Справа № 161/4853/23
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 161/4853/23 пров. № А/857/9494/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів : Іщук Л.П., Шевчук С.М.,

з участю секретаря судового засідання : Хабазні Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2023 року (ухвалене головуючою-суддею Філюк Т.М. в порядку письмового провадження у м. Луцьку) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

27.03.2023 ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Волинської митниці, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0791/20500/22 від 14.12.2022, а провадження у справі про порушення митних правил закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. Стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі.

Позов мотивований тим, що митним органом при прийнятті оспорюваної постанови не було встановлено умислу в його діях, оскільки розмір митних платежів визначався, виходячи з їх вартості, яка вказана у документах, наданих постачальником. Також не правильно було визначено його як суб`єкта правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.485 Митного кодексу України (далі - МК України). Крім того, митницею не було дотримано вимоги Порядку роботи митних органів при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №650 від 30.05.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за №1085/21397 (далі - Порядок №650). Серед іншого вказує на поспішність прийняття відповідачем оспорюваної постанови та зазначає, що на його думку, це пов`язано з прийняттям Конституційним Судом України 15.06.2022 рішення №4-р(ІІ)/2022 стосовно відповідності Основному Закону статті 485 МК України та набранням чинності Законом України Про внесення змін до МК України щодо врегулювання питання притягнення до адміністративної відповідальності за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів, яким була пом`якшена санкція вказаної статті. При цьому, звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.05.2023 у задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати та прийняти постанову, якою повністю задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що під час оформлення адміністративної справи №0791/20500/22, відповідач не встановлював чи він являється належним суб`єктом правопорушення передбаченого ст.485 МК України, а отже і винним у його вчиненні. Адже він притягується до відповідальності як фізична особа, що суперечить вимогам ст.416 МК України, оскільки він не є митним брокером в розумінні вказаної норми закону. Зазначає, що під час оформлення б/у дизельного генератора М0SА 400А ТS 415 SХ/ЕL-ВС, без зварювальної головки та зварювального пристрою, було визначено розмір митних платежів, виходячи з їх вартості зазначеної у документах, які надав постачальник. А тому, на його думку, ТзОВ ІЛМАН, діяло добросовісно, без жодного умислу щодо заявлення неправдивих відомостей про імпортований товар, оскільки були пред`явлені до митного оформлення виключно ті документи, що передані постачальником, які не скасовані та не визнані недійсними, що свідчить про відсутність прямого умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст.485 МК України. Вказує, що достовірність поданих документів у встановленому законом порядку не спростована. Також, зазначає про відсутність протиправного умислу декларанта на вчинення дій, спрямованих на звільнення його від сплати митних платежів.

Відповідач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.

Особливості розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України, а порядок повідомлення їх учасників статтею 268 цього Кодексу, відповідно до якої учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відтак, в контексті положень ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення судового засідання та вважає за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14.12.2022 в.о.заступника начальника Волинської митниці Католиком О.В. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову у справі про порушення митних правил №0791/20500/22, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплачених суми митних платежів, що становить 70853,43 грн.

За змістом оспорюваної постанови, 08.12.2022 декларантом ТзОВ Ілман до митного оформлення на м/п Луцьк Волинської митниці, з метою митного оформлення та випуску у вільний обіг дизельного генератора М0SА 400А ТS 415 SХ/ЕL-ВС б/у, без відповідної зварювальної головки та зварювального пристрою, було подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ якій присвоєно номер №UА205140/2022/088324.

Для здійснення митного контролю та митного оформлення вказаного товару декларантом було подано наступні товаросупровідні документи, а саме : договір купівлі-продажу №14/21-АТ від 30.09.2022, рахунок-фактуру №РRОР/221208.8-АRТ/ІND від 06.12.2022, технічні характеристики від 07/12.2022 та каталог від 09.12.2022.

В описі графи 31 митної декларації типу ІМ40ДЕ №UА205140/2022/088324 від 08.12.2022 заявлено наступну інформацію про товар : Дизельний генератор М0SА 400А ТS 415 SХ/ЕL-ВС б/у, без відповідної зварювальної головки та зварювального пристрою - 1шт. Модель дизель-генератора 400А ТS 415 SХ/ЕL-ВС. Рік виготовлення : 2002. Основна потужність : 16,0 кВА. Максимальна потужністі 20,6 кВт. Частота : 50 Гц. Серійний номер : 1. Виробник : М0SА, ІТ. Торговельна марка : М0SА.

При цьому, у графі 33 митної декларації типу ІМ40ДЕ №UА205140/2022/088324 від 08.12.2022 декларантом ТзОВ Ілман ОСОБА_1 заявлено код товару згідно з УКТЗЕД : (ставка ввізного мита - 5%). У графі 36 декларантом ОСОБА_1 заявлено преференцію 203 - Тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), товари (у тому числі лікарські засоби, медичні вироби, медичне обладнання), що ввозяться на митну територію України, та необхідні для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (СОVID-19)).

Відповідно до п.4.7 розділу IV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №631 від 30.05.2012, виконання митної формальності, передбаченої п.4.5.5 розділу IV Порядку, за МД типу №UА205140/2022/88324 від 09.12.2022 було передано до спеціалізованого підрозділу.

09.12.2022 відділом УМПКМВ та МТР ЗЕД Волинської митниці було прийнято рішення про визначення коду товару №КТ-UА-2022, відповідно товар необхідно класифікувати за кодом згідно УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита - 5%). При цьому, опис товару №1 у графі 31 митної декларації необхідно зазначати : Дизельний зварювальний агрегат, побудований на базі генератора з`єднаного зі зварювальним пристроєм, що був у використанні : - марка М0SА; - модель - 400А ТS 415 SХ/ЕL-ВС; - серійний номер - 1; - рік виготовлення - 2002; - частота - 50 Гц; - основна потужність : 16 кВт; максимальна потужність - 20,6 кВт. Оснащений дизельним двигуном з повітряним охолодженням та асинхронним генератором. Призначений для задоволення потреб професійного зварювання постійним струмом та може зварювати будь-якими електродами (рутил, основний, целюлози) до 8 мм у діаметрі. Наявні місця для приєднання зварювальних кабелів та регулятор сили зварювального струму. Торговельна марка - М0SА. Виробник - М0SА, Італія.

Відповідно до службової записки УМПКМВ та МТР ЗЕД Волинської митниці №7.3-15-04/136 - від 09.12.2022, внаслідок невірно заявленого опису товару у графі 31 митної декларації та коду товару згідно з УКТ ЗЕД у графі 33, та невірного застосування пільги по товару «203» додатково підлягають сплаті до державного бюджету України митні платежі, в сумі 23 617,81 грн. (в т.ч. мито - 4 541,89 грн. ПДВ - 19 075,92 грн.). Таким чином, на думку представника відповідача позивач безпідставно застосував пільгу за кодом «203» до товарів, щодо яких така пільга не застосовується.

Даною постановою встановлено, що декларантом ТзОВ Ілман ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів в розмірі 23617,81 грн, шляхом заявлення при митному оформленні неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД.

Суть виявленого порушення митних правил, що слугувала підставою для притягнення позивача до відповідальності згідно оспорюваної постанови за статтею 485 МК України, полягає у невірному зазначенні позивачем в поданій митній декларації неправдивих відомостей щодо опису товару, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД.

Вважаючи протиправною оспорювану постанову, позивач звернувся до адміністративного суду з вимогою про її скасування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач за тих чи інших обставин повинен був виконати встановлений МК України обов`язок (передбачений ч.1 ст.257, п.1 ч.1 ст.266 МК України) із зазначення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товар, проте цього не зробив.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 458 МК України (в редакції, чинній на час прийняття оспорюваної постанови), порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 МК України визначено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Для притягнення до відповідальності, згідно ст.485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

За змістом статті 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого статтею 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта вчинення такого на посягання на охоронювані законом суспільні відносини (визначений законом порядок сплати податків та зборів).

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 22.05.2020 по справі №751/1477/17, від 29.08.2020 по справі №553/1435/17, від 10.12.2020 по справі № 569/16120/15-а, від 15.06.2021 по справі №521/13374/16-а.

Згідно ч.1 ст.248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ст.67 МК України, українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

На підставі частин 1, 2 статті 69 МК України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно ч.1 ст.248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

За змістом ч.6 ст.257 МК України, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.264 МК України, з метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам митний орган здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

За змістом оспорюваної постанови, позивач вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а саме : у графі 31 митної декларації типу №UА205140/2022/088324 від 09.12.2022 вказав неправдивий опис товару, вніс у графу 33 цієї декларації код № УКТЗЕД (ставка ввізного мита 5%) та в графі 36 декларантом заявлено преференцію 203 - Тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), товари (у тому числі лікарські засоби, медичні вироби, медичне обладнання), що ввозяться на митну територію України, та необхідні для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (СОVID-19)).

Судом встановлено, що винуватість позивача у вчиненні порушення митних правил доведена матеріалами справи, зібраними під час провадження у митній справі та дослідженими під час їх розгляду митницею, а саме : протоколом про порушення митних правил №0791/20500/22 від 14.12.2022, митною декларацією №UА205140/2022/088324 від 09.12.2022, рішенням Волинської митниці про визначення коду товару №КТ-UА-2022.

Порядок заповнення митних декларацій в Україні визначено наказом Міністерства фінансів України Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа №651 від 30.05.2012 (далі - Порядок №651).

Відповідно до п.6.3 Порядку №651, в полі Опис та кількість товару специфікації наводяться відомості про товари відповідно до товаросупровідних документів. У полі Код товару наводиться код згідно з УКТ ЗЕД у кількості знаків, визначеній для відповідного митного режиму з урахуванням особливостей переміщення.

Згідно МД №UА205140/2022/88324 від 09.12.2022 позивачем у графі 31 вказано опис товару Електрогенераторні установки, що використовуються для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої короно вірусом SARS-CoV-2, відповідно до постанов КМУ №1260 від 09.11.2022, №1288 від 16.11.2022, розділ Інше.

Позивачем заявлено інформацію Дизельний генератор М0SА 400А ТS 415 SХ/ЕL-ВС б/у, без відповідної зварювальної головки та зварювального пристрою - 1шт. Модель дизель-генератора 400А ТS 415 SХ/ЕL-ВС. Рік виготовлення : 2002. Основна потужність: 16,0 кВт. Максимальна потужністі 20,6 кВт. Частота : 50 Гц. Серійний номер : 1. Виробник : М0SА, ІТ. Торговельна марка : М0SА. код товару в графі 33 - .

Проте, згідно рішення Волинської митниці про визначення коду товару №КТ-UА-2022, відповідний товар необхідно класифікувати за кодом згідно УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита - 5%).

При цьому, опис товару №1 у графі 31 митної декларації необхідно зазначати : Дизельний зварювальний агрегат, побудований на базі генератора з`єднаного зі зварювальним пристроєм, що був у використанні : - марка М0SА; - модель - 400А ТS 415 SХ/ЕL-ВС; - серійний номер - 1; - рік виготовлення - 2002; - частота - 50 Гц; - основна потужність : 16 кВт; максимальна потужність - 20,6 кВт. Оснащений дизельним двигуном з повітряним охолодженням та асинхронним генератором. Призначений для задоволення потреб професійного зварювання постійним струмом та може зварювати будь-якими електродами (рутил, основний, целюлози) до 8 мм у діаметрі. Наявні місця для приєднання зварювальних кабелів та регулятор сили зварювального струму. Торговельна марка - М0SА. Виробник - М0SА, Італія.

Враховуючи, що визначення позивачем як декларантом ввезеного товару за кодом класифікації згідно з УКТЗЕД (ставка ввізного мита - 5%), а не за кодом згідно УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита - 5%) та невірного застосування пільги по товару 203, що не відповідало поданій до митного оформлення інформації виробника такого, мало наслідком заниження розміру митних платежів, а тому митним органом правомірно прийнято оспорювану постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України.

З огляду на вказане, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач здійснюючи декларування товарів керуючись лише товарно-супровідними документами, задекларував товар не впевнившись у точності і достовірності таких відомостей не здійснив огляд товару з метою перевірки його відповідності опису, що призвело до неправильного опису та визначення невірного коду товару.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не є суб`єктом вчинення правопорушення, колегія суддів не враховує, оскільки згідно ч.4 ст.266 МК України, відповідальність за вчинення порушення митних правил при декларуванні, несе декларант.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), судова практика якого в силу норм статті 6 КАС України та статті 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини застосовується судами як джерело права, у справі Федорченко та Лозенко проти України зазначив, що при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумними сумнівом.

Колегія суддів зазначає, що у судовому рішенні за результатами розгляду справи обов`язково повинен бути дотриманий критерій переконливості, так як для встановлення обставин у справі при її вирішенні необхідно, щоб докази однієї сторони переконували у наявності цих обставин більше, ніж докази іншої сторони переконували у протилежному.

За таких обставин, аналізуючи вимоги ч.1 ст.486, ст.489 МК України, щодо з`ясування обставин кожної справи та вирішення її з дотриманням вимог закону, а також положень ч.1 ст.466 МК України, щодо застосування адміністративного стягнення за порушення митних правил не інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем порушено митні правила, передбачені статтею 485 МК України, а тому відповідач правомірно прийняв оспорювану постанову.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі Проніна проти України (рішення від 18.07.2006).

Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень ч.3 ст.272 КАС України, судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтею 286 цього Кодексу (особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності), набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст.268, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2023 року по справі №161/4853/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді Л. П. Іщук
С. М. Шевчук
У зв`язку із перебуванням судді Іщук Л.П. з 15.07.2023 по 09.08.2023 включно у відпустці, судді Шевчук С.М. з 31.07.2023 по 31.08.2023 включно у відпустці та головуючого судді Кухтея Р.В. з 31.07.2023 по 04.09.2023 включно у відпустці, повний текст постанови складений та підписаний повним складом суду 05.09.2023.