Справа № 440/12742/21
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 р. Справа № 440/12742/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021, головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич, м. Полтава, по справі № 440/12742/21

за позовом Головного управління ДПС у Полтавській області

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Полтавській області (далі - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі -відповідач), в якому просить:

стягнути податковий борг з ОСОБА_1 у розмірі 94061,60 грн.: з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 86839,17 грн.; з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 7222,43 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року по справі №440/12742/21 адміністративний позов Головного управління ДПС у Полтавській області задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) податковий борг:

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 86839 грн. 17 коп. (вісімдесят шість тисяч вісімсот тридцять дев`ять гривень сімнадцять копійок) на р/р №UА0016706, код бюджетної класифікації платежу - 11010501, одержувач - ГУК у Полт.обл./тг. м. Кременчук/11010501, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.);

- з військового збору у сумі 7222 грн. 43 коп. (сім тисяч двісті двадцять дві гривні сорок три копійки) на р/р №UА0016706, код бюджетної класифікації платежу - 11011001, одержувач - ГУК у Полт.обл./тг. м. Кременчук/11011001, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року, в позові відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що податкові повідомлення-рішення №, №, № були винесені 16.04.2019 року, при цьому примірник Акту перевірки від 11.02.2019 №160/16-31-13-05-11/ надісланий на адресу Відповідача ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернутий до контролюючого органу поштовою організацією з відміткою 28.03.2019 "за закінчення терміну зберігання", що підтверджується конвертом та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копії яких наявні у матеріалах справи, а тому податкові повідомлення-рішення були винесені з порушенням вимог діючого законодавства, а саме п.86.8, ст.86 Податкового Кодексу України, що встановлює для цього 15- ти денний строк. Крім того, позивачем було подано позов лише 12.10.2021 року, поза межами тримісячного строку для звернення до суду, без обґрунтування дотримання строків подання позову, без клопотання про поновлення строків звернення до суду, а тому позов повинен бути залишеним без розгляду.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у термін з 29.01.2019 по 04.02.2019 посадовою особою ГУ ДПС у Полтавській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 з питань правильності та повноти нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.17 по 31.12.17, за результатами якої складено акт від 11.02.2019 №160/16-31-13-05-11/ /а.с. 22-28/.

В акті перевірки від 11.02.2019 №160/16-31-13-05-11/ НОМЕР_1 зафіксовано наступні порушення:

- п.п. 16.1.2, пп.16.1.3, п. 16.1 ст. 16, пп 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, ст 176 та ст. 179 Податкового кодексу України, а саме, неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за звітний 2017 рік;

- п. 163.1 ст.163, п.164.2.17 "д" п.164.2 ст. 164 та п. 8 підрозділу ХХ Перехідних Положень Податкового кодексу України, у результату чого занижено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся (за звітний 2017 рік) на суму 59834,02 грн.;

- пп. 1.2, п.п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму грошового зобов`язання по військовому збору за період, що перевірявся (за звітний 2017 рік) на суму 4986,17 грн.

Примірник акту від 11.02.2019 №160/16-31-13-05-11/ надісланий на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернутий до контролюючого органу поштовою організацією з відміткою 28.03.2019 "за закінчення терміну зберігання", що підтверджується конвертом та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копії яких наявні у матеріалах справи /а.с. 19-21/.

16.04.2019 ГУ ДФС у Полтавській області на підставі акта перевірки від 11.02.2019 №160/16-31-13-05-11/ винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

- №, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) "податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" в сумі 170 грн. /а.с. 11/;

- №, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" у загальному розмірі 74792 грн. 53 коп., у тому числі: за податковими зобов`язаннями - в сумі 59834 грн. 02 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - у сумі 14958 грн. 51 коп. /а.с. 13/;

- № , яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "військовий збір" у загальному розмірі 6262 грн. 71 коп., у тому числі: за податковими зобов`язаннями - в сумі 4986 грн. 17 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - в сумі 1246 грн. 54 коп. /а.с. 15/.

Податкові повідомлення-рішення від 16.04.2019 №, №, №, надіслані ГУ ДФС у Полтавській області відповідачу 17.04.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку та повернуті до контролюючого органу з відміткою поштової організації 01.07.2019 "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується конвертом та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна у матеріалах справи.

З огляду на приписи пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України вказані податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 16.04.2019 №, №, № вважаються врученими відповідачу 01.07.2019.

Доказів оскарження податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Полтавській області від 16.04.2019 №, №, № в адміністративному та/або в судовому порядку та їх скасування до суду не надано.

Разом з тим суми податкових зобов`язань, визначені ОСОБА_1 вказаними вище податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДФС у Полтавській області від 16.04.2019 №, №, №, відповідачем у встановлений Податковим кодексом України строк не сплачені.

Сума узгодженого грошового зобов`язання, визначена податковими повідомленнями-рішеннями, у встановлений чинним законодавством строк відповідачем не сплачена, а тому набула статусу податкового боргу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За приписами частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до п.п. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п.36.1 ст. 36 ПК України).

Згідно з п.54.5. ст. 54 Податкового кодексу України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п.56.1.ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

За приписами п.п.56.17.5.п. 56.17 ст.56 Податкового кодексу України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п.56.18 ст. 56 ПК України).

Згідно з приписами пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Отже, право контролюючого органу на звернення до суду щодо стягнення коштів, що належать платнику податків виникає за наявності у платника податків податкового боргу.

Відповідно до вимог пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

З матеріалів справи слідує, що позивачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 з питань правильності та повноти нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.17 по 31.12.17, за результатами якої складено акт від 11.02.2019 №160/16-31-13-05-11/ НОМЕР_1 .

Вказаний акт був надісланий ГУ ДФС у Полтавській області відповідачу 11.02.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку та повернуті до контролюючого органу з відміткою поштової організації 28.03.2019 "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується конвертом та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна у матеріалах справи.

Згідно до акту від 11.02.2019 №160/16-31-13-05-11/ були складені податкові повідомлення-рішення від 16.04.2019 №, №, №, надіслані ГУ ДФС у Полтавській області відповідачу 17.04.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місця проживання відповідача.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

За приписами пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 42.4 статті 42 ПК України, до якої відсилає пункт 58.3 статті 58 ПК України, визначено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно листа Автозаводської районної державної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

Вищевказані податкові повідомлення-рішення направлялись відповідачу на зазначену адресу, однак не були вручені та повернулись відправнику з відміткою поштового відділення від 01.07.2019 "за закінченням терміну зберігання".

Враховуючи викладене та положення статей 42, 58 ПК України, колегія суддів дійшла висновку, що податкові повідомлення-рішення належним чином направлені відповідачу та вважаються врученими в силу закону.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18 листопада 2021 року у справі № 520/10109/2020.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, зазначені вище податкові повідомлення-рішення вважаються врученими відповідачу 01.07.2019.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові повідомлення-рішення від 16.04.2019 №, №, № в адміністративному та судовому порядку не оскаржувались, а тому сума податкового зобов`язання є узгодженою.

Згідно з п.57.3. ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Узгоджена сума податкового зобов`язання визначена податковими повідомленнями-рішеннями в установлені законом строки відповідачем не сплачена, а тому набула статусу податкового боргу.

Відповідно до п. п. 129.1.1. п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Порядок надсилання (вручення) контролюючими органами податкових вимог платникам податків регулюється Порядком направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 червня 2017 року № 610.

Пунктом 6 розділу IV зазначеного Порядку встановлено, що податкова вимога вважається належним чином врученою платнику податків (крім фізичних осіб), якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному абзацом третім пункту 6 цього розділу.

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З аналізу вищевказаних норм податкового законодавства слідує, що податкова вимога та податкове повідомлення-рішення повинні бути надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням. Додаткових вимог до надсилання податкової вимоги (зокрема, зазначення в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення реквізитів документа, що надсилається) податкове законодавство не містить.

28.08.2019 контролюючим органом винесено податкову вимогу форми "Ф" №105254-51 на загальну суму 94061 грн. 60 коп., яка направлялась відповідачу засобами поштового зв`язку, однак повернулась без вручення з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання" від 25.10.2020 р.

Колегія суддів вважає, що податкова вимога форми «Ф» від 28.08.2019 року №105254-51 в розумінні пункту 58.3 ПК України вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України).

Доказів оскарження вищевказаної податкової вимоги в адміністративному чи судовому порядку суду не надано.

Таким чином, враховуючи відсутність доказів сплати відповідачем узгодженого податкового боргу відповідача на загальну суму 94061 грн. 60 коп., колегія суддів погоджується з обґрунтованістю даного позову та вважає законним рішення суду першої інстанції про задоволення цього позову.

Оцінюючи посилання відповідача в апеляційній скарзі, що позивачем пропущено строк позовної давності на звернення до суду з цим позовом, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду.

Спеціальним строком звернення до суду з позовом у спорах цієї категорії справ є строк, визначений ст. 102 ПК України.

Відповідно до п. 102.4 ст. 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно із п. 95.1-95.3 ст. 95 і п. 102.4 ст. 102 ПК України контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу, а також строку - 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Строк у 1095 днів є присічним для контролюючого органу, протягом і в межах якого ним можуть бути вжиті заходи щодо погашення податкового боргу, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 25 лютого 2020 року у справі № 1340/5767/18.

Таким чином, строк звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу складає 1095 днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг у позивача виник 01.07.2019 дата вручення податкових повідомлень-рішень, відповідно до поштового повідомлення день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення. Таким чином перебіг строку починається з 01.07.2019 року і останнім днем мав бути 01.07.2022 року.

Враховуючи, що позивач звернувся з цим позовом у 12.10.2021 року, то позов у цій справі подано в межах строків давності, визначених п. 102.4 ст.102 ПК України.

За таких обставин, посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності на звернення до суду з цим позовом є необґрунтованими.

Посилання відповідача на те, що податкові повідомлення-рішення були винесені з порушенням вимог діючого законодавства, а саме п.86.8, ст.86 Податкового Кодексу України, а також доводи щодо недоліків акту перевірки, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки предметом розгляду справи є стягнення податкового боргу, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень, які позивачем не оскаржені встановленому законом порядку.

Відтак, предметом позову є наявність податкового боргу та підстав для його стягнення, а не законність складання акту перевірки та податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 по справі № 440/12742/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Мінаєва