Справа № 817/1816/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 817/1816/17

адміністративне провадження № К/9901/61927/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

суддя-доповідач - Стародуб О.П.

судді: Єзеров А.А., Кравчук В.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19.02.2018 (суддя - Комшелюк Т.О.) та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2018 (головуючий суддя - Моніч Б.С., судді: Капустинський М.М., Охрімчук І.Г.)

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", від імені якого діє Регіональна філія "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця", до Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», звернулось до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області щодо застосування у витязі з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 06.02.2017, коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки площею 9,2435га, кадастровий номер: :01:001:0352, яка розташована на території селища Мізоч, Здолбунівського району, Рівненської області, (Кф) у розмірі 2,0;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області видати витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки із застосування коефіцієнту функціональне використання земельної ділянки (Кф) 1,0 при визначенні даних про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 9, 2435 га, кадастровий номер: :01:001:0352, яка розташована на території селища Мізоч, Здолбунівського району, Рівненської області у розмірі, як для земель транспорту для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Відповідно до копії державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №251869 від 06.02.2009, позивач є постійним користувачем земельної ділянки площею 9,2435 га, кадастровий номер: :01:001:0352, яка розташована на території селища Мізоч, Здолбунівського району, Рівненської області.

Згідно із копії витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку сформованого 06.02.2017, судами встановлено, що посадовою особою зазначений коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки (Кф) у розмірі 2,0.

Так як позивачу були не зрозумілі підстави зазначення у витягу коефіцієнту 2,0, він звернувся до відповідача за роз`ясненням, на яке отримав відповідь від 22.05.2017 № 28-17-0.2-4153/2-17 «Про приведення у відповідність кодів цільового призначення».

Змістом отриманої відповіді є рекомендація звернутися до Державного кадастрового реєстратора, через ЦНАП, із заявою про внесення змін до відомостей про земельну ділянку за формою згідно з додатком 12 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 105, до якої також додати електронний документ із визначеним цільовим призначенням земельної ділянки.

Не погоджуючись з тим, що відповідач застосував у витязі з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 06.02.2017 коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки у розмірі 2,0, замість 1,0, позивач звернувся до суду.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 19.02.2018, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2018, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскільки у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код класифікації видів цільового призначення земельної ділянки, головним спеціалістом відділу землеустрою, охорони та ринку земель у передбачений законодавством спосіб був виданий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, кадастровий номер номер: :01:001:0352, що перебуває у постійному користуванні позивача, у яких при розрахунку нормативної грошової оцінки був правомірно застосований коефіцієнт функціонального використання Кф - 2,0, як того вимагає Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів.

Також, суди виходили з того, що відповідач позбавлений права самостійно визначати цільове призначення земельних ділянок у випадку наявності у Державному земельному кадастрі застарілої інформації з Українського класифікатора цільового використання землі або відсутності коду класифікації видів цільового призначення відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року №548. Доказів подання позивачем відповідної заяви до державного кадастрового реєстратора про внесення змін до відомостей про цільове призначення земельних ділянок та визначення коду класифікації суду не надано.

ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В обґрунтування касаційної скарги позивач покликається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до ухвалення помилкових судових рішень.

Зокрема, позивач покликається на те, що в порушення вимог частини першої статті 20 Закону України «Про оцінку земель» відповідач застосував Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489 без складання технічної документації із нормативно грошової оцінки земель, що призвело до неправильного визначення коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, призначеної для розміщення і експлуатації споруд залізничного транспорту.

Також, скаржник покликається на пункт 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», відповідно до якого у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення. Враховуючи вказане положення, позивач не подавав державному кадастровому реєстратору жодних заяв, а тому, й не міг вказувати йому про категорію земель, цільове призначення земельної ділянки та вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель.

Позивач просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове рішення, яким передати справу на новий розгляд.

Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України від 11.12.2003 №1378-IV «Про оцінку земель» (далі - Закон №1378-IV) нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Згідно частин 1, 2 статті 20 Закону №1378-IV за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до статті 193 Земельного кодексу України Державний земельний кадастр це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Таким чином, кадастр має забезпечувати необхідною інформацією органи державної влади та органи місцевого самоврядування, зацікавлені підприємства, установи та організації, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю та цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів "Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель" від 23.07.2010 №548 передбачено класифікацію видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року №489, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 грудня 2016 року за №1647/29777, затверджено Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (далі - Порядок №489).

Відповідно до пункту 3 вказаного наказу №489 нормативний акт набирає чинності з дня його офіційного опублікування і застосовується з 1 січня 2017 року.

Таким чином, в даному випадку, Порядок №489 є чинним нормативно-правовим актом, застосування якого є обов`язковим для територіальних органів Держгеокадастру при наданні витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, та який в силу вимог чинного законодавства визначає процедуру проведення нормативно грошової оцінки земельних ділянок населених пунктів.

Інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів є затверджені генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій і детальні плани територій, відомості Державного земельного кадастру, дані інвентаризації земель та державної статистичної звітності (пункт 3 Розділу І Порядку №489).

Пунктом 1 Розділу ІІ Порядку №489 передбачено, що в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.

Згідно з пунктами 3, 5 Розділу ІІ Порядку №489 коефіцієнт Кф - це коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки та встановлюється на підставі Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року №548.

Додатком 1 до Порядку, який має назву "Коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф)" визначено дві примітки наступного змісту:

1. Для земельних ділянок, інформація про які не внесена до відомостей Державного земельного кадастру, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0.

2. У разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0.

Верховний Суд уже розглядав справу між тими самими сторонами у подібних правовідносинах.

Так, у постанові від 24.11.2021 у справі № 817/1780/17 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду дійшов наступного висновку:

«…Оскільки у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код класифікації видів цільового призначення вказаної земельної ділянки, Управлінням Держгеокадастру у Костопільському районі правомірно, у передбачений законодавством спосіб були видані витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», у якому при розрахунку нормативної грошової оцінки був правомірно застосований коефіцієнт функціонального використання Кф - 2,0, як того вимагає Порядок № 489.

…Відповідно до пунктів 117, 118, 138 вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (далі - Порядок № 1051) відомості (зміни до них) про зареєстровані земельні ділянки вносяться до державного земельного кадастру в разі: внесення змін до відомостей про земельну ділянку; внесення нових (додаткових) відомостей про земельну ділянку, а також виправлення помилок у відомостях Державного земельного кадастру.

При надходженні до Державного кадастрового реєстратора від власника чи користувача земельної ділянки заяви про внесення змін до відомостей про неї за формою згідно з додатком 12 до Порядку, електронного документа з визначеним цільовим призначенням земельної ділянки відповідно до КВЦПЗ та листа Управління/Відділу ГУ Держгеокадастру в області у відповідному районі/місті за підписом керівника структурного підрозділу, який надається на запит власника, користувача земельної ділянки або розробника електронного документа з урахуванням матеріалів по формуванню земельної ділянки щодо можливості визначення цільового призначення земельної ділянки відповідно до КВЦПЗ, Державний кадастровий реєстратор вносить відповідні зміни до відомостей про зареєстровану земельну ділянку.

Відтак, чинним законодавством передбачено можливість внесення змін до Державного земельного кадастру, зокрема щодо коду класифікації видів цільового призначення земельної ділянки чи інших значень, що впливають на нормативну грошову оцінку, що і необхідно вчинити позивачу».

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з даними державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 251869, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 57220856 від 12.04.2016, код Класифікації видів цільового призначення земель щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :01:001:0352, яка розташована на території селища Мізоч, Здолбунівського району, Рівненської області відсутній.

Також, судами встановлено, що дані Публічної кадастрової карти підтверджують факт відсутності у відомостях Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки із кадастровим номером: :01:001:0352 коду Класифікації видів цільового призначення земель, визначеного на підставі Класифікації видів цільового призначення земель, як того вимагає п. 5 Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів.

Таким чином, оскільки у відомостях Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :01:001:0352, відсутній код класифікації видів цільового призначення земель, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідачем у витязі з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 06.02.2017 правомірно застосовано коефіцієнт функціонального використання Кф - 2,0, як того вимагає Порядок № 489.

За вказаних обставин, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і зводяться до додаткової оцінки доказів, що в силу приписів статті 341 КАС України не віднесено до повноважень суду касаційної інстанції.

За правилами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди попередніх інстанцій не допустили порушень норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів - без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 352, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19.02.2018 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2018 у справі № 817/1816/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук