264-о у частині, що стосуються оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 ;

-визнати протиправним та скасувати наказ Координаційно-моніторингової митниці від 21.11.2022 №268-о «Про звільнення ОСОБА_1 » з посади головного державного інспектора відділу по роботі з персоналом Координаційно-моніторингової митниці у зв?язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності;

-поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу по роботі з персоналом Координаційно-моніторингової митниці з 23 листопада 2022 року;

-виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 листопада 2022 року по дату винесення у справі судового рішення.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що за результатами проведення оцінювання службової діяльності позивачки складено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності за 2022 рік, згідно якого позивачці виставлена негативна оцінка. З висновком щодо оцінювання результатів службової діяльності та наказом, яким затверджено вказаний висновок, позивачка не погоджується, оскільки, на її думку, вони прийняті не на підставі та не у спосіб, які визначені Законом України "Про державну службу" та постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 №640.

У судовому засіданні позивачка та її представник, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Позивачка пояснила, що на момент проведення оцінювання результатів її службової діяльності були відсутні підстави для проведення такого оцінювання, оскільки її безпосередній керівник працювала близько 2 тижнів і обєкутивно оцінити її роботу не могла, також більшість часу робота проводилась в дистанційному режимі через оголошений військовий стан в Україні.

Відповідач заперечуючи проти позову, до суду подав відзив на позовну заяву. По змісту просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з тим, що оскаржувана оцінка та висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності позивачки є правильними та обґрунтованими.

У судовому засіданні відповідач просив у задоволенні позову відмовити. Наголошує на тому, що оспорювані рішення винесені на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами Закону України «Про державну службу» та інших підзаконних нормативних актів, а також, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень, а тому, підстави для їх скасування відсутні.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 09.02.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 02.03.2023.

02.03.2023 у судове засідання прибули сторони. У зв`язку з необхідністю одержання нових доказів, відкладено розгляд справи на 20.03.2023.

20.03.2023 у судове засідання прибули сторони. У зв`язку з необхідністю одержання нових доказів, відкладено розгляд справи на 03.04.2023.

03.04.2023 у судове засідання прибули сторони. Суд на місці ухвалив перенести судове засідання для надання додаткових пояснень по справі на 13.04.2023.

13.04.2023 у судове засідання прибули сторони. Суд на місці ухвалив закрити підготовче судове засідання та перейти до розгляду справи по суті, призначив справу для розгляду на 16.05.2023.

16.05.2023 у судове засідання прибули сторони. Суд на місці ухвалив перенести судове засідання для надання додаткових пояснень по справі на 13.06.2023.

Допитані в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3

13.06.2023 у судове засідання прибули сторони. Суд на місці ухвалив перенести судове засідання для надання додаткових пояснень по справі на 13.07.2023.

13.07.2023 у судове засідання прибули сторони. Суд на місці ухвалив перенести судове засідання для надання додаткових пояснень по справі на 03.08.2023.

03.08.2023 у судове засідання прибули сторони.

Від сторін надійшли заяви про розгляд справи у порядку письмового провадження. Суд на місці ухвалив, подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

ОСОБА_1 , 30.06.2021 в порядку переведення призначена на посаду головного державного інспектора відділу по роботі з персоналом Координаційно-моніторингової митниці (посада державної служби категорії «В»).

З метою реалізації державної політики у сфері управління персоналом у Координаційно-моніторинговій митниці проводилося оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби кагегорій «Б» і «В» відповідно до статті 44 Закону та Порядку №640.

Наказом Координаційно-моніторингової митниці від 05.10.2022 №206-о «Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями Координаційно-коніторингової митниці, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» за 2022 рік», з урахуванням наказу Держмитслужби від 03.10.2022 №950-о «Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями Держмитслужби та її територіальних органів, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» за 2022 рік», затверджено список державних службовців Митниці та графік визначення результатів виконання завдань державними службовцями Митниці за 2022 рік.

Керівництвом відділу по роботі з персоналом Митниці організовано відповідну роботу відповідно до графіку (розділ I, період проведення з 20.10.2022 по 01.11.2022).

31 жовтня 2022 року відповідачем проведено робочу нараду, на якій одним із питанням порядку денного було заслуховування звітів щодо результатів виконання завдань і ключових показників державних службовців категорії «В», що підтверджується відповідним протоколом.

Так як позивачка перебувала на лікарняному, в день виходу на роботу (02.11.2022), її було ознайомлено під підпис із результатами оцінювання.

02.11.2022 ОСОБА_4 було ознайомлено ОСОБА_5 з результатами виконання нею завдань за 2022 рік як держслужбовцем категорії «В».

Згідно результатів за 2022 рік, ОСОБА_4 було виставлено ОСОБА_1 за виконання нею завдань на посаді головного державного інспектора відділу по роботі з персоналом Координаційно-моніторингової митниці за 2022 рік оцінку «негативно».

В обгрунтування такої оцінки начальником відділу зазначено «Виконання завдань державним службовцем здебільшого формальне. Результат роботи неможливо використовувати в подальшій діяльності. Проекти документів потребують постійного доопрац.вання. Під час виконання завдань порушено вимоги правил етичної поведінки, а процес досягнення результату мав негативний відгук з боку працівників та керівництва митниці».

Не погоджуючись з виставленого оцінкою, позивачкою було викладено зміст своїх заперечень, в яких ОСОБА_6 зазначено про те, що всі завдання керівництва нею виконувались вчасно та з дотриманням вимог чинного законодавства, жодних порушень правил трудового розпорядку та КЗпП допущено не було.

Водночас, 21.11.2022 було видано наказ «Про звільнення ОСОБА_1 » №268-0, відповідно до якого позивачку було звільнено з посади головного державного інспектора відділу по роботі з персоналом Координаційно-моніторингової митниці у зв?язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.

Підставою для звільнення - вказано наказ Координаційно-моніторингової митниці від 21.11.2022 №264-о «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Координаційно-моніторингової митниці».

ОСОБА_1 з оскаржуваним наказом «Про звільнення ОСОБА_1 » №268-о від 21.11.2022 не погоджується, вважає його протиправним та таким, що видано відповідачем за відсутності будь-яких законних підстав, у зв`язку з чим, позивачка звернулась з позовом до суду.

V. Норми права, які застосував суд

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі Закон № 889-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, визначених вказаною статтею.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (ч. 2 ст. 1 Закону №889-VIII).

За частинами 1-3, 11 статті 44 Закону № 889-VIII результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.

Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», здійснюється суб`єктом призначення.

Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, відповідно до ч. 11 ст. 44 Закону України «Про державну службу» постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2017 року №640 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 липня 2019 року №591) затверджено Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - Порядок №640).

Порядок визначає процедуру проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - оцінювання). Дія цього Порядку поширюється на державних службовців, які займають посади державної служби категорій «А», «Б» і «В» (п. 1 Порядку №640).

Метою оцінювання є визначення якості виконання державним службовцем поставлених завдань, а також прийняття рішення щодо його преміювання, планування службової кар`єри (п. 2 Порядку №640).

Оцінювання проводиться з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця (п. 3 Порядку №640).

Відповідно до п. 4 Порядку №640 учасниками оцінювання є, державний службовець; особа, яка визначає завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності (далі - ключові показники) та здійснює підготовку пропозицій щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «А»; безпосередній керівник державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В»; керівник самостійного структурного підрозділу (у разі наявності), в якому працює державний службовець, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В»; суб`єкт призначення; служба управління персоналом.

За п. 5 Порядку №640 державний службовець: бере участь у визначенні своїх завдань і ключових показників, а також у їх періодичному перегляді; ознайомлюється з визначеними завданнями і ключовими показниками; аналізує виконання визначених завдань і ключових показників; ознайомлюється з пропозиціями щодо оцінювання результатів службової діяльності або результатами виконання завдань і з висновком щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - висновок).

Згідно п. 6 Порядку №640 служба управління персоналом державного органу, в якому працює державний службовець, надає консультативну допомогу учасникам оцінювання та здійснює заходи щодо організації оцінювання, у тому числі підготовку проектів наказів (розпоряджень) про: визначення результатів виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», із списком державних службовців; затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В».

Пунктами 7 та 8 Порядку №640 визначено, що оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.

Оцінювання результатів службової діяльності державного службовця, на якого покладено виконання обов`язків за вакантною посадою державної служби або виконання обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця, проводиться за тією посадою державної служби, яку він займає.

За пунктами 9 та 9-1 Порядку №640 оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).

Оформлення документів, передбачених цим Порядком, здійснюється його учасниками у паперовій формі з використанням власноручних підписів або в електронній формі з накладенням кваліфікованих електронних підписів.

Обговорення та співбесіди з учасниками оцінювання, передбачені на відповідних етапах оцінювання, можуть проводитися за фізичної присутності учасників або дистанційно шляхом застосування технічних засобів.

Згідно п. 10 Порядку №640 визначення завдань і ключових показників для державного службовця здійснюється з урахуванням його основних посадових обов`язків. Завдання і ключові показники повинні зосереджуватись на досягненні завдань, установлених для відповідного державного органу, та відображати кінцевий результат, на досягнення якого спрямована службова діяльність державного службовця, вимірюватися в кількісному та/або якісному вираженні. Завдання і ключові показники, визначені для державних службовців у державному органі, не можуть дублюватися, крім завдань і ключових показників, визначених для державних службовців, посадові обов`язки яких збігаються.

Для державного службовця визначається від двох до п`яти завдань.

Строк виконання завдання повинен бути реальним для досягнення необхідного результату та визначатися з урахуванням строку прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань відповідно до пункту 13 цього Порядку.

Визначені для державного службовця завдання і ключові показники зберігаються в його особовій справі, а їх копії (в паперовій або електронній формі) у державного службовця та його безпосереднього керівника (абз. 2 п. 11 Порядку №640).

Визначення результатів виконання завдань проводиться у жовтні - грудні за період з 1 січня поточного року або з дати визначення завдань і ключових показників до дати прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань (п. 13 Порядку №640).

Завдання і ключові показники державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», визначаються за формою згідно з додатком 7 з урахуванням стратегічних документів державного та/або регіонального рівня, річного плану роботи державного органу, завдань, функцій та обов`язків, визначених у положенні про державний орган, положенні про відповідний структурний підрозділ, посадовій інструкції (п. 33 Порядку №640).

Пунктом 35 Порядку №640 визначено, що завдання і ключові показники для державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», можуть переглядатись (коригуватись або відмінятись) у разі, коли на їх виконання впливають прийняті нормативно-правові акти або внесені зміни до: стратегічних документів державного та/або регіонального рівня; річного плану роботи державного органу; положення про відповідний державний орган; положення про відповідний структурний підрозділ; посадової інструкції.

Перегляд завдань і ключових показників у випадках, передбачених цим пунктом, здійснюється не частіше одного разу на квартал відповідно до пунктів 10, 33 і 34 цього Порядку. У разі відміни раніше визначеного завдання для такого державного службовця може бути визначено нове завдання.

Наказом Національного агенства України з питань державної служби від 20.11.2020 № 217-20 затверджено Методичні рекомендації щодо визначення завдань і ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», моніторингу їх виконання та перегляду (далі - Методичні рекомендації, МР), які розроблено з урахуванням ч.2 ст.44 Закону України «Про державну службу», Порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2017 року №640, рекомендується застосовувати під час щорічного визначення та періодичного перегляду (у разі необхідності) завдань і ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності (далі - ключові показники) державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В» та розроблено з метою надання допомоги службам управління персоналом та іншим учасникам оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В» (далі - оцінювання), у плануванні й організації процесу визначення завдань і ключових показників, моніторингу їх виконання та перегляду.

Даними Методичними рекомендаціями визначено SMART-критерії, яким мають відповідати ключові показники (п. 6 МР, Додаток 2), зокрема: S (specific) - Показник має бути конкретним. Формулювання показника має розумітися однозначно та мінімізувати можливість суб`єктивного широкого тлумачення; M (measurable) - Показник має піддаватися вимірюванню. Вимір здійснюється в кількісному та/або якісному вираженні. При цьому зазначається бажане (очікуване) значення показника. При використанні кількісного виміру зазначається одиниця виміру; A (attainable) - Показник має бути реалістичним та досяжним з точки зору наявності необхідних компетенцій та ресурсів (часових, фінансових, людських, інформаційних тощо), які наявні в розпорядженні структурного підрозділу; R (relevant) - Показник має бути релевантним, тобто відповідати повноваженням (компетенції) державного службовця. Досягнення такого показника має призводити до виконання завдання в цілому; T (time frame) - Встановлення граничної (кінцевої) дати (періоду) досягнення показника.

Пунктом 37 Порядку № 640 визначено, зокрема, що для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», оціночну співбесіду.

Перед проведенням оціночної співбесіди державний службовець, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», заповнює форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 9 у частині відомостей щодо себе та займаної посади, опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання. Державний службовець заповнює зазначену форму у відповідній частині і передає її безпосередньому керівникові в електронній формі (п. 38 Порядку №640).

Пунктом 39 Порядку №640 передбачено, що оціночна співбесіда проводиться на основі усних пояснень державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», про виконання завдань і ключових показників та його письмового звіту, що подається у довільній формі відповідно до абзацу першого пункту 9-1 цього Порядку (у разі його подання державним службовцем). Під час оціночної співбесіди також розглядаються пропозиції щодо завдань і ключових показників на наступний період та визначаються потреби у професійному навчанні (крім випадку, коли державному службовцю виставлено негативну оцінку). Потреби у професійному навчанні визначаються у вигляді професійних компетентностей, які необхідно набути або вдосконалити державному службовцю.

Після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 9 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування. Безпосередній керівник разом з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 5.

Безпосередній керівник забезпечує ознайомлення державного службовця з результатами виконання завдань.

VI. Оцінка суду

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, встановлює Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.

Відповідно до ст. 87 ч. 1 п. 3 закону України «Про державну службу» підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є отримання державним службовцем двох підряд негативних оцінок за результатами оцінювання службової діяльності.

У контексті наведеного суд враховує, що за змістом норм ст. 44 цього ж Закону (остання саме регулює правовідносини щодо оцінювання результатів службової діяльності) результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри, виявлення потреби у професійному навчанні.

Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.

Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б", здійснюється безпосереднім керівником державного службовця.

Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення. При цьому державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання.

За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.

Так, зокрема у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

В той же час у силу приписів ч. 7 і 8 ст. 44 Закону України «Про державну службу» висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону. Державний службовець має право висловити зауваження щодо оцінювання результатів його службової діяльності, які долучаються до його особової справи.

Крім того, згідно із ч. 11 зазначеної статті Закону передбачено, що порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.

А саме Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі Порядок №640) затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 23.08.2017 № 640, яким саме визначено процедуру проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «А», «Б» і «В».

Відповідно до п.п. 3, 7, 9, 10-12 вказаного Порядку (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) оцінювання проводиться з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця.

Оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.

Оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).

Завдання і ключові показники повинні відображати кінцевий результат, на досягнення якого спрямовано службову діяльність державних службовців, вимірюватися в кількісному та/або якісному вираженні.

Державному службовцю визначається від двох до п`яти завдань. При цьому строк виконання завдання має бути реальним для досягнення необхідного результату та визначатися з урахуванням дати прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань відповідно до пункту 13 цього Порядку.

Завдання і ключові показники для державного службовця на наступний рік визначаються у грудні року, що передує звітному.

Згідно із п. 16 Порядку № 640 висновок затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення у грудні звітного року.Служба управління персоналом державного органу, в якому працює державний службовець, ознайомлює відповідного державного службовця із затвердженим висновком у порядку, визначеному Законом України «Про державну службу».

Крім того, щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій Б і В, положеннями п.п. 33, 35, 37 - 39, Порядку № 640 окремо врегульоване наступне.

Завдання і ключові показники державних службовців, які займають посади державної служби категорій Б і В, визначаються за формою згідно з додатком 7 з урахуванням стратегічних документів державного та/або регіонального рівня, річного плану роботи державного органу, завдань, функцій та обов`язків, визначених у положенні про державний орган, положенні про відповідний структурний підрозділ, посадовій інструкції.Особа, яка визначає завдання і ключові показники державному службовцю, проводить моніторинг їх виконання.

Для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії Б або В, оціночну співбесіду.

Перед проведенням оціночної співбесіди державний службовець, який займає посаду державної служби категорії Б або В, заповнює форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії Б або В, за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині відомостей щодо себе та займаної посади, опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання.

У разі тимчасової відсутності державного службовця такі відомості зазначаються безпосереднім керівником.

Оціночна співбесіда проводиться на основі усних пояснень державного службовця, який займає посаду державної служби категорії Б або В, про виконання завдань і ключових показників та його письмового звіту, що подається у довільній формі (у разі його подання державним службовцем). Під час оціночної співбесіди також визначаються потреби у професійному навчанні та розглядаються пропозиції щодо завдань і ключових показників на наступний період.

Після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії Бабо В, за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.

За змістом п. 40-1 зазначеного Порядку служба управління персоналом узагальнює результати виконання завдань державними службовцями.

Якщо за підсумками визначення результатів виконання завдань державному службовцю виставлена негативна оцінка, служба управління персоналом інформує про це суб`єкта призначення та передає йому матеріали оцінювання такого державного службовця (завдання і ключові показники, звіт щодо виконання поставлених завдань і ключових показників (у разі подання), заповнену форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії Б або В, за відповідний рік згідно з додатком 8, зауваження державного службовця щодо оцінювання результатів його службової діяльності (у разі подання).

Для встановлення обґрунтованості виставлення державному службовцю негативної оцінки суб`єкт призначення вивчає матеріали оцінювання і в разі необхідності заслуховує пояснення відповідного державного службовця та/або його безпосереднього керівника.

У разі необґрунтованості негативної оцінки, виставленої державному службовцю, суб`єкт призначення зазначає своє обґрунтування у формі згідно з додатком 8 та не затверджує висновок з такою оцінкою. У такому разі процедура оцінювання результатів службової діяльності відповідного державного службовця припиняється.

У силу приписів п. 41 Порядку № 640 висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій Б і В, в якому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка, за формою згідно з додатком 5 затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

При цьому критерії виставлення балів (« 0», « 1», « 2», « 3», « 4») за результатами проведення оцінюванні визначені та затверджені в додатку 4 до цього Порядку.

Водночас у пунктах 47 50 цього ж Порядку встановлено процедуру оскарження державним службовцем результатів проведеного оцінювання. Так, зокрема, у разі отримання державним службовцем негативної оцінки відповідний висновок може бути оскаржений таким державним службовцем.

Оскарження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорій Б або В, здійснюється відповідно до статті 11 Закону України Про державну службу. У скарзі державним службовцем зазначаються зауваження до балів за виконання того чи іншого завдання та наводяться факти, які спростовують критерії, що відповідають згаданому балу.

Висновок скасовується суб`єктом призначення або судом у частині оцінювання результатів службової діяльності конкретного державного службовця. Зазначений висновок не підлягає скасуванню, якщо допущені процедурні порушення, які не впливають на результати оцінювання.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , 30.06.2021 призначена в порядку переведення на посаду головного державного інспектора відділу по роботі з персоналом Координаційно-моніторингової митниці, посада якої відноситься до категорії «В».

Наказом Координаційно-моніторингової митниці від 05.10.2022 №206-о «Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями Координаційно-коніторингової митниці, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» за 2022 рік», з урахуванням наказу Держмитслужби від 03.10.2022 №950-о «Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями Держмитслужби та її територіальних органів, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» за 2022 рік», затверджено список державних службовців Митниці та графік визначення результатів виконання завдань державними службовцями Митниці за 2022 рік.

Керівництвом відділу по роботі з персоналом Митниці організовано відповідну роботу відповідно до згаданого вище графіку (розділ I, період проведення з 20.10.2022 по 01.11.2022).

Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі матеріали суд встановив, що позивачці згідно заповненого бланку «Завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» на 2022 рік» було визначено 4 завдання, строк їх виконання, а також ключові показники результативності, активності та якості службової діяльності державного службовця (позивача) на 2022 рік, а саме:

Завдання № 1: «забезпечення оформлення документів про присвоєння чергових дострокових спеціальних звань (опрацювання подання та підготовка проектів наказів).

Строк виконання: звітувати кожну декаду безпосередньому керівнику (усно або письмово за рішенням безпосереднього керівника). Кінцевий термін 30.09.2022; Ключові показники ефективності: організовано своєчасне присвоєння чергових і дострокових спеціальних звань державних службовців. Опрацьовано подання працівників митниці. Підготовлено проекти наказів;

Завдання №2: «забезпечення підготовки матеріалів щодо проектів наказів про: призначення, переведення, звільнення, продовження випробувального терміну. Реєстрація наказів про: призначення, переведення, звільнення, продовження випробувального терміну».

Строк виконання: звітувати кожну декаду безпосередньому керівнику (усно або письмово за рішенням безпосереднього керівника). Кінцевий термін 30.09.2022; Ключові показники ефективності: складено тексти наказів з кадрових питань, зібрано візи на проектних документах. Вчасно зареєстровано накази. Вчасно ознайомлено працівників з наказами;

Завдання № 3: «організація та забезпечення роботи дисциплінарної комісії».

Строк виконання; протягом звітного періоду; Ключові показники ефективності: надано вичерпну консультативно-методичну допомогу;

Завдання № 4: «підготовка матеріалів щодо заохочення та/або відзначення працівників митниці».

Строк виконання: протягом звітного періоду; Ключові показники ефективності: підготовлено та направлено матеріали до Державної митної служби України щодо заохочення працівників митниці;

Відповідно до заповненої форми «Результатів виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В» за 2022 рік» (додатку 8 до Порядку №640), підписаного 31.10.2022 начальником відділу по роботі з персоналом ОСОБА_4 , позивачка отримала за результатами проведеного оцінювання середній бал « 1,25» за виконання всіх описаних вище 4 завдань, що є негативною оцінкою.

Так, за виконання 1-го завдання позивачці виставлено оцінку - 1 бал (що за значенням є негативною оцінкою), в обґрунтування чого наведено, що: «завдання щодо організації своєчасного присвоєння чергових і дострокових спеціальних звань державних службовців (опрацювання поданнів, підготування проєктів наказів, ведення контролю за присвоєнням спеціальних звань, тощо) виконано частково, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату».

За виконання 2-го завдання відповідачем виставлено позивачу оцінку - 2 бали (що за значенням є негативною оцінкою), та щодо цього зазначено, що завдання щодо складання текстів наказів з кадрових питань виконувалося із залученням до виконання завдання інших осіб. У наказах 2 виконавці».

Стосовно 3-го завдання, то за його виконання відповідачем виставлено 1 бал (що за значенням є негативною оцінкою), в обгрунтування чого зазначено, що у 2022 році державний службовець не приймав участі у роботі дисципліварної комісії. Під час надання консультативно-методичної допомоги комісії порушено вимоги правил етичної поведінки.

За виконання 4-го завдання відповідачем виставлено позивачу оцінку - 1 бал (що за значенням є негативною оцінкою), та щодо цього зазначено, що завдання щодо підготовки та направлення матеріалів про заохочення працівників митниці виконувалося формально, чим нівельовано практичну цінність отриманого результату.

Проаналізувавши наведене відповідачем обгрунтування негативних оцінок, виставлених за виконання позивачкою завдань, суд дійшов висновку, що такі носять загальний характер. Відповідачем не вказано по яким критеріям проводилась оцінка виконання кожного завдання. З яких кількісних і якісних, відсоткових, чи інших показників виходив суб`єкт оцінювання при визначенні оцінки позивачки.

У встановлених позивачці завданнях немає обов`язкової складової такого завдання у вигляді показників результативності, ефективності та якості, за якими можливо оцінити ступінь виконання встановленого завдання.

Водночас, відповідач в ході розгляду цієї справи не надав суду жодних достовірних та належних документів, які б підтверджували існування підстав і мотивів для виставлення позивачці негативної оцінки за виконання завдань (зокрема, документів, в яких зафіксовані факти порушення позивачкою на займаній посаді виконавської дисципліни, притягнення позивачки до відповідальності за невиконання/неналежне виконання службових обов`язків, завдань і функцій, застосування до позивачки заходів дисциплінарного впливу, пониження/припинення здійснення стимулюючих виплат премій, надбавок).

Що стосується посилань відповідача в обґрунтуванні результатів оцінювання службової діяльності позивачки на порушення етики державного службовця та порушення субординації, то відповідач не навів суду обставин та причин, з яких про це зазначено. Відсутня така конкретизація і у Результатах виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В» за 2022 рік».

Крім того, відповідач не довів суду, що при забезпеченні підготовки матеріалів щодо проектів наказів про: призначення, переведення, звільнення, продовження випробувального терміну та реєстрації цих наказів позивачкою дійсно були порушені норми законодавства чи внутрішнього розпорядчого документу при залученні інших працівників, враховуючи те, що нормами чинного законодавства та посадовою інструкцією позивачки не заборонено залучати до оформлення проектів тих чи інших наказів інших працівників відділу, як і не заборонено вказувати в проектах наказів двох виконавців.

Суд встановив, що посадовою інструкцією позивачкою не заборонено залучати до оформлення проектів тих чи інших наказів інших працівників відділу, як і не заборонено вказувати в проектах наказів двох виконавців.

Крім того, під час обгрунтування оцінки відповідачем по жодному із завдань не був зазначений критерій щодо порушення строку виконання, який є критерієм виставлення балу "2".

Як визначає п. 37-38 Порядку №640, для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «В» оціночну співбесіду.

В судовому засіданні позивачка підтвердила, що оціночна співбесіда, передбачена пунктом 10, 37, 39 Типового порядку з нею не проводилася, що є порушенням Порядку.

Не погоджуючись із негативною оцінкою, виставленою відповідачем, позивачка при ознайомленні з результатами оцінювання, виклала зауваження до висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності, а також направила на ім`я керівника митниці відповідну скаргу.

Законом України «Про державну службу» і Порядком №460 гарантоване державному службовцю право на оскарження результатів оцінювання службової діяльності державного службовця в порядку ст. 11 Закону України «Про державну службу», та у випадку обґрунтованості поданої скарги на скасування результатів оцінювання (п. 49 50 Порядку).

У свою чергу нормами ч. 1 і 3 ст. 11 вказаного Закону врегульовано, що у разі порушення наданих цим Законом прав або виникнення перешкод у реалізації таких прав державний службовець у місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про це, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод у їх реалізації. У скарзі державний службовець може вимагати від керівника державної служби утворення комісії для перевірки викладених у скарзі фактів.

Керівник державної служби зобов`язаний не пізніше 20 календарних днів з дня отримання скарги надати державному службовцю обґрунтовану письмову відповідь (рішення).

Як слідує з відповідей на скаргу позивачки, відповідач надав формальну відписку, зіславшись на порядок оскарження дій у разі незгоди з висновком оцінювання службової діяльності. Доказів, які підтверджували б надання позивачці відповіді із наведенням відповідних обґрунтувань та доказів, суду відповідач не надав. Матеріали теж не містять таких доказів.

Також, при визначенні негативної оцінки у бланку результатів виконання завдань державним службовцем, відповідач не звернув уваги, що строком фактичного виконання всіх завдань було 30.09.2022, водночас керівник, який проводив оцінювання була призначена на посаду лише 09.09.2022.

Як пояснила у судовому засіданні ОСОБА_4 робота позивачки оцінювалась за період 01.01.2022 по 30.09.2022 з яких більшість часу всі працівники працювали дистанційно через військову агресію з боку російської федерації розпочату 24.02.2022.

Суд критично ставиться до оцінки роботи позивачки зробленої ОСОБА_4 , оскільки позивачка пропрацювала під її керівництвом трохи більше двох тижнів, та остання підтвердила, що не просила ані характеристики, ані оцінки роботи у попереднього керівника позивачки,що свідчить про недостаню можливість дати належну та об`єктивну оцінку діяльності позивачки за такий короткий термін.

Водночас, допитана в якості свідка попередній безпосередній керівник позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що знає позивачку як гарного фахівця, також підтвердила, що позивачка виконувала свої посадові обов`язки на належному рівні, під час здійснення роботи у дистанційному форматі завжди була на зв`язку, додала, що особисто проводила оцінювання діяльності позивачки у 2021 році і згодна з оцінкою відмінно.

Суд враховує, що згідно завдання та ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності позивачки на 2021 та 2022 роки є практично ідентичними, що у 2021 році позивачка за сумлінне виконання трудових обов?язків оголошено подяку від начальника Координаційно-моніторингової митниці Держмитслужби, що підтверджується записом у її трудовій книжці.

Наведе в сукупності свідчить про недотримання відповідачем при проведенні оцінки службової діяльності позивачки визначених у п. 3 Порядку №460 принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця, та, як наслідок, про необґрунтованість, невмотивованість та протиправність затвердженого відповідачем висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності позивачки.

Суд наголошує ,що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Визначені Конституцією та законами України вимоги до дій і рішень суб`єктів владних повноважень, які є важливими гарантіями дотримання прав особи, не були дотримані.

Прийняття юридично значущих рішень виключно на підставі закону, так само як і неухильне дотримання юридичної процедури їх прийняття є проявом принципу законності і має сутнісне значення для забезпечення прав особи, стосовно якої суб`єкт владних повноважень таке рішення приймає. Дотримання принципу законності є гарантією недопущення свавілля з боку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, що є однією з передумов дотримання принципу верховенства права, який відповідно до ст.8 Конституції України визнається і діє в Україні.

Суд зазначає, що відповідність спірного висновку в частині оцінки результатів службової діяльності позивачки, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, може бути надано лише на підставі аналізу дотримання учасниками процедури оцінювання цієї процедури, зокрема на предмет обґрунтованості виставленої державному службовцю (позивачу) оцінки на основі розрахунку середнього балу за виконання кожного визначеного завдання.

Крім того, у контексті цієї справи, суд вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського Суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського Суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейським Судом з прав людини висловлено правову позицію, згідно з якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (рішення у справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки» від 31.07.2008, рішення у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» від 22.11.1995, рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд проти Кіпру» від 21.07.2011, рішення у справі «Путтер проти Болгарії» від 02.12.2010).

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, надання правової дискреції органам влади у вигляді необмежених повноважень є несумісним з принципом верховенства права і закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам та порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання (рішення у справі «Волохи проти України» від 02.11.2006, рішення у справі «Мелоун проти Сполученого Королівства» від 02.08.1984).

Ураховуючи викладене та не заперечуючи наявність у безпосереднього керівника дискреційних повноважень щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», зокрема позивачки, суд зазначає, що така дискреція не може бути свавільною, а повинна ґрунтуватися на приписах закону.

За загальним правилом під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Належна обґрунтованість оцінки, виставленої державному службовцю, (як форма зовнішнього вираження дискреційних повноважень) дає можливість перевірити, як саме (за якими ознаками) відбувалося оцінювання державного службовця і чи була дотримана процедура такого оцінювання.

Відтак, суду при вирішенні справи в першу чергу необхідно надати юридичну оцінку відповідності проведеної процедури оцінювання та результатів оцінювання за критеріями виставлення балів, встановленими додатком 5 до Порядку №640, що узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними зокрема у постанові від 04.04.2023 у справі №600/102/22-а, які відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин

При цьому, щодо посилань відповідача стосовно дискреційності повноважень керівника при проведенні щорічного оцінювання державного службовця суд зазначає, що згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати останню правову позицію Верховного Суду.

Суд вважає, що спірний висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності у 2022 році відносно позивачки, як і результати виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «В» за 2022 рік, складені безпосереднім керівником стосовно позивачки, не містять обґрунтувань фактичної роботи, недоліків та зауважень безпосередньо щодо позивачки, які можливо перевірити та оцінити під час розгляду справи по суті.

Віідповідно до ч.2 ст.77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Однак, суд зазначає, що відповідачем не надано до суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження обставин щодо виконання позивачкою ключових показників завдань, під час яких вона: потребувала нагадувань та високої міри контролю з боку керівництва; проявляла недостатній рівень самостійності.

Фактично, графа «обґрунтування» результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «В» позивачки за 2022 рік не містить належних обґрунтувань виставлених балів, жодних конкретних зауважень, заперечень, чи спростувань щодо досягнутих позивачкою результатів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вказана у висновку негативна оцінка жодним чином не обґрунтована та не доведена окремо по кожному завданню відповідачем належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, зокрема, стосовного того, що завдання виконані із залученням до їх виконання інших осіб, під час виконання роботи проявляла низьку самостійність, потребувала нагадування і високої міри контролю з боку керівництва.

Згідно вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Також, на переконання суду, суб`єкт призначення при проведенні оцінювання не повинен був обмежуватися лише інформацією досягнутого результату державного службовця, наведену у результатах виконання завдань, оскільки, в першу чергу, мав би перевірити її об`єктивність і реальність виконання завдання. Вважаючи той чи інший результат недосягнутим, а завдання і показник невиконаним, відповідач, на переконання суду, мав би з достатньою деталізацією та обґрунтованістю зробити об`єктивний висновок та виставити відповідний бал за визначеними критеріями балів.

Проте, відповідач обмежився лише загальними формальними твердженнями, доказів того, що виконання завдань передбачало залучення інших осіб та потребувало нагадування і високого рівня контролю з боку відповідача, відповідач суду не надав, що ставить під сумнів дотримання принципів об`єктивного та достовірного, всебічного оцінювання результатів виконання.

Відповідна графа «Обґрунтування» у Додатку 9 до Порядку №640 має на меті наведення суб`єктом оцінки конкретних аргументів виставленого балу.

Однак, як вбачається із обґрунтування виставлених позивачці оцінок, останні не відповідають критеріям, встановленим Порядком №640.

З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку, що обґрунтування відповідачем негативної оцінки не відповідає критеріям виставлення балів, встановленим Додатком 5 до Порядку №640 та принципам проведення оцінювання, визначеним пунктом 3 Порядку №640.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не надано доказів на підтвердження обставин, які вважаються встановленими та мали вирішальне значення для подальшого затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності позивачки та доказів достовірності даних, які були взяті безпосереднім керівником позивачки до уваги.

Натомість, судом встановлено, що виставлення результатів відбувалось необ`єктивно, недобросовісно, без урахування усіх обставин та без належного обґрунтування виставлених балів, а відтак оцінювання позивачки проведено з порушенням встановленого порядку та без урахування норм чинного законодавства.

При цьому судом надавалася юридична оцінка виключно відповідності проведеної процедури оцінювання позивачки та її результатів вимогам Порядку №640, зокрема, відповідності проведеної процедури оцінювання та результатів оцінювання за критеріями виставлення балів, встановленими Додатком 5 до Порядку №640, та відповідність спірного висновку в частині оцінки результатів службової діяльності позивачки, наведеним у частині другій статті 2 КАС України критеріям.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач провів оцінювання позивачки формально, не дослідив всі надані позивачкою матеріали оцінювання, що призвело до необґрунтованого оцінювання завдань.

Суд звертає увагу, що у постанові від 21.04.2021 у справі №480/4987/19 Верховний Суд сформулював правову позицію, яка полягає у тому, що допущення учасниками процедури оцінювання порушень, які можуть полягати у застосуванні формального підходу до визначення завдань, порушенні встановлених термінів проведення оцінювання, неналежному заповненні форм, виставлені балів та оцінок, що не відповідають встановленим критеріям, та затвердженні висновку, який містить таку оцінку, є підставою для скасування висновку щодо результатів службової діяльності державного службовця у встановленому порядку.

Ця правова позиція у подальшому була неодноразово підтримана Верховним Судом, зокрема, у постановах від 03.08.2021 у справі №120/78/20-а, від 27.10.2021 у справі №640/31884/20, від 09.11.2022 у справі №380/25524/21.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 74 КАС України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 та 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Натомість, відповідач не надав суду жодного переконливого доказу в обґрунтування негативної оцінки.

Відсутність доказів в обґрунтування негативної оцінки, посилань на конкретні обставини і підстави, які слугували і стали підставою для висновку відповідача, за якого визнано діяльність позивачки на посаді з оцінкою негативна, є достатньою підставою для визнання спірного висновку протиправним та його скасування.

При цьому, суд зауважує, що виходячи з практики Європейського Суду з прав людини надання правової дискреції органам влади у вигляді необмежених повноважень є несумісним з принципом верховенства права і закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам та порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання (рішення у справі «Волохи проти України» від 02.11.2006, рішення у справі «Malone v. United Kindom» від 02.08.1984).

Суд зазначає, що негативна оцінка результатів службової діяльності державного службовця є найбільш суворою, яка суттєво впливає на права особи.

В свою чергу, керівник не має абсолютної свободи на ухвалення рішень про негативну оцінку діяльності державного службовця, без наявності на це об`єктивних підстав.

Для висновку про негативну оцінку результатів діяльності державного службовця повинні бути об`єктивно встановлені факти, що свідчать про неналежне виконання ним своїх службових обов`язків, систематичне порушення дисципліни, вчинення ганебних вчинків, злочинів, корупційних правопорушень, порушення присяги, критично низький рівень теоретичних знань чи професійних навичок та інше.

При цьому, зазначені негативні факти повинні бути задокументовані під час проведення оцінювання та у разі наявності вчинені засоби реагування (догани, попередження тощо).

Разом з цим, за відсутністю у матеріалах оцінювання державного службовця будь-яких фактів, які його негативно характеризують або свідчать про неналежне виконання своїх службових обов`язків, керівник позбавлений можливості виставляти негативну оцінку його діяльності.

Невиконання вказаних умов, призвело б до того, що керівник наділений необмеженими повноваженнями щодо безпідставного звільнення державного службовця, що суперечить статті 43 Конституції України, якою громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Отже, за відсутності будь-яких фактичних підстав та належного обґрунтування для ухвалення негативної оцінки результатів службової діяльності позивачки, суд дійшов висновку, що результати оцінювання службової діяльності державного службовця позивачки з оцінкою «негативна» є необґрунтованими та безпідставними.

В свою чергу, аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави суду для висновку, що оскаржений висновок в частині результатів оцінювання службової діяльності державного службовця є протиправним та підлягає скасуванню. Отже, позовні вимоги в зазначеній частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, враховуючи той факт, що підставою звільнення позивачки слугував висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців у 2022 році, затверджений наказом Координаційно-моніторингової митниці від 21.11.2022 №264-к «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Координаційно-моніторингової митниці» з негативною оцінкою, відтак, наказ Координаційно-моніторингової митниці від 21.11.2022 №2688-к «Про звільнення ОСОБА_1 », є протиправним і також підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи, як встановлено судом, що позивачку протиправно звільнено з посади, вона підлягає поновленню на публічній службі на посаді, з якої її було звільнено - головного державного інспектора відділу по роботі з персоналом Координаційно-моніторингової митниці.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, позивачка підлягає поновленню на посаді головного державного інспектора відділу по роботі з персоналом Координаційно-моніторингової митниці.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок), згідно з пп. "з" п. 1 якого, цей Порядок застосовується у випадках вимушеного прогулу.

Відповідно до абз. 1 - 4 п. 2 Порядку, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Згідно з абз.абз. 1 - 3 п. 4 Порядку, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством не враховуються: а) виплати за виконання окремих доручень (одноразового характеру), що не входять в обов`язки працівника (за винятком доплат за суміщення професій і посад, розширення зон обслуговування або виконання додаткових обсягів робіт та виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників, а також різниці в посадових окладах, що виплачується працівникам, які виконують обов`язки тимчасово відсутнього керівника підприємства або його структурного підрозділу і не є штатними заступниками); б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо); в) компенсаційні виплати на відрядження і переведення (добові, оплата за проїзд, витрати на наймання житла, підйомні, надбавки, що виплачуються замість добових); г) премії за винаходи та раціоналізаторські пропозиції, за сприяння впровадженню винаходів і раціоналізаторських пропозицій, за впровадження нової техніки і технології, за збирання і здавання брухту чорних, кольорових і дорогоцінних металів, збирання і здавання на відновлення відпрацьованих деталей машин, автомобільних шин, введення в дію виробничих потужностей та об`єктів будівництва (за винятком цих премій працівникам будівельних організацій, що виплачуються у складі премій за результати господарської діяльності); д) грошові і речові винагороди за призові місця на змаганнях, оглядах, конкурсах тощо; е) пенсії, державна допомога, соціальні та компенсаційні виплати; є) літературний гонорар штатним працівникам газет і журналів, що сплачується за авторським договором; ж) вартість безплатно виданого спецодягу, спецвзуття та інших засобів індивідуального захисту, мила, змивних і знешкоджувальних засобів, молока та лікувально-профілактичного харчування; з) дотації на обіди, проїзд, вартість оплачених підприємством путівок до санаторіїв і будинків відпочинку; и) виплати, пов`язані з ювілейними датами, днем народження, за довголітню і бездоганну трудову діяльність, активну громадську роботу тощо; і) вартість безплатно наданих деяким категоріям працівників комунальних послуг, житла, палива та сума коштів на їх відшкодування; ї) заробітна плата на роботі за сумісництвом (за винятком працівників, для яких включення її до середнього заробітку передбачено чинним законодавством); й) суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; к) доходи (дивіденди, проценти), нараховані за акціями трудового колективу і вкладами членів трудового колективу в майно підприємства; л) компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати.

При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

В інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Отже, відповідач повинен нарахувати та виплатити, з урахуванням висновків суду, викладених у цій справі, на користь позивачки суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню з 23 листопада 2022 року по (день прийняття рішення) 6 вересня 2023 року.

Відповідно до пунктів 2-3 ч.1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Таким чином, до негайного виконання підлягає рішення суду в частині поновлення позивачки на посаді головного державного інспектора відділу по роботі з персоналом Координаційно-моніторингової митниці та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

VII. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

VIII. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Доказів понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, матеріали справи не містять, у зв`язку з чим їх розподіл судом не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» та «В» Координаційно-моніторингової митниці за 2022 рік затверджені наказом Координаційно-моніторингової митниці від 21.11.2022 №264-о у частині, що стосуються оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Координаційно-моніторингової митниці від 21.11.2022 №264-о у частині, що стосуються оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Координаційно-моніторингової митниці від 21.11.2022 №268-о «Про звільнення ОСОБА_1 » з посади головного державного інспектора відділу по роботі з персоналом Координаційно-моніторингової митниці у зв?язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу по роботі з персоналом Координаційно-моніторингової митниці з 23 листопада 2022 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 листопада 2022 року по 6 вересня 2023 року.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу по роботі з персоналом Координаційно-моніторингової митниці та в частині стягнення з Координаційно-моніторингової митниці на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 06.09.2023