Справа № 580/2706/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Кульчицький С.О.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року Справа № 580/2706/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кузьмишиної О.М.,

при секретарі Горегляд Д.В.,

Позивача ОСОБА_1 ,

представниці Позивача Шарая Л.О.,

преставника Відповідача Желізняк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Черкаській області

про визнання протиправними та скасування наказу

і поновлення на посаді,

У С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 14.03.2023 № 69о/с в частині призначення Позивача старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області в порядку переведення, звільнивши з посади заступника командира роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Черкаській області, з 15.03.2023;

- поновити Позивача на посаді заступника командира роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 14.03.2023.

Також Позивач просив суд допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення його на посаді заступника командира роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 14.03.2023.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що оскаржуваний наказ стосується його переведення на іншу посаду в іншу місцевість та прийнятий без його згоди за відсутності правових підстав для цього і з порушенням вимог чинного законодавства.

2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що переведення Позивача на іншу посаду здійснено Відповідачем для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, що такі посади є рівнозначними і що розмір заробітної плати Позивача на новій посаді збільшився.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначаючи, що при переведенні його на нову посаду розмір його грошового забезпечення зменшився.

При цьому Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно визначив гарантовані розміри постійних складових грошового утримання поліцейського на відповідних посадах, а врахував премію, яка була йому нарахована на новій посаді та яка є тимчасовою виплатою.

Також, на переконання Апелянта, посадові та функціональні обов`язки за двома посадами не є ідентичними, як зазначив суд першої інстанції, а відрізняються, згідно з відповідними посадовими інструкціями, що містяться у справі.

Крім того Апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно застосував Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», оскільки спірний наказ не містить посилань на такий Закон і цим Законом передбачено можливість переведення працівника у період дії воєнного стану на іншу роботу без його згоди виключно для відвернення або ліквідації наслідків бойових дій, а також інших обставин, що ставлять або можуть становити загрозу життю чи нормальним життєвим умовам людей. При цьому Апелянт зазначає, що в м. Золотоноша Черкаської області на час його переведення та на час розгляду справи судом активні бойові дії не велися.

Разом з тим, Апелянт стверджує, що до спірних правовідносин застосовуються положення ст. 32 КЗпП України, якою передбачено можливість переведення працівника в іншу місцевість лише за його згодою, та зазначає, що Відповідач його згоду не запитував.

В обґрунтування своєї правової позиції Апелянт посилається на практику Верховного Суду у справах №№ 420/5192/18, 620/2624/19, 400/2741/19.

Апелянт також посилається на те, що штат ротної конвойної служби, де він працював до переведення, так само неукомплектований, як і штат сектору превенції Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області, а тому, на його думку, доводи Відповідача щодо необхідності його переведення на іншу посаду для укомплектування відповідного сектору в інтересах служби є безпідставними.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2023 та від 27.07.2023 було відкрито апеляційне провадження за апеляцією позивача, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на безпідставності доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

Разом з тим, у своєму відзиві Відповідач стверджує, що Позивача було переведено на іншу посаду в іншу місцевість на підставі Закону України «Про Національну поліцію» в інтересах служби і що такі посади є рівнозначними.

6. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

8. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з 2004 року Позивач проходить службу в правоохоронних органах.

Наказом ГУ НП у Черкаській області №263 о/с від 12.10.2020 ОСОБА_1 було призначено на посаду заступника командира роти конвойної служби ГУ НП в Черкаській області.

На вказаній посаді Позивач проходив службу в м. Черкаси.

Наказом Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 14.03.2023 № 69 о/с Позивача ,відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 65 ЗУ «Про Національну поліцію», призначено на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 15.03.2023 у порядку переведення зі звільненням звільнивши з посади заступника командира роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Також зазначеним наказом Позивачу, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988, установлено посадовий оклад в розмірі 2500 грн та надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 45%.

Підставою для винесення такого наказу стало подання заступника начальника Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 14.03.2023.

9. Позивач, вважаючи протиправним наказ Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 14.03.2023 № 69 о/с, звернувся до суду з цим позовом.

10. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України), Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 № 2136-IX (далі - Закон № 2136-IX).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон № 580-VIII.

У ст. 3, ч. 1 ст. 8 Закону № 580-VIII передбачено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч.ч. 8, 9 ст. 65 Закону № 580-VIII переміщення поліцейських здійснюється на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону.

Переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський.

Згідно з ч. 2 ст. 80 Закону № 580-VIII граничні спеціальні звання молодшого, середнього складу поліції за штатними посадами встановлюються керівником поліції.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

21.04.2022 Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 19.04.2022 № 7300, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 25.04.2022 строком на 30 діб, - до 25.05.2022.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 22.05.2022 № 2263-IX» було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 3 Закону № 2136-IX у період дії воєнного стану роботодавець має право перевести працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди (крім переведення на роботу в іншу місцевість, на території якої тривають активні бойові дії), якщо така робота не протипоказана працівникові за станом здоров`я, лише для відвернення або ліквідації наслідків бойових дій, а також інших обставин, що ставлять або можуть становити загрозу життю чи нормальним життєвим умовам людей, з оплатою праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою.

У період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов.

Висновки суду апеляційної інстанції.

11. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що спеціальним законодавством, яке врегульовує порядок проходження служби в поліції, передбачено можливість переведення поліцейського з одного місця проходження служби на інше за наявності одночасної сукупності наступних умов: 1) посада, на яку він переводиться, має бути рівнозначною; 2) таке переведення повинно бути обумовлено інтересами служби для підвищення її ефективності.

12. При цьому слід враховувати, що у відносинах публічної служби пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство треба застосовувати у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться в спеціальному законі.

Втім спеціальним Законом № 580-VIII не врегульоване питання щодо порядку переміщення поліцейського на рівнозначну, вищу або нищу посаду в іншій місцевості, тому в цій частині до спірних правовідносин підлягають застосуванню загальні положення трудового законодавства.

Водночас статтею 32 КЗпП України встановлено можливість переведення в іншу місцевість тільки за згодою працівника, за винятком тимчасового переведення та в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, переміщення поліцейського на рівнозначні посади для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, в іншу місцевість можливо за умови надання поліцейським згоди на таке переміщення. Для цілей застосування статті 32 КЗпП України, у контексті спірних правовідносин, іншою місцевістю є інший населений пункт, у тому числі в межах однієї області.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.10.2019 у справі № 420/5192/18, від 11.08.2020 у справі №620/2624/19, від 12.05.2022 у справі № 400/2741/19.

13. Разом з тим слід враховувати, що на період дії воєнного стану законодавець запровадив особливий режим застосування означених вище гарантій трудового законодавства, що передбачає можливість переведення працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди (крім переведення на роботу в іншу місцевість, на території якої тривають активні бойові дії), лише для відвернення або ліквідації наслідків бойових дій, а також інших обставин, що ставлять або можуть становити загрозу життю чи нормальним життєвим умовам людей, з оплатою праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою.

Тобто спеціальним Законом № 2136-IX передбачено додаткові умови, за наявності яких допускається переведення працівника на іншу роботу в іншу місцевість без його згоди.

14. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що спірним наказом Позивача було переведено з посади заступника командира роти конвойної служби ГУ НП в Черкаській області на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Золотоніського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області.

Усуваючи неповноту з`ясування обставин справи судом першої інстанції, колегія суддів установила, що під час проходження Позивачем служби в м. Черкаси на посаді заступника командира роти конвойної служби ГУ НП в Черкаській області йому було призначено посадовий оклад в розмірі 2650,00 грн та надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 60% /т.1 а.с.7/.

При призначенні Позивача на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Золотоніського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області до м. Золотоноша йому визначено посадовий оклад у розмірі 2500,00 грн та надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 45% /т.1 а.с.8/.

15. Отже, Позивача переведено без його згоди на роботу в іншу місцевість з іншими умовами оплати праці.

Доводи Відповідача про те, що фактично розмір заробітної плати Позивача на новій посаді збільшився, колегія суддів відхиляє, оскільки збільшення, про яке стверджує Відповідач відбулося не за рахунок основних та додаткових постійних складових грошового забезпечення Позивача, а за рахунок премії, що є тимчасовою виплатою, яка здійснюється за наявності відповідних фінансових ресурсів.

16. Крім того, судова колегія звертає увагу й на те, що згідно з функціональними обов`язками заступника командира РКС ГУ НП у Черкаській області /т.1 а.с.13-14/, Положенням про РКС ГУ НП у Черкаській області /т.1 а.с.16-20/ та посадовою інструкцією старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Золотоніського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області /т.1 а.с.21-27/ коло обов`язків та повноважень за вказаними посадами не є тотожним та обумовлено специфікою роботи за кожною з них.

17. Таким чином, у цьому випадку у Відповідача не було достатніх та необхідних правових підстав для переміщення Позивача на іншу посаду без його згоди в порядку п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону № 580-VIII.

18. Разом з тим, аналізуючи всі доводи учасників справи, судова колегія звертає увагу на те, що Відповідач, стверджуючи про те, що переведення Позивача на нову посаду було зумовлено інтересами служби, а саме необхідністю доукомлектування відповідного сектору превенції РВП, не надав жодних доказів, які б підтверджували, що інший підрозділ поліції (РКС ГУ НП у Черкаській області), в якому Позивач до цього проходив служби, укомлектований належним чином і що, в разі переведення Позивача на іншу посаду в іншу місцевість, не буде порушено інтереси служби в підрозділі, де він проходив службу. Тобто, Відповідачем не доведено дотримання принципу балансу інтересів при прийнятті спірного наказу.

19. Також судова колегія звертає увагу й на те, що спірний наказ Відповідачем прийнято виключно на підставі п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону № 580-VIII без жодного посилання на Законом № 2136-IX щодо врегулювання особливостей трудових правовідносин під час воєнного стану.

Втім, повно та всебічно аналізуючи всі обставини справ и до доводи учасників, колегія суддів зазначає, що Відповідачем не доведено наявності правових підстав для переведення Позивача на інше місце роботи без його згоди, чітко визначених у ст. 3 Закону № 2136-IX. Зокрема, не доведено, що переведення Позивача на нову посаду до м. Золотоноша Черкаської області було зумовлено необхідністю відвернення або ліквідації наслідків бойових дій, а також інших обставин, що ставлять або можуть становити загрозу життю чи нормальним життєвим умовам людей, з оплатою праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою.

20. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

21. Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку про наявність достатніх та необхідних правових підстав для визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП у Черкаській області від 14.03.2023 № 69о/с в частині щодо призначення Позивача на іншу посаду та відновлення його прав шляхом поновлення на посаді, яку він займав до цього.

22. Отже, судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення без дотриманням норм матеріального права і з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

23. Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування.

24. Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року - скасуванню, а позов - задоволенню повністю.

25. Щодо звернення судового рішення до негайного виконання.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Водночас, частиною другою наведеної норми визначено категорії спорів, в яких суд може додатково звернути рішення до негайного виконання, але спір щодо поновлення на посаді у відносинах публічної служби у відповідному переліку не вказано.

Тож, перевіряючи вимоги Позивача щодо звернення судом рішення в цій справі до негайного виконання, судова колегія зазначає, що таке рішення безальтернативно підлягає негайному виконанню Відповідачем в силу п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України і не потребує додаткового зазначення про це судом в резолютивній частині та/або винесення відповідної ухвали суду.

26. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати в цій справі перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року - скасувати та ухвалити постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу та поновлення на посаді - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 14.03.2023 № 69о/с в частині щодо призначення ОСОБА_1 на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області в порядку переведення та його звільнення з посади заступника командира роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника командира роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 14.03.2023.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 05 вересня 2023 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

О.М. Кузьмишина