Справа № 559/2524/23
Суддя: Панчук М. В.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/2524/23
Провадження № 2-а/559/36/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника-позивача адвоката Петриченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно Рівненської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП відділення поліції №4 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області сержанта поліції Петкуна Вадима Васильовича, Головного управління патрульної поліції в Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом про скасування постанови серії БАА №998955 від 11.07.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ст. 123 КУпАП, зазначивши відповідачем - поліцейського СРПП відділення поліції №4 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області сержанта поліції Петкуна В.В. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11.07.2023 поліцейський СРПП ВП №4 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області сержант поліції Петукн В.В. виніс постанову серії БАА №998955 про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Дії позивача кваліфіковано за ч. 1, 2 ст. 126, ст. 125 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 3400 грн. Вважає дану постанову безпідставною, незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не вчиняв будь-яких адміністративних правопорушень. Позивач знаходився в автомобілі "ВАЗ 21043", що належить його батькові ОСОБА_2 , на автозаправці в м. Березно, на сидінні пасажира, даним ТЗ він не керував. Однак, працівниками поліції йому було пред`явлено, що він керував ТЗ не маючи посвідчення водія. Позивач пояснив працівниками поліції, що він не керував ТЗ, однак його доводи не було взято до уваги та було вручено оскаржувану постанову. Вважає, що в даному випадку поліцейський діяв упереджено, не об`єктивно і без повного з`ясування обставин. Своєї вини у даній ситуації позивач не визнає та вважає дану постанову винесену з порушенням чинного законодавства, що є підставою для її скасування.

Ухвалою суду від 25 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 11 серпня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Крім того, даною ухвалою залучено до участі у справі у якості співвідповідача ГУНП в Рівненській області та витребувано у ГУНП в Рівненській області матеріали, які стали підставою винесення постанови відносно ОСОБА_1 .

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково вказав, що не згідний з обставинами, викладеними поліцейським у постанові, оскільки він автомобілем не керував, а був пасажиром. Коли працівники поліції підійшли до нього, він сидів на пасажирському сидінні спереду. За кермом він не перебував, однак працівники поліції склали на нього постанову. Він просив, щоб працівники поліції показали йому фото- або відеодокази того, що він керував даним транспортним засобом, однак жодних доказів йому надано не було. Він не сідає за кермо, оскільки знає, що йому не можна, так як у нього не має посвідчення водія. За кермом автомобіля був його знайомий на ім`я ОСОБА_3 , але на даний час він знаходиться за кордоном. Повного імені його не знає, де точно проживає також не знає, може сказати лише, що він з м. Березне, телефону даної особи позивач також не знає. Позивач просто попросив, щоб він його підвіз, а далі його мав забрати дядько. Коли їх зупинили працівники поліції, його знайомий вийшов з автомобіля і пішов в сторону поля, за заправкою, так як не хотів мати жодних контактів з поліцією. При спілкуванні з позивачем, працівник поліції постійно включав та виключав нагрудну камеру, на яку було зафіксовано дану подію.

Представник позивача - адвокат Петриченко О.В. в судовому засіданні пояснив, що він особисто переглядав відеозапис з місця події та не побачив достовірних та переконливих доказів того, що позивач знаходився за кермом даного автомобіля, що він ним керував і відповідно до положень Конституції України усі сумніви щодо винуватості особи повинні трактувати на користь саме особи, яка підозрюється у вчиненні, в даному випадку правопорушення. Крім того, відповідно до вимого КАСУ, саме на відповідача покладено обов`язок доказування винуватості вчинення особою правопорушення, однак відповідач в судове засідання не з`явився, як і не подав відзиву на позов, що може трактуватися як визнання останнім позову. Тому, просить скасувати оскаржувану постанову.

Відповідач поліцейський СРПП ВП №4 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області Петкун В.В. в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань з приводу процедури розгляду справи не подав, як і не подав відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача ГУНП в Рівненській області в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань з приводу процедури розгляду справи не подав, як і не подав відзиву на позовну заяву у визначений судом строк та витребовуваних ухвалою суду матеріалів.

Відповідно до вимог ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи (ч. 1 ст. 283 КУпАП).

З описової частини постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №998955 від 11.07.2023 вбачається, що ОСОБА_1 11.07.2023 о 00:29 в м. Березне по вул. Андріївській, 75 керував ТЗ "ВАЗ 21043", д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, не мав при собі реєстраційного документа на ТЗ, не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.п. 2.1. «а», 2.1. «б», 9.9 «б» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1, 2 ст. 126, ст. 125 КУпАП. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн (а.с. 2).

Відповідно до cт. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, як вбачається з даної статті, доказом вчинення адміністративного правопорушення в даному випадку є пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

В судовому засіданні переглянуто долучений позивачем диск з відеозаписом. З долученого відеозапису вбачається, що автомобіль позивача "ВАЗ 21043" рухався на зустріч транспортного засобу працівників патрульної поліції та був зупинений працівниками поліції шляхом подачі звукового та світлового сигналу. Після чого, вказаний ТЗ заїхав та території автозаправочної станції та зупинився. Коли до вказаного автомобіля під`їхали працівники поліції, ОСОБА_1 сидів на пасажирському сидінні, при цьому сидіння водія було вільне. Фіксування події почалося з моменту виявлення автомобіля, який рухався по автодорозі і безперервно продовжувалося до закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення працівниками поліції. Тобто, автомобіль позивача увесь час був в полі зору камери. При цьому, з даного автомобіля ніхто не виходив.

Суд вважає, що дані відеоматеріали є доказами в справі у розумінні ст. 251 КУпАП.

За вказаних обставин, суд критично ставиться до тверджень позивача, що за кермом автомобіля перебував його знайомий, оскільки ні прізвища даної особи, ні адреси проживання та номера телефону останній у судовому засіданні не вказав. Також позивачем та його представником не було заявлено клопотання про допит цієї особи у судовому засіданні. Відтак, суд вважає, що стороною позивача достатніх та переконливих доказів перебування вказаної особи у транспортному засобі надано не було, разом з тим доданий позивчем відеозапис події достовірно вказує на перебування у даному транспортному засобі під час його руху лише позивача, з огляду на що, суд приходить до висновку, що саме позивач і керував даним траспортним засобом, що і достовірно встановили працівники поліції на місці події.

При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (статті 38 Конституції України, ст.8 КАС України

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Із змісту оскаржуваної постанови стає зрозуміло, що вимоги норм закону щодо дослідження обставин справи поліцейським були дотримані, так як у матеріалах справи наявні докази вчинення позивачем правопорушення. За таких умов, склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1, 2 ст. 126, ст. 125 КУпАП, повністю доведений.

Оскільки, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення належним чином доведена, твердження позивача повністю спростовані матеріалами справи, суд вважає, що у задоволені позову слід відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Щодо вирішення питання про судові витрати у справі в порядку ст. 139 КАС України, то зважаючи на відмову у задоволенні позову, відсутні підстави для стягнення понесених позивачем витрат із бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 136, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд

вирішив:

в позові ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до поліцейського СРПП відділення поліції №4 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області сержанта поліції Петкуна Вадима Васильовича (адреса: вул. Київська, 12, м. Березне, Рівненської області), Головного управління Національної поліції в Рівненській області (місце знаходження 33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Хвильового, 2, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 06 вересня 2023 року.

Суддя М.В. Панчук