Справа № 200/18087/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року справа №200/18087/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання Передерій Є.О., за участю представника відповідача Сенникова А.А., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року (головуючий суддя І інстанції Зеленов А.С.), складеного у повному обсязі 27 грудня 2022 року у справі № 200/18087/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів» до до Головного управління ДПС у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, про скасування податкових повідомлень рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів» звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області та, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 30.08.2021 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за березень 2016 року на 3 598 040,00 грн;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 16.11.2021, яким Товариству з обмеженою відповідальністю Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку за березень 2016 року, у розмірі 700 686грн;

зобов`язати Головне управління ДПС у Донецькій області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про узгодження суми 700 686,00 щодо ТОВ «ВО «СЗВІ», а також платіжні реквізити ТОВ «ВО СЗВІ».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення № від 30.08.2021 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за березень 2016 року на 3 598 040,00 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення № від 16.11.2021, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку за березень 2016 року у розмірі 700 686 грн.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ ВП : 44070187, місцезнаходження: вул. Італійська, 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515) внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про узгодження суми 700 686 (сімсот тисяч шістсот вісімдесят шість) грн. 00 коп. щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів»(, місцезнаходження: вул. Краматорська, буд. 79, м. Слов`янськ, Донецька область, 84105), а також платіжні реквізити Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів».

Головне управління ДПС у Донецькій області із таким судовим рішенням (в частині задоволення позовних вимог) не погодилось, звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на ненадання судом першої інстанції вірної оцінки обставинам справи, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилався на те, що за результатом проведеної перевірки встановлено порушення п.200.4, 200.7 ст.200 ПК України, в частині завищення заявленого бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку по декларації з ПДВ за лютий 2016 року у сумі 245 278 грн. та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) періоду (рядок 21 декларації) на 4 298 726 грн. ПДВ.

Вказано, що товариством не підтверджено проведення фінансово господарських операцій, в результаті яких виникло від`ємне значення податку на додану вартість за березень 2016 року та заявлено до відшкодування з бюджету на рахунок платника у банку суму у розмірі 700 686 грн., оскільки вони не є первинними документами, які містять відомості про господарську операцію та підтвердження її здійснення у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Зазначає, що суми від`ємного значення та бюджетного відшкодування податку на додану вартість не є грошовими зобов`язаннями у відповідності до положень п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, а отже строк їх визначення контролюючим органом у ППР не розповсюджується положення ст.102 Податкового кодексу України.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів», значиться як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основним видом діяльності позивача за КВЕД є 23.43 виробництво керамічних електроізоляторів та ізоляційної арматури.

Відповідно до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів», , товариство має самостійний баланс, рахунки в банках з, печатку зі своїм найменуванням, ідентифікаційним кодом, штампи, бланки, фірмовий знак, а також знак для товарів і послуг та інші реквізити.

Відповідач, Головне управління ДПС у Донецькій області (), у відповідності до норм Податкового кодексу України є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом, а також перевіряти достовірність цих документів щодо правильності визначення об`єктів оподаткування і обчислення податків та зборів та у відповідності до вимог ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатний особисто здійснювати свої права та обов`язки.

ТОВ «ВО «СЗВІ» було подано до Слов`янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період березень 2016 року від 19.04.2016 №905928976 з задекларованою сумою бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку в розмірі 700 686 грн.

Фахівцями Головного управління ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку правомірності нарахування за березень 2016 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 19.04.2016 №905928976, з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2016 року з додатками від 22.04.2016 № ).

За результатами камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість щодо суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень 2016 року, працівниками Головного управління ДФС у Донецькій області складено висновок від 18.05.2016 №1413/12-01/36368912, у якому зазначено про те, що ТОВ «ВО СЗВІ» у Додатку №4 до податкової декларації з ПДВ за березень 2016 року «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністративного податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету» (Д4) від 19.04.2016 № та додаток №4 до уточнюючого розрахунку за березень 2016 року «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету» (Д4) від 22.04.2016 № не заповнено відомості, необхідні для формування показників критеріїв, встановлених пунктом 200.19.3 пункту 200.19 статті 200 розділу V Кодексу та Порядком №21. За результатами камеральної перевірки податкової декларації з ПДВ за березень 2016 року, наданої ТОВ «ВО СЗВІ» 19.04.2016 № (з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2016 року з додатками від 22.04.2016 № ), з заявленою сумою до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та з від`ємним значенням, що становить більше 100 тис. грн, встановлено необхідність проведення документальної перевірки з питань заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість з від`ємним значенням ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн на рахунок платника у банку.

Фахівцями Головного управління ДФС у Донецькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку достовірності нарахування ТОВ «ВО СЗВІ» суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень 2016 року, про що складено акт від 06.06.2016 №1923/12-01/36368912.

Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення позивачем п.200.4, 200.7 ст.200 Податкового кодексу України, розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21, чим завищено заявлене бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку по Декларації з ПДВ за березень 2016 року у сумі 700 686 грн та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) на суму 3 598 040 грн.

14.06.2016 Директором ТОВ «ВО СЗВІ» подані заперечення до акту від 06.06.2016 №1923/12-01/36368912.

26.04.2016 перший заступник начальника Слов`янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області надіслав листа директору ТОВ «ВО СЗВІ», у якому просив надати первинні документи в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підтвердження формування податкових зобов`язань та податкового кредиту.

29.04.2016 позивачем були надіслані документи в підтвердження експортних операцій в декларації по ПДВ за березень 2016 року в сумі 6 313 747,05 грн.

Крім того, 04.05.2016 року позивачем була надана інформація щодо сплати податків по бюджетному відшкодуванню за березень 2016 року та надані копії платіжних доручень за березень 2016 року на суму 700 686,00 грн, копії МД-2 за відповідний період, акти звірок з контрагентами, журнали ордери бухгалтерського обліку.

У листі Головного управління ДФС у Донецькій області щодо розгляду заперечень зазначено, що висновки документальної позапланової невиїзної перевірки, відображені в акті №1923/12-01/36368912 від 06.06.2016, про порушення п.200.4, 200.7 ст.200 Податкового кодексу України, розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 є правомірними та залишаються без змін.

За результатами вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Донецькій області були прийняті податкові повідомлення рішення:

- від 30.08.2021 №, форми «В4» на суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 3 598 040 грн;

- від 30.08.2021 №, форми «В1» на суму завищення бюджетного відшкодування у розмірі 700 686 грн та на суму штрафних санкцій у розмірі 175 171,5 грн.

ТОВ «ВО СЗВІ» звернулось до Державної податкової служби України із скаргою на зазначені податкові повідомлення рішення, у якій просило скасувати податкові повідомлення рішення від 30.08.2021 №, №.

Рішенням Державної податкової служби України від 11.11.2021 №25623/6/99-00-06-01-05-06 скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 30.08.2021 № в частині застосованих 175 171, 50 грн штрафних санкцій, оскільки гранична дата для визначення контролюючим органом суми грошових зобов`язань ТОВ «ВО СЗВІ» по декларації за березень 2016 є 19.04.2019. В іншій частині зазначене податкове повідомлення рішення та податкове повідомлення рішення № залишено без змін.

У зв`язку із частковим задоволенням скарги, контролюючим органом 16.11.2021 прийнято податкове повідомлення рішення № , форми «В1» на суму завищення бюджетного відшкодування у розмірі 700 686 грн.

Позивач із прийнятими ППР не погодився, звернувся до суду із даним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що спірні ППР є протиправними та підлягають скасуванню.

При цьому, суд першої інстанції відмовив у задоволені вимог про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань управління витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції розглядає дану справу лише в межах апеляційної скарги, відтак, переглядає судове рішення в частині скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції та надаючи оцінку спірним правовідносинам, вважає за необхідне зазначити про наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Як визначено у підпункті 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У відповідності п. 102.1. ст. 102 Податкового кодексу контролюючий орган крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п. 58.1. ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення як при визначенні грошового зобов`язання, так і якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації або завищення від`ємного значення суми податку на додану вартість.

Суд не погоджується з позицією суб`єкта владних повноважень що прийняття податкових повідомлень рішень щодо зменшення суми від`ємного значення податку на додану вартість бюджетного відшкодування податку на додану вартість не обмежується визначеними Податковим кодексом України строками давності.

Суд вважає, що строк для прийняття податкового повідомлення рішення щодо зменшення суми від`ємного значення податку на додану вартість та суми бюджетного відшкодування не може не обмежуватися строками давності, оскільки така тривалість порушує принцип правової визначеності як одного з основних елементів верховенства права, а також не забезпечує досягнення мети й завдань функціонування податкової системи.

Податковий орган повинен провести перевірки та у випадку встановлення факту невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації та завищення від`ємного значення суми податку на додану вартість винести відповідне податкове повідомлення рішення не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

Тобто, відповідно до визначених п. 102.1. ст. 102 Податкового кодексу України строків давності гранична дата для прийняття контролюючим органом відповідних податкових повідомлень рішень по декларації за березень 2016 року є 19.04.2019.

У той час як ці рішення винесені лише 19.08.2021 року, через 2 роки та 4 місяці після граничного строку. Прийняття вказаних рішень поза межами строків давності є неприпустимим та свідчить про їх безумовну протиправність.

Крім того, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акту перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акту такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акту перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акту перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Отже, виходячи зі змісту приписів пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акту перевірки, а за наявності заперечень до акту перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Судами встановлено, що акт перевірки від 06.06.2016 № 1923/12-01/36368912 отримано ТОВ «ВО СЗВІ» - 08.06.2016, що підтверджується відповідним штампом в акті, який надано позивачем до суду.

Позивач скористався своїм правом та подав 14.06.2016 заперечення на вищезазначений акт до контролюючого органу.

24.06.2016 Слов`янська ОДПІ надіслала листа із відповіддю на заперечення ТОВ «ВО СЗВІ». Таким чином, з огляду на положення пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України податкові повідомлення рішення повинні бути прийняті не пізніше 29.06.2016 року.

Однак, податкові повідомлення рішення №, №, за результатом перевірки ТОВ «ВО СЗВІ», оформленої актом від 06.06.2016 № 1923/12-01/36368912, були прийняті контролюючим органом лише 30.08.2021, тобто через п`ять років два місяці після закінчення процедурного строку прийняття цих рішень, встановленого пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України, бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 200.1 та 200.4 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.7 статті 200 ПК України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. У такій заяві платник податку зазначає про його відповідність або невідповідність критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.

Відповідно до положень п.5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації 0110 (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4)

Як вбачається з акту перевірки, підставою для прийняття спірних податкових повідомлень рішень став висновок відповідача про порушення ТОВ «ВО СЗВІ» п.200.4 ст.200 ПК України, розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, а саме : завищено суму, заявлену до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку по декларації з ПДВ за березень 2016 року у сумі 700 686 грн. та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) на суму 3 598 040 грн.

У вказаному акті зазначено про те, що проведеною перевіркою неможливо підтвердити проведення фінансово господарських операцій ТОВ «ВО СЗВІ», в результаті яких виникло від`ємне значення ПДВ за березень 2016 року, та заявлено до відшкодування з бюджету на рахунок платника у банку у розмірі 700 686 грн, лише на підставі наданих копій журналів ордерів і відомостей по рахунках 68.1 «Розрахунки по авансам отриманим», 63.2 «Розрахунки з іноземними постачальниками», 63.1 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 68.5.1 «Розрахунки з іншими кредиторами (в розрізі замовлень)», 37.7.1 «Розрахунки з іншими дебіторами (в розрізі замовлень)», 36.2 «Розрахунки з іноземними покупцями», 36.1 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», актів звірок розрахунків №505 від 31.12.2015, №624 від 31.03.2016,№506 від 31.12.2015, №617 від 31.03.2016, №618 від 31.03.2016, №619 від 31.03.2016, №625 від 31.03.2016, №623 від 31.03.2016, №622 від 31.03.2016, №621 від 31.03.2016, №620 від 31.03.2016, оскільки перелічені документи не є первинними документами, які містять відомості про господарську операцію та підтвердження її здійснення в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Вищезазначені документи призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого нагромадження, групування, та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку.

Колегія суддів вважає неприйнятними вищезазначені доводи відповідача з наступних підстав.

Згідно усталеної позиції Верховного Суду України, Верховного Суду та Вищого адміністративного суду України при розгляді справ даної категорії судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції та установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій ТОВ «ВО СЗВІ» з його контрагентами, мету придбання та обставини використання придбаних товарів/послуг у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб`єктність учасників господарської операції.

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі Закон №996-XIV у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Відповідно до положень частини 1,2 статті 9 Закону №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" ( 852-15 ), або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з абзацом другим пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704 (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку господарські операції мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

Реальність здійснення позивачем господарських операцій підтверджується наступними наданими документами.

Контрактом №18/5-81. від 26.12.2014, укладеним між ТОВ «ВО СЗВІ» як постачальником та ЗАТ «Кондор - Эко» як покупцем Згідно п.1.1 цього договору постачальник приймає на себе зобов`язання відгрузити, а покупець сплатити та прийняти продукцію (ізолятори керамічні), найменування, асортимент, кількість та ціна якої обумовлені в специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного контракту. Відповідно до специфікації №4 від 29.02.2016 до цього контракту постачальник зобов`язаний відгрузити, а покупець прийняти товар - ізолятори керамічні на суму 894 000,00 руб. Виконання правочину підтверджується вантажно митною декларацією №000653 на суму 317 441,52 грн.

Контрактом №18/5-7 від 09.02.2015, укладеного між ТОВ «ВО СЗВІ» як постачальником та ТОВ «Уральский трансформаторным заводом» як покупцем. Згідно п.1.1 цього контракту постачальник приймає на себе зобов`язання поставити та передати у власність покупця, а покупець сплатити та прийняти продукцію (ізолятори керамічні), найменування, асортимент, кількість та ціна якої обумовлені в специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного контракту. Відповідно до специфікації №1 від 09.02.2016 до контракту постачальник зобов`язаний поставити та передати у власність, а покупець прийняти товар - ізолятори керамічні на суму 2 134 940,00 руб. Виконання даного правочину підтверджуються вантажно митною декларацію №000747 на суму 766 358,06 грн.

Контрактом №100 від 01.07.2015, укладеним між ТОВ «ВО СЗВІ» як постачальником та ЗАТ «ГК «Электрощит» як покупцем. Згідно п.1.1 цього контракту постачальник приймає на себе зобов`язання поставити, а покупець сплатити та прийняти товар в асортименті, кількості, по ціні, сумі та на умовах згідно Відповідно до специфікації №1 до цього контракту, постачальник зобов`язаний поставити та передати у власність, а покупець прийняти товар на суму 12 680 000,00 руб. Виконання правочину підтверджується вантажно митною декларацією №000937 на суму 146 776,83 грн.

Контрактом №18/5-16 від 04.09.2013, укладеним між ТОВ «ВО СЗВІ» як постачальником та ЗАТ «Завод электротехнического оборудования» як покупцем. Згідно п.1.1 цього контракту постачальник приймає на себе зобов`язання відгрузити, а покупець сплатити та прийняти продукцію (ізолятори керамічні), найменування, асортимент, кількість та ціна якої обумовлені в специфікаціях. Відповідно до специфікацій №30 від 08.02.2016, №31 від 02.03.2016 та №32 від 15.03.2016 до цього контракту постачальник зобов`язаний відгрузити, а покупець прийняти товар - ізолятори керамічні на суму 1 496 571,00 руб., 1 241 972,80 руб. та 1 516 135,00 руб. Виконання правочину підтверджується вантажно митними деклараціями №000595 на суму 539 199,57 грн, № 000745 на суму 445 818,56, та № 000819 на суму 590 443,61 грн.

Контрактом №18/5-73 від 14.12.2015, укладеним між ТОВ «ВО СЗВІ» як постачальником та ТОВ «Электроизделие» як покупцем. Згідно п.1.1 цього договору постачальник приймає на себе зобов`язання відгрузити, а покупець сплатити та прийняти продукцію (ізолятори керамічні), найменування, асортимент, кількість та ціна якої обумовлені в специфікаціях. Відповідно до специфікацій №1 від 14.03.2016, №2 від 16.03.2016 та №3 від 18.03.2016 до даного контракту постачальник зобов`язаний відгрузити, а покупець прийняти товар - ізолятори керамічні на суму 1 123 790,00 руб., суму 600 000,00 руб. та 1 540 116,00 руб. Виконання правочину підтверджується вантажно митними деклараціями №000891 на суму 823 110,01 грн, № 000804 на суму 424 747,67 грн.

Контрактом №18/5-5 09.02.2016, укладеним між ТОВ «ВО СЗВІ» як постачальником та ЗАТ «Полимер - Апарат» як покупцем. Згідно п.1.1 цього договору постачальник приймає на себе зобов`язання відгрузити, а покупець сплатити та прийняти продукцію (ізолятори керамічні), найменування, асортимент, кількість та ціна якої обумовлені в специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного контракту. Відповідно до специфікації №1 від 09.02.2016 до даного контракту постачальник зобов`язаний відгрузити, а покупець прийняти товар, ізолятори керамічні, на суму 1 680 000,00 руб. Виконання правочину підтверждується вантажно митною декларацією №000652 на суму 596 534,40 грн.

Контрактом №18/5-42 02.10.2013 укладеним між ТОВ «ВО СЗВІ» як постачальником та ВАТ «Кореневский завод низковольтной аппаратуры» як покупцем . Згідно п.1.1. цього контракту постачальник приймає на себе зобов`язання відгрузити, а покупець сплатити та прийняти продукцію (ізолятори керамічні), найменування, асортимент, кількість та ціна якої обумовлені в специфікаціях. Відповідно до специфікації №21 від 10.03.2016 до даного контракту постачальник зобов`язаний відгрузити, а покупець прийняти товар, ізолятори керамічні на суму 1 016 150,00 руб. Виконання правочину підтверджується наданою вантажно митною декларацію № 000820 на суму 389 646,40 грн.

Контрактом №18/5-530.08.2013, укладеним між ТОВ «ВО СЗВІ» як постачальником та ТОВ «фирма «Энергобазис» як покупцем. Згідно п.1.1 цього договору постачальник приймає на себе зобов`язання відгрузити, а покупець сплатити та прийняти продукцію (ізолятори керамічні), найменування, асортимент, кількість та ціна якої обумовлені в специфікаціях. Відповідно до специфікації №18 від 25.02.2016 до даного контракту постачальник зобов`язаний відгрузити, а покупець прийняти товар, ізолятори керамічні на суму 1 216 880,00 руб. Виконання правочину підтверджується вантажно митною декларацією №000596 на суму 438 429,70 грн.

Контрактом №18/5-68.30.10.2015, укладеним між ТОВ «ВО СЗВІ» як постачальником та ВАТ «Минским электротехническим заводом имени В.И. Козлова» як покупцем. Згідно п.1.1 цього договору постачальник приймає на себе зобов`язання поставити та передати у власність, а покупець сплатити та прийняти продукцію (ізолятори керамічні), найменування, асортимент, кількість та ціна якої обумовлені в специфікаціях. Відповідно до специфікації до даного контракту постачальник зобов`язаний поставити, а покупець прийняти товар, ізолятори керамічні, на суму 13 058 000,00 руб. Виконання правочину підтверджуються позивачем надані наступні документи: вантажно митну декларацію №000746 на суму 835 238,72 грн.

Контрактом №2015/3Almatis від 28.10.2015, який укладено між фірмою «АлматисГмбХ» (продавцем) та ТОВ «ВО СЗВІ» (покупцем) про те, що продавець дає згоду продати, а покупець дає згоду купити матеріали для виробництва керамічних виробів (п.1 контракту). Вчинення імпортної операції з придбання кальцинованого глинозему у компанії AlmatisGmbH (Німеччина) на суму 423 150,79 грн. підтверджується вантажно митною декларацію № 000841 на суму 432 150,79 грн. та виписку по особовому рахунку № НОМЕР_1 від 10.03.2016 на суму 14 600 євро.

Придбання електроенергії у ТОВ «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ» (код ЄРПОУ позивачем підтверджується договором про постачання електроенергії № 3 0250 000 від 03.10.2013, який укладено між ТОВ «СЕРВІС - ІНВЕСТ» як постачальником електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами на підставі відповідних ліцензій та ТОВ «ВО СЗВІ» як споживачем. Відповідно до положень договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 7173 кВа, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно умовами цього договору. Виконання даного договору підтверджується актом про обсяги та вартість електроенергії, поставленої Постачальником електричної енергії за регульованим тарифом ТОВ «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ» і спожитої ТОВ «ВО СЗВІ» у розрахунковому періоді березень 2016 року згідно умов договору на суму 1 253 393,84 грн. разом з ПДВ та виписками по особовому рахунку № НОМЕР_2 від 01.03.2016 на суму 700 000,00 грн, від 02.03.2016 на суму 100,00 грн, від 02.03.2016 на суму 10 000,00 грн, від 03.03.2016 на суму 100 000,00 грн, від 04.03.2016 на суму 96 650,00 грн, від 09.03.2016 на суму 100 000, 00 грн, від 10.03.2016 на суму 40 000,00 грн, від 11.03.2016 на суму 160 000, 00 грн, від 14.03.2016 на суму 100 000,00 грн, від 21.03.2016 на суму 296 700,00 грн, від 22.03.2016 на суму 101 200,00 грн, від 23.03.2016 на суму 83 800, 00 грн, від 24.03.2016 на суму 100 000,00 грн, від 25.03.2016 на суму 100 000,00 грн, від 28.03.2016 на суму 100 000,00 грн.

Придбання у ТОВ «О-МЕГАГРУП» фланців, заготовок, ковпаків, втулок, шайб в асортименті на суму 1 760 015,20 грн. підтверджується договором №16/06-14 від 01.10.2013, який укладено між ТОВ «ВО СЗВІ», як покупцем, та ТОВ «О-МЕГАГРУП», як продавцем, щодо постачання лиття металевого згідно специфікації №29 від 31.03.2016 до даного договору на суму 1 760 015,20 грн з ПДВ. Виконання даного договору підтверджується товарними накладними №2 від 31.03.2016 на суму 508 029,44 грн з ПДВ; та №3 від 31.03.2016 на суму 1 251 985,76 грн з ПДВ; випискою по особовому рахунку № НОМЕР_2 від 01.03.2016 на суму 120 000,00 грн, від 09.03.2016 на суму 50 000,00 грн, від 11.03.2016 на суму 50 000,00 грн, від 17.03.2016 на суму 18 000,00 грн, від 21.03.2016 на суму 15 860,00 грн, від 23.03.2016 на суму 50 000,00 грн, від 24.03.2016 на суму 20 000,00 грн, від 28.03.2016 на суму 100 000,00 грн, від 31.03.2016 на суму 120 000,00 грн.

Придбання природного газу на загальну суму 950 439,60 грн. підтверджується договором №ТДК/313/021 від 23.12.2015, який укладено між ТОВ «ТДК «Юкон» як постачальником та ТОВ «ВО СЗВІ» як споживачем щодо постачанням для промислових потреб природного газу. Виконання даного договору підтверджується актом приймання передачі природного газу за березень 2016 року від 31.03.2016 на суму 950 439,60 грн. з ПДВ; виписками по особовому рахунку № НОМЕР_2 від 01.03.2016 на суму 50 000,00 грн. та 139 120,00 грн, від 04.03.2016 на суму 83 800,00 грн, від 11.03.2016 на суму 92 600,00 грн, від 14.03.2016 на суму 50 000,00 грн, від 15.03.2016 на суму 50 000,00 грн, від 21.03.2016 на суму 186 080,00 грн, від 23.03.2016 на суму 73 200,00 грн, від 24.03.2016 на суму 174 240,00 грн, 50 000,00 грн, від 25.03.2016 на суму 100 000,00 грн.

Придбання вогнетривких виробів в асортименті на загальну суму 600 570,14 грн. підтверджується договором №16/06-18 від 09.03.2016, який укладено між ТОВ «ВО СЗВІ» (покупцем) та ТОВ «ПКФ МЕГАБУДІНВЕСТ» (постачальником) та специфікацію №1 від 09.03.2016 до даного договору на суму 600 570,14 грн з ПДВ. Виконання даного договору підтверджується видатковою накладною №2 від 31.03.2016 на суму 600 570,14 грн. з ПДВ.

Проаналізувавши вище перелічені первинні та інші документи судами встановлено, що вони відображають зміст і характер вчинених господарських операцій.

Надані позивачем докази підтверджують реальні зміни у майновому стані сторін та дають підстави вважати, що господарські операції, спрямовані на виконання правочинів, дійсно відбулися, є економічно виправданими та відповідають основним видам господарської діяльності.

З огляду на викладене вище, контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вищенаведеними первинними документами, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та суперечливі.

Таким чином, спірні податкові повідомлення рішення № від 30.08.2021 та № від 16.11.2021 (прийнятого після адміністративного оскарження податкового повідомлення рішення № від 30.08.2021) є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління ДПС у Донецькій області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про узгодження суми 700 686,00 щодо ТОВ «ВО «СЗВІ», а також платіжні реквізити ТОВ «ВО СЗВІ».

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків передбачені статтею 200 ПК України.

Відповідно до пп. 200.7.1 п. 200.7 ст. 200 ПК України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

На підставі п. 200.15 ст. 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Пунктом 200.12 статті 200 ПК України, зокрема визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України".

Вказані приписи статті 200 ПК України цілком узгоджуються з пунктами 6, 7, 12, Порядку ведення реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 року № 26.

Відтак, вимога позивача про зобов`язання Головне управління ДПС у Донецькій області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про узгодження суми 700 686, 00 щодо ТОВ «ВО «СЗВІ», а також платіжні реквізити ТОВ «ВО СЗВІ» є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо скасування оскаржуваних ППР та зобов`язання внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про узгодження суми 700 686,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

За змістом статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 283, 310, 315, 316, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року у справі № 200/18087/21 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року у справі № 200/18087/21 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 04 вересня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 вересня 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць