Справа № 400/8900/23
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023 р. № 400/8900/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенко В. В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54020, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області вул. Саєнка Андрія, 10, Фастів, Київська область, 08500,, ,
провизнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області з вимогами: визнати протиправними та скасувати рішення відділу перерахунків пенсій №3 Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 29.06.2023 за номером 39 про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, скасувавши зазначене рішення; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести з 01.01.2023 ОСОБА_1 перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 94 відсотка суддівської винагороди, зазначеної у довідці за номером 7/1-718/23, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Миколаївської області 15.06.2023, яка складає 159429,60 гривень, з урахуванням раніше виплачених сум.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що перебуває у відставці з 2014 року та отримує щомісячне грошове утримання судді. В січні 2023 року, позивач отримав Довідку ТУ ДСА в Миколаївській області про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання. Але, відповідачі відмовили у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивачу. Позивач цю відмову вважає протиправною, оскільки розмір посадового окладу судді, який є базовим елементом суддівської винагороди, напряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якій встановлюється та затверджується відповідно до ст.46 Конституції України та Закону України «Про прожитковий мінімум». Разом з тим, ст.7 Закону України «Про Державний бюджету на 2023» був введений вид прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для базового розміру посадового окладу судді», розмір якого становить 2102 гривень. Але, на думку позивача, суддів не віднесено до соціально-демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо і не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді». Передбачені ст.ст.46 та 130 Конституції України зміни до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди на момент виникнення спору щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, тож відсутні законні підстави для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено на 1 січня календарного року для визначення суддівської винагороди. Таким чином, Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» фактично змінив складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна із яких передбачена ч.2 ст.130 Конституції України та ч.3 ст.135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Конституція України не надає Закону України про Державний бюджету вищої юридичної сили. Також, позивач послався на відповідну позитивну на його користь практику Верховного Суду, а саме постанови у справах №360/503/21, №340/1916/20, №400/2031/21. За таких обставини, позивач зазначив, що має право на перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2023, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2684 гривень.

Відповідач Головне управлення ПФУ в Миколаївській області надав відзив, в якому просив в задоволенні позову. Свою позицію, відповідач аргументував тим, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2023 року в розмірі 2102,00 гривень. Отже, оскільки розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2023 рік не змінився в порівняні з розміром прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2020, 2021, 2022 роки, відповідно і не змінився розмір суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді, то відсутні підстави для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 16.01.2023 №7/1-35/23, виданої ТУ ДСА України в Миколаївській області. Крім того, довідка від 16.01.2023 №7/1-35/23, видана позивачу ТУ ДСА в Миколаївській області, не відповідає формі, встановленої Порядком №3-1.

Відповідач Головне управління ПФУ в Київській області відзиву не надав.

Суд розглянув справу в порядку ст.263 КАС України, в порядку письмового провадження, без виклику сторін, 05.09.2023.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 26.12.2019 звільнений з посади судді Корабельного районного суду м. Миколаєва у відставку та отримує щомісячне грошове утримання судді у відставці.

В червні 2023 року, ОСОБА_1 звернувся з заявою до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області про видачу довідки для обчислення щомісячного довічного грошового утримання.

15.06.2023 ТУ ДСА в Миколаївській області видано Довідку №7/1-718/23, відповідно до якої визначено суддівська винагорода, для обчислення щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 01 січень 2023 року складає 2684,00 гривень.

23.06.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Миколаївській області з заявою про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці на підставі Довідки ТУ ДСА в Миколаївській області від 15.06.2023 №71/1-718/23.

За принципом екстериторіальності заява ОСОБА_1 була передана для вирішення Головному управління ПФУ в Київській області.

29.06.2023 Головне управління ПФУ в Хмельницькій області розглянув заяву ОСОБА_1 , ухвалило Рішення про відмову в перерахунку пенсії №39.

Зазначене рішення вмотивоване тим, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2020 року становив 2102, 00 гривень. Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, з 1 січня 2023 року також становив 2102, 00 гривень. Таким чином, розмір складових суддівського винагороди судді після 18.02.2020 не змінювалися, у зв`язку з чим немає підстав для перерахунку щомісячного грошового утримання ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.130 Конституції України, розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

Відповідно до ч.3 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджету на 2023 рік» встановлено у 2023році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - працездатних осіб - 2684 гривень.

Одночасно з цим, ст.7 Закону, також передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні.

Таким чином, для правильного вирішення цій справі необхідно з`ясувати, чи має право позивач на перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2023 виходячи з розміру прожиткового мінімуму 2684 гривень.

Вирішую цей спір, суд виходить з наступного.

Стаття ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», прямо не вирішує питання розміру суддівської винагороди, яке це передбачено ст.130 Конституції України, а відсилає до закону, яким буде встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про прожитковий мінімум» передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Таким чином, результат розрахунку суддівської винагороди, у будь-якому випадку, залежить від цифрового значення основної операнди у формулі, яка міститься у Законі України про Державний бюджет на відповідній рік.

Відповідно до п.п.3, 4 ст.85 Конституції України, прийняття законів, зокрема Державного бюджету України є виключним повноваженням Верховної Ради України.

За таких обставин, визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який в свою чергу буде другим множником у формулі розрахунку суддівської винагороди, є виключним повноваженням Верховної Ради України.

В Законі України «Про Державний бюджет на 2023 рік», Верховна Рада, чітко визначила, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні.

Зазначена норма є прямою, чіткою, зрозумілою, такою, яка не містить плутанини чи будь-якої двозначності.

При цьому, ст.4 Закону України «Про прожитковий мінімум», також надає право законодавцю передбачати різні прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення.

Тобто, повноваження на встановлення різних розмирів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, різним групам населення, передбачені ст.4 цього Закону.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Питання визначення розміру суддівської винагороди, є питанням законодавця, а не питанням судової влади.

Оскільки, зазначена норма не визнана неконституційною, суд повинен її застосовувати, та не може обирати самостійно з Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» будь яку іншу цифру, більш сприятливу для позивача.

У суду не має права перебирати у Законах України про Державний бюджет всі передбачені ним розміри прожиткового мінімуму, та обирати якійсь з них для обрахунку суддівської винагороди.

Оскільки, законодавець чітко визначився про розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 гривні, то враховуючи відсильну норму ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», саме цей розмір і необхідно застосовувати під час визначення грошового утримання позмвача.

Якщо погодитися з логікою позивача, у такому випадку, розмір суддівської винагороди буде встановлюватися не Законом, а судовими рішеннями, ухваленими власне самими суддями, що вочевидь суперечить Конституції України.

Конституції України не наділяє повноваженнями суди визначати розмір власної суддівської винагороди.

Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» в частині визначення прожиткового мінімуму для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102 року, Конституційним Судом України неконституційним не визнаний.

Відповідно до ч.4 ст.7 КАС України, якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

У такому випадку суд після винесення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України.

На теперішній час, подання Верховного Суду про неконституційність Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» в частині визначення прожиткового мінімуму для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102 року, не вносилось.

З постанови Верховного Суду по справам №340/1916/20, №400/2031/21 та №360/503/21 також не вбачається застосування наслідків ч.4 ст.7 КАС України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що підстав для застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2684 гривень до щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 немає, а Головне управління ПФУ у Київській області цілком обґрунтовано відмовило позивачу у здійсненні такого перерахунку.

Підстав для визнання рішення відповідача протиправним та задоволенні позову не вбачається.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10,Фастів,Київська область,088) , Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,549) відмовити повністю.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 05.09.2023