Справа № 462/6652/23
Суддя: Бориславський Ю. Л.
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/6652/23
УХВАЛА

05 вересня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л. вивчивши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

04.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 11.04.2023 року.

Звертаючись із даним позовом до суду, позивач просить суд поновити строк на оскарження постанови, обґрунтовуючи пропуск строку тим, що про оскаржувану постанову йому стало відомо лише 25.07.2023 року з додатку ДІЯ, оскільки 24.07.2023 року було відкрито виконавче провадження та оскільки, він є власником автомобіля «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_1 , але такий перебуває у постійному користуванні його батька ОСОБА_2 , який звернувся із запитом щодо ознайомлення з матеріалами справи. 26.08.2023 ОСОБА_2 отримав відповідь разом із копіями документів, зокрема, і з оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення РАП. Вказує, що Управлінням безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради було надіслано копію оскаржуваної постанови за адресою: АДРЕСА_1 та таке повідомлення було повернуто за закінченням терміну зберігання, проте, адресою реєстрації та проживання ОСОБА_2 є м. Мостиська. Вважає, що строк звернення до адміністративного суду пропущено з поважних причин.

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

За змістом ч.1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Статтею 286 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За приписами ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано також протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від ід 26.01.2021 у справі № 757/48987/18-а законодавче обмеження строку оскарження судового рішення десятиденним строком з дня вручення постанови у справі про адміністративне правопорушення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відтак, позивач пропустив десятиденний строк звернення до суду із позовом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як ствердив позивач на обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, він є власником автомобіля «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Доказів того, що відомості про користувача транспортного засобу «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 внесено до Єдиного державного реєстру транспортних засобів матеріали справи не містять.

Як вбачається із долучених до позову копій документів, оскаржувана постанова серії РАП № складена 11.04.2023 року відносно ОСОБА_1 та копія такої була скерована за адресою реєстрації його місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , поштове відправлення було повернуто за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ст. 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Згідно ст. 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Також, суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009р., із змінами та доповненнями, Рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка»), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Відтак, таке направлення поштового повідомлення є належним та не суперечить вимогам законодавства України.

Таким чином, доводи позивача про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії РАП № від 11.04.2023 року мала бути складена відносно його батька ОСОБА_2 та копія такої мала бути надіслана за адресою його місця проживання у м. Мостиська не заслуговують на увагу та не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Крім цього, позивач ствердив, що дізнався про оскаржувану постанову 25.07.2023 року, однак, як власник автомобіля «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_1 не вживав заходів щодо особистого отримання спірної постанови.

Таким чином, суд критично оцінює такі покликання позивача як підставу поновлення строку для звернення до суду, оскільки про оскаржувану постанову позивачу було відомо ще 25.07.2023 року, така була скерована у квітні 2023 року за адресою його місця реєстрації, як власника автомобіля, що відповідає вимогам законодавства, водночас із позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП № від 11.04.2023 року та заявою про поновлення строку позивач звернувся до суду лише 04.09.2023 року.

Відтак, наведені позивачем обставини для поновлення строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення суд вважає такими, що не обґрунтовують поважність пропуску встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Під час перевірки копій документів на предмет їх відповідності ст. 94 КАС України слід брати до уваги правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2020» від 01.09.2021 року, затвердженим наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 року № 144, Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 року № 1000/5, інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти.

Серед іншого, відповідно до п. 8 р. 10 зазначених Правил копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Враховуючи наведене, відсутність на копіях документів дати засвідчення копій дає підстави вважати їх такими, що не посвідчені в установленому порядку.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовим висновком викладеним Верховним Судом у постанові від 08.05.2019 року за наслідком розгляду справи № 160/7887/18.

У порушення наведених вимог, позивачем до позову додано копії документів, які належним чином не засвідчені.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про необхідність залишення позову без руху та надання позивачу терміну належним чином усунути вказані в ухвалі суду недоліки.

Згідно ч.1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, прийшов до переконання, що позовну заяву слід залишити без руху та надати стороні позивача десятиденний строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 123, 161, 169, 241-243, 248, 256 КАС України,

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали 10 /десять/ днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог суду позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Бориславський Ю. Л.