Справа № 400/5366/23
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023 р. № 400/5366/23

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання, відповідно до процедури, передбаченої ст.262 КАС України, адміністративну справу,

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , з вимогами визнати протиправною бездіяльність відповідача НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за період з грудня 2022 року по січень 2023 року; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за період з грудня 2022 року по січень 2023 року.

Свої позовні вимоги, ОСОБА_1 обґрунтував тим, що на момент спірних правовідносин не існувало наказів Міноборони, які б одночасно були регуляторними актами у розумінні Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», зачіпали соціально-економічні права , свободи й законні інтереси військовослужбовців, що проголошені й гарантовані Конституцією та законом України, містили відомості про їх реєстрацію в Міністерстві юстиції України у встановленому порядку, а відтак, були такими, що пройшли правові експертизи і набули чинності у порядку встановленому законодавством, підлягали застосування під час позбавлення позивача на додаткову винагороду, враховуючи, що наказ Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/3/29, на який посилається відповідача у листі від 03.04.2023 не був зареєстрованим та не пройшло правову експертизу та не набрав чинності у встановленому законодавством порядку, його положення не підлягали застосуванню під час позбавлення позивача права на збільшену додаткову винагороду у розмірі 30000 гривень за грудень та січень 2023 року.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свої позовні вимоги, відповідач обґрунтував тим, що 24.12.2023 ОСОБА_1 повинен був повернутися після відпустки та лікування до військової частини. У визначений день, позивач до пункту постійної дислокації не прибув, про причини неприбуття не повідомив ні командира свого підрозділу, ні командування військової частини НОМЕР_1 . За цим фактом було призначено службове розслідування, яке встановило факт дезертирства позивача, та він був позбавлений грошового забезпечення. В подальшому, ОСОБА_1 повернувся до військової частини та з 06.01.2023 йому було поновлено виплату грошового забезпечення. Щодо правомірності позбавлення позивача додаткової винагороди за грудень 2022 та січень 2023 то, відповідно до п.2-1 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів. Відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.062018, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам військовослужбовцям може встановлюватися за окремим рішення Міністра оборони України. 23.06.2022 Міністром оборони України було врегульовано дане питання, шляхом направлення телеграми №912/з/29, якою встановлено порядок виплати військовослужбовцям додаткової винагороди відповідно до вимог постанови КМУ №168 на період воєнного стану. П.10 вказаної телеграми встановлено, що до наказів на виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень, не включаються військовослужбовці, які самовільно залишили військові частини, місця служби або з дня самовільного залишення військової частини.

Суд розглянув справу 05.09.2023 в порядку передбаченому ч.5 ст.262 КАС України, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу за мобілізацією у Збройних Силах України у складі військової частини НОМЕР_1 на посаді номера обслуги 2 артилерійського взводу 1 артилерійської батареї артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи.

В грудні 2022 р. ОСОБА_1 знаходився у відпустці, після чого проходив лікування.

24.12.2022 по закінченню відпустки, ОСОБА_1 не прибув до місця постійної дислокації військової частини, про причини відсутності не повідомив командування.

У зв`язку з відсутності ОСОБА_1 за місцем проходження служби, було призначено службове розслідування.

28.12.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 , за результатами проведення службового розслідування, ОСОБА_1 позбавлений премії та додаткової винагороди за грудень 2022 р.

06.01.2023 ОСОБА_1 повернувся до місце знаходження військової частини, та був зарахований на котлове забезпечення та поновлено виплату грошового забезпечення.

За грудень 2022 та січень 2023, під час виплати грошового забезпечення, ОСОБА_1 не нараховувалася та не виплачувалась додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень, передбачена п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Відповідно до п.2-1 цієї постанови, керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

Відповідно до п.17 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджений наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Міністром оборони України в Окремому дорученні від 23.06.2022 № 912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022.

Відповідно до п.9.4 Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/9/29, до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень не включати військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).

По цій справі, позивачем факт самовільного залишення військової частини протягом 24.12.2022 06.01.2023, не заперечується.

Таким чином, враховуючи, що самовільно залишення місця служби відбулося у грудні 2022, а завершилось у січні 2023 р., відповідно до вимог п.9.4 Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/9/29, відповідач цілком правомірно позбавив позивача додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень за ці періоди.

Щодо посилання позивача на те, що Окреме доручення Міністра оборони від 23.06.2022 №912/з/29 не було зареєстровано в Міністерстві юстиції України і що положення цього Доручення не підлягають до застосування для прийняття рішення щодо невключення позивача до наказу про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану, регламентованої Постановою КМУ №168, суд відхиляє з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 5 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого Постановою КМУ від 28.12.1992 № 731, таке Доручення не підлягає державній реєстрації в Міністерстві юстиції України.

Крім того, прийняття Міністром оборони України вказаного Доручення від 23.06.2022 №912/з/29 узгоджується з повноваженнями, визначеними пунктом 17 Порядку № 260, а тому відповідні рішення підлягають врахуванню при вирішення питання про виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ,54025 НОМЕР_3 ) відмовити повністю.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 05.09.2023