Справа № 640/25035/19
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого суддів Файдюка В.В.,

Суддів Губської Л.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі Шепель О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віділайн» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Віділайн» (далі - позивач, ТОВ «Віділайн») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України (далі - ДПС України) та Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (далі - відповідач, ГУ ДПС у місті Києві), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації № 1130237/40114775 від 03 квітня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 01 березня 2019 року ТОВ «ВІДІЛАЙН»;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 01 березня 2019 року датою її фактичного отримання, а саме: 12 березня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації № 1141274/40114775 від 15 квітня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 14 березня 2019 року ТОВ «ВІДІЛАЙН»;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 14 березня 2019 року датою її фактичного отримання, а саме: 28 березня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1 від 22 березня 2018 року, яке оформлено протоколом, в частині визначення ТОВ «ВІДІЛАЙН» таким, що відповідає пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку;

- зобов`язати Головне управління ДФС у м. Києві виключити з переліку ризикових платників податків ТОВ «ВІДІЛАЙН» () в АІС «Податковий блок».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкових накладних № 1 та № 2 є протиправними, оскільки контролюючим органом необґрунтовано зупинено їх реєстрацію, а самі рішення про відмову в реєстрації поданих позивачем податкових накладних не містить будь-яких мотивів його ухвалення та в них не зазначено чітких підстав неврахування наданих позивачем документів та пояснень. Також наголошено на протиправності рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1 від 22 березня 2018 року, яке оформлено протоколом, в частині визначення ТОВ «ВІДІЛАЙН» таким, що відповідає пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, з урахуванням того, що товариство не відповідає жодному з критеріїв ризиковості платника податків, а самі підстави для такого віднесення не розкриті податковим органом у жодному з документів.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2022 року даний адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації № 1130237/40114775 від 03 квітня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 01 березня 2019 року ТОВ «ВІДІЛАЙН».

Зобов`язано Державну податкову служу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 01 березня 2019 року датою її фактичного отримання, а саме: 12 березня 2019 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації № 1141274/40114775 від 15 квітня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 14 березня 2019 року ТОВ «ВІДІЛАЙН».

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 14 березня 2019 року датою її фактичного отримання, а саме: 28 березня 2019 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

При цьому, суд виходив з того, що, незважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, відповідачем протиправно прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

В апеляційній скарзі Головне управління Державної податкової служби України у місті Києві, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що під час перевірки реальності здійснення фінансово-господарських операцій по спірних податкових накладних встановлено, що позивачем не надано контролюючому органу необхідні документи для прийняття Комісією ГУДПС у місті Києві рішення про реєстрацію складених податкових накладних.

Відповідно до ч.1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом встановлено, що ТОВ «ВІДІЛАЙН» перебуває на обліку як платник податків в ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДПС у м. Києві з 11 листопада 2015 року за номером запису 63, в своїй господарській використовує офісне приміщення відповідно до Договору суборенди нерухомого майна № 100/С від 24 січня 2018 року та використовує складські приміщення відповідно до Договору суборенди №348-У від 01 серпня 2018 року.

У березні 2019 року в період надання послуг з поставки товарів товариство мало у своєму штаті п`ять працівників відповідно до штатного розпису, також товариство спеціалізується на таких видах економічної діяльності, як оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього за кодом КВЕД 46.52; установлення та монтаж машин і устаткування КВЕД 33.20; ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування за кодом КВЕД 33.14 та ін.

Між ТОВ «ВІДІЛАЙН» та контрагентом ПАТ «Укртелеком» () було укладено договір поставки № 80D213-763/18 (надалі - Договір).

На виконання зобов`язань за вказаним договором поставки № 80D213-763/18, ТОВ «ВІДІЛАЙН» 01 березня 2019 року та 14 березня 2019 року здійснено поставки товарів, на підставі яких складено та підписано видаткові накладні №0103 від 01 березня 2019 року та №1403 від 14 березня 2019 року, відповідно до п.7.2 Договору, а також виставлені рахунки-фактури на оплату за результатами поставки товару відповідно до замовлення №7 від 11 лютого 2019 року та замовлення №8 від 18 лютого 2019 року.

Попередньо товар, реалізований згідно видаткової накладної №0103 від 01 березня 2019 року, було придбано позивачем у Відокремленого підрозділу Товариства з обмеженою відповідальністю «Златошева «Індіго» (код відокремленого підрозділу ), що підтверджується складеними та підписаними видатковою накладною №ЗЛ - 0103 від 01 березня 2019 року, рахунком-фактурою №ЗЛ-0ЮЗ від 01 березня 2019 року та товарно-транспортною накладною №В-0103-1 від 01 березня 2019 року.

Також згідно договору відступлення права вимоги оплати за поставку товару за видатковою накладною №ЗЛ - 0103 від 01 березня 2019 року та рахунком-фактурою №ЗЛ- 0103 від 01 березня 2019 року, новим кредитором являється Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Гідроприводспецсервіс» ().

У зв`язку з тимчасовими фінансовими труднощами ТОВ «ВІДІЛАЙН», ним вживаються заходи щодо погашення заборгованості.

Товар, реалізований згідно видаткової накладної №1403 від 14 березня 2019 року, було придбано позивачем у Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Грейд» (), що підтверджується належним чином складеними та підписаними видатковою накладною №ГТ - 1403 від 14 березня 2019 року, рахунком-фактурою № ГГ-1403 та товарно-транспортною накладною №В-0103-1 від 01 березня 2019 року, укладеним договором поставки №1003-19/2 від 10 березня 2019 року та додатком №1 до нього.

Щодо оплати за поставлений товар, то у зв`язку з тимчасовими фінансовими труднощами ТОВ «ВІДІЛАЙН», за результатами переговорів було погоджено відтермінувати оплату за поставлений товар, про що внесено відповідні зміни до п.2.3. договору поставки №1003-19/2 від 10 березня 2019 року шляхом укладення додаткової угоди.

На виконання вимог п.201.10 статті 201 ПК України, на підставі підписаної сторонами видаткової накладної №0103 від 01 березня 2019 року було складено податкову накладну №1 від 01 березня 2019 року (надалі - ПН № 1) в електронній формі з дотриманням умов та строків, що встановлені до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та 12 березня 2019 року направлено її на подальшу реєстрацію.

Однак, ТОВ «ВІДІЛАЙН» отримано квитанцію про зупинення реєстрації ПН №1, за результатами обробки: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація реєстрація ПН/РК від 01 березня 2019 року №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає критеріям пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

Також на виконання вимог п.201.10 статті 201 ПК України, на підставі підписаної сторонами видаткової накладної №1403 від 14 березня 2019 року було складено податкову накладну №2 від 14 березня 2019 року (надалі - ПН № 2) в електронній формі з дотриманням умов та строків, що встановлені до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та 28 березня 2019 року направлено її на подальшу реєстрацію.

Однак, ТОВ «ВІДІЛАЙН» отримано квитанцію про зупинення реєстрації ПН №2, за результатами обробки: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація реєстрація ПН/РК від 14 березня 2019 року №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає критеріям пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

Надалі засобами електронного зв`язку на електронну адресу ТОВ «ВІДІЛАЙН» надійшло рішення від 03 квітня 2019 року комісії ГУ ДФС м. Києві № 1130237/40114775 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 01 березня 2019 року та рішення від 15 квітня 2019 року комісії ГУ ДФС м. Києві № 1141274/40114775 про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 14 березня 2019 року.

Користуючись правом на адміністративне оскарження, ТОВ «ВІДІЛАЙН» було направлено скарги на рішення № 1130237/40114775 та рішення № 1141274/40114775 до центрального органу виконавчої влади.

У подальшому, у відповідь на адвокатський запит щодо повідомлення про результати розгляду поданих скарг на рішення № 1130237/40114775 від 03 квітня 2019 року та рішення № 1141274/40114775 від 15 квітня 2019 року та надіслання зазначених рішень, Державна податкова служба України листом від 25 листопада 2019 року за № 1072416/99-00-06-05-01-Р5 повідомила, що подані скарги залишено без задоволення, а рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 01 березня 2019 року та про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 14 березня 2019 року залишено без змін.

Вважаючи рішення відповідачів протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відповідно до п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі - Порядок №1246), податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Це положення кореспондує п. 201.16 ст. 201 ПК України.

На час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин критерії ризиковості платника податку були визначені листом ДФС 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18, погодженим з Міністерством фінансів України 22 березня 2018 року. Критерії погоджено за умови, що вони будуть переглянуті протягом місяця.

Колегія суддів зазначає, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 КАС України і не можуть бути підставою для прийняття рішення суб`єктом владних повноважень.

Загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості платника податку мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян та інших осіб, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Отже, зупинення реєстрації податкових накладних на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, порушувало принцип правової визначеності та передбачуваності, а, відтак, було неправомірним.

Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладено, зокрема, у постанові від 02 квітня 2019 року у справі № 822/1878/18, постанові від 21 травня 2019 року у справі № 815/2791/18, постанові від 09 липня 2019 року у справі №140/2093/18.

Також колегія суддів виходить з того, що надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної залежить, зокрема, від чіткого визначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Водночас у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних зазначено, що реєстрацію податкових накладних зупинено та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

При цьому, відповідачем не вказано конкретного переліку документів, необхідних для прийняття таких рішень.

Колегія суддів зазначає, що позивачем направлено податковому органу пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зокрема, 01 квітня 2019 року засобами електронного зв`язку ТОВ «ВІДІЛАЙН» було направлено повідомлення №1 про подання пояснень та копій документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної № 1 від 01 березня 2019 року, що підтверджується повідомленнями про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, з додатками - документи довільного формату №1 від 01 квітня 2019 року, а саме ДФС України направлено пояснення разом з наступними копіями документів: Квитанція №2 від 01 квітня 2019 року; Видаткова накладна №ЗЛ-0403 від 04 березня 2019 року; Видаткова накладна №ЗЛ-0103 від 01 березня 2019 року; Рахунок №ЗЛ-2602 від 26 лютого 2019 року; Квитанція №1 від 01 березня 2019 року; Договір №80D213-763/18 від 05 червня 2018 року; Довіреність Герасименко від 12 грудня 2017 року; Акт Нова Пошта №НП-002035115 від 28 лютого 2019 року; Виписка з ЄДРПОУ №б-н від 02 березня 2018 року; Витяг з реєстру платників ПДВ №416 від 29 грудня 2015 року; Договір оренди на приміщення № 100/С; Договір склад 348-У від 01 серпня 2018 року; Розпорядження на отримання ОСОБА_1 №46Р200-2019/07 від 03 січня 2019 року; Рахунок №ЗЛ-0103; Протокол №3 від 04 липня 2016 року; Укртелеком Львівська заявка №7 від 11 лютого 2019 року; Рахунок №СФ-0103 від 01 березня 2019 року; ттн Індіго №В-0103-1 від 01 березня 2019 року.

Також 11 квітня 2019 року засобами електронного зв`язку ТОВ «ВІДІЛАЙН» було направлено повідомлення №1 про подання пояснень та копій документів, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної № 2 від 14 березня 2019 року, що підтверджується повідомленнями про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, з додатками - документи довільного формату №1 від 11 квітня 2019 року, а саме ДФС України направлено пояснення разом з наступними копіями документів: Квитанція №2 від 11 квітня 2019 року; Розпорядження на отримання матеріальних цінностей №5-Р-СЮ від 03 січня 2019 року; Рахунок №СФ-1403 від 14 березня 2019 року; Договір поставки №800213-763/18 від 05 червня 2018 року; Виписка з ЄДРПОУ №б-н від 02 березня 2018 року; Замовлення №8 від 18 лютого 2019 року; Договір оренди приміщення №100/С від 24 січня 2018 року; Договір Суборенди 3348-У від 01 серпня 2018 року; Видаткова накладна №1403 від 14 березня 2019 року; Наказ №1 від 09 листопада 2015 року; Протокол №5 від 28 лютого 2019 року; Витяг з реєстру платників ПДВ №416 від 29 грудня 2015 року; Експрес-накладна №6139 від 14 березня 2019 року; Експрес-накладна №6537 від 14 березня 2019 року; Квитанція № від 28 березня 2019 року; Видаткова накладна №ГГ -1403 від 14 березня 2019 року; Рахунок №ГГ- 1403 від 14 березня 2019 року; Договір поставки №1003-19/2 від 10 березня 2019 року;

Як вірно зауважено судом першої інстанції, зі змісту оскаржуваних рішень вбачається, що головою комісії ГУ ДФС у м. Києві Крупновою О.Ю., незважаючи на подані документи та надані письмові пояснення щодо складення даних податкових накладних у відповідності до вимог чинного законодавства, прийнято рішення про відмову у реєстрації даних ПН з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме не надання: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (необхідне підкреслити); розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Між тим, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт відповідних Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у постанові Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 140/2160/18.

Колегія суддів зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №117).

Пунктами 18-21 Порядку № 117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Проте, в даному випадку відповідачем було порушено наведені вимоги законодавства, оскільки рішення відповідача містять лише загальне твердження про ненадання документів, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів, які, на думку Комісії, не надані, без з`ясування специфіки проведених господарських операцій.

Водночас позивачем було надано до контролюючого органу первинні документи, які не дають підстав для сумніву щодо реальності фінансово-господарських операцій з контрагентами позивача; наданий позивачем пакет документів був достатнім для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

В контексті вищенаведеного колегія суддів також зауважує, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. При цьому здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок, як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23 жовтня 2018 року по справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року по справі №0940/1240/18.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1130237/40114775 від 03 квітня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 01 березня 2019 року та № 1141274/40114775 від 15 квітня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 14 березня 2019 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо покладення на відповідача обов`язку з реєстрації податкової накладної, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно п. 19 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).

Відповідно до п. 20 Порядку №1246, який був чинний на моменту звернення до суду із цим позовом, у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 01 березня 2019 року та податкову накладну № 2 від 14 березня 2019 року, складені Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІДІЛАЙН», датою їх фактичного подання.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 статті 263, п.2 ч.5 статті 328 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 05 вересня 2023 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Л.В. Губська

Є.І. Мєзєнцев