Справа № 140/13612/23
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року ЛуцькСправа № 140/13612/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В. І., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відділ державного нагляду (контролю) у Волинській області Укртрансбезпеки, управління Укртрансбезпеки у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ002171 від 29.05.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.04.2023 року працівниками відділу державного відділу (контролю) у місті Києві Державної служби України з безпеки на транспорті проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки VOLKSWAGEN CRAFTER, номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві власності, під керуванням водія ОСОБА_2 та складено акт № 437998 від 25.04.2023 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За результатами розгляду акту № 437998 від 25.04.2023 управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області складено відносно позивача постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ002171 від 29.05.2023 в сумі 17000,00 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме відсутності документів, перелік яких визначений статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

У акті № 437998 від 25.04.2023 зазначено, що під час перевезення пасажирів за маршрутом Київ Луцьк водій здійснював посадку і висадку пасажирів у пунктах і на зупинках, визначених для посадки та висадки пасажирів на марш турах з регулярних перевезень. У разі порушення зазначених вимог перевезення не вважаються нерегулярними і повинні здійснюватися відповідно до вимог, які встановлені для регулярних перевезень чим встановлено порушення, а саме під час перевірки у водія відсутні документи (схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду), чим порушив вимоги статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач вважає твердження працівників відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Укртрансбезпеки про те, що ним здійснювалися регулярні перевезення хибними, оскільки водій посадку і висадку пасажирів не здійснював, а здійснював відстій транспортного засобу, відповідно дане пасажирське перевезення є нерегулярним.

Крім того, водієм транспортного засобу під час перевірки та позивачем під час винесення оскаржуваної постанови було надано повний пакет документів у відповідності до статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме ліцензію, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що підтверджує факт оплати за надані послуги.

Позивач вказує, що 25.04.2023 біля 10.00 год. на виконання умов договору із замовником транспортних послуг водій автобуса прибув в м. Київ до Залізничного вокзалу, де не було вільного місця парковки, тому був вимушений заїхати до автостанції Київ, сплативши плату за паркування та дочекатися 12.00 год. часу відправлення.

Біля 11.30 год. під час знаходження автобуса на відстої (парковці), а не на пероні, в якому були відсутні пасажири, працівниками відділу державного відділу (контролю) у місті Києві Державної служби України з безпеки на транспорті було з незрозумілих причин зроблено висновок про здійснення регулярних пасажирських перевезень, оскільки у водія були відсутні документи, які необхідні при регулярних пасажирських перевезеннях схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду.

ФОП ОСОБА_1 , вважає, що висновки постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ002171 від 29.05.2023 винесено з порушенням вимог діючого законодавства та ґрунтуються на надуманих обставинах на не можуть бути підставою для накладення штрафу, з огляду на що просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що під час рейдової перевірки було виявлено, що транспортним засобом VOLKSWAGEN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевозились пасажири за маршрутом Київ Луцьк за відсутності на момент перевірки схеми маршруту, розкладу руху, таблиці вартості проїзду, витягу з дозволу, що зафіксовано у відповідному акті № 347998 від 25.04.2023.

Вказаним актом встановлено, що початковим пунктом руху була Автостанція у м. Києві, що знаходиться за адресою вул. Симона Петлюри, 32, а відповідно до умов договору із замовником транспортних послуг проща Вокзальна, 1 у м. Києві. Крім того час відправлення з площі Вокзальної, 1 за умовами вказаного договору 12.00 год., тоді як о 12.09 год. посадка пасажирів здійснювалася з території автостанції по вул. Симона Петлюри, 32.

Не погоджується з твердженням позивача у позовній заяві про те, що ним здійснювався відстій, оскільки платна паркова не знаходиться на території автостанції (вул. Симона Петлюри, 32) та перевізником не надано доказів сплати за користування платною парковкою.

Зазначає, що додана позивачем копія договору про транспортні послуги не дає можливості встановити вартість послуг перевезення та кількість пасажирів. Вказаний договір є підтвердження намірів позивача надати замовнику послуги із нерегулярного перевезення.

З наведених підстав вбачає перевезення, яке здійснювалось 25.04.2023 є не нерегулярним та повинно здійснюватися відповідно до вимог, які встановлені для регулярних перевезень за наявності документів для регулярних перевезень, які були відсутні у перевізника.

Представник відповідача вважає, що начальник Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області дійшов до правомірного висновку, що перевізником допущено порушення статті 39 Закону №2344-ІІІ, з огляну на що просить відмовити у задоволенні адміністративного позову (арк. спр. 27 - 30).

У додаткових поясненнях представник відповідача зазначає, що автостанція повинна обслуговувати тільки регулярні маршрути. Зупинки, посадки і висадки нерегулярних маршрутів на території автостанції є неправомірними. Транспортний засіб перевізника на час здійснення рейдової перевірки перебував не на паркові, як про це вказує позивач, а на платформі автостанції по вул. Симона Петлюри, 32 в м. Києві та водій здійснював посадку пасажирів, що є порушенням умов договору про надання транспортних послуг та пункту 53 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997.

Вказує, що пунктом 27 вказаних Правил передбачено, у разі здійснення міжміських та міжнародних перевезень на передньому і боковому трафаретах - найменування початкового та кінцевого пунктів маршруту (у разі здійснення міжнародних перевезень інформація подається двома мовами у два рядки: верхній - українською, нижній - мовою держави, до якої здійснюється перевезення), а пунктом 60 передній трафарет автобуса містить напис червоною фарбою «Нерегулярне перевезення» на білому фоні.

На транспортному засобі позивача був установлений трафарет на якому визначені проміжні пункти маршруту Рівне, Нововолинськ, на кінцевий пункт Ковель, що не передбачено договором про надання транспортних послуг.

Зауважує, що при виконанні нерегулярних перевезень транспортний засіб повинен бути обладнаний одним єдиним трафаретом «Нерегулярні перевезення», однак в даному випадку автобус також був обладнаний відповідно до вимог, які визначені для регулярних перевезень.

Зважаючи на те, що позивачем порушено умови Договору про надання транспортних послуг та пункту 53 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997, виконуване перевізником ФОП ОСОБА_1 перевезення не вважається нерегулярним і повинно здійснюватись відповідно до вимог, які встановлені для регулярних перевезень. Відповідно перевізник під час перевезення 25.04.2023 повинен був забезпечити водія схемою маршруту, розкладу руху, таблицею вартості проїзду, тобто документами, необхідними для регулярних перевезень, факт відсутності під час перевірки яких є підставою для застосування штрафу за абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». У задоволенні позову просить відмовити повністю (арк. спр. 39 - 41).

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) до суду не надходило.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 20).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Посадовими особами відділу державного відділу (контролю) у місті Києві Державної служби України з безпеки на транспорті на підставі направлення на рейдову перевірку №000445 від 21.04.2023 (арк. спр. 31) та щотижневого графіку (арк. спр. 32) за адресою вул. Симона Петлюри, 32 в м. Києві та території автостанції м. Києва 25.04.2023 проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт щодо ФОП ОСОБА_1 .

За результатами перевірки складено акт № 347998 від 25.09.2022 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

У вказаному акті зазначено, що під час перевезень пасажирів за маршрутом Київ Луцьк водій здійснював посадку та висадку пасажирів у пунктах і на зупинках, визначених для посадки та висадки пасажирів на маршрутах з регулярних перевезень. У разі порушення зазначених вимог перевезення не вважаються нерегулярними і повинні здійснюватися відповідно до вимог, які встановлені для регулярних перевезень чим порушено пункт 53 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997, абзацу третього частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме під час перевірки у водія відсутні документи (схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду), чим порушив вимоги статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (арк. спр. 33).

Відповідно до договору № 286/04 від 19.04.2023 на нерегулярні перевезення пасажирів, ФОП ОСОБА_1 зобов`язується надати замовнику послугу по перевезенню групи пасажирів за узгодженим сторонами маршрутом в режимі нерегулярних перевезень автобусом фольксваген АС 41-90 ВО за маршрутом м. Київ (залізничний вокзал), площа Вокзальна, 1 м. Луцьк, проспект Соборності, 14 с. Прилуцьке, вулиця Центральна,10. Перевізник зобов`язаний 25.04.2023 подати автобус на 12.00 год. для посадки пасажирів в м. Києві (залізничний вокзал) за адресою площа Вокзальна, 1 та доставити їх у АДРЕСА_1 (арк. спр. 10).

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Відділом державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті 29.05.2023 винесено постанову про застосування до перевізника ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу №ПШ002171 за порушення (відсутні документи, перелік яких визначений статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду), відповідальність за яке передбачена абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у розмірі 17000,00 грн. (арк. спр. 7).

Позивач не погоджуючись з постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ002171 від 29.05.2023, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» №2344-III від 05.04.2001.

Згідно з приписами статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (далі - Порядок №1567).

Відповідно до пункту 3 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з пунктом 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу спірною постановою слугував висновок, викладений у акті № 347998 від 25.04.2023 щодо здійснення посадки та висадки пасажирів у пунктах і на зупинках, визначених для посадки та висадки пасажирів на маршрутах з регулярних перевезень. У разі порушення зазначених вимог перевезення не вважаються нерегулярними і повинні здійснюватися відповідно до вимог, які встановлені для регулярних перевезень чим порушено пункт 53 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997, абзацу третього частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме під час перевірки у водія відсутні документи (схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду), чим порушено вимоги статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

пасажирські перевезення - перевезення пасажирів легковими автомобілями або автобусами;

регулярні спеціальні пасажирські перевезення - перевезення певних категорій пасажирів (працівників підприємств, школярів, студентів, туристів, екскурсантів та інших) на автобусному маршруті за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку замовником транспортних послуг або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень;

нерегулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів автобусом, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу, в якому визначають маршрут руху, дату та час перевезень, інші умови перевезень та форму оплати послуги, або перевезення за власний кошт.

Частиною першою статті 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Відповідно до абзацу 10 частини першої статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України; для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.

Документи для регулярних спеціальних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником транспортних послуг, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, схема маршруту, розклад руху, інші документи, передбачені законодавством України.

Документи для нерегулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Судом встановлено, що 19.04.2023 між суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_3 (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (перевізник, замовник) укладено договір № 286/04 від 19.04.2023 на нерегулярні перевезення пасажирів, за умовами якого перевізник зобов`язується надати замовнику послугу по перевезенню групи пасажирів за узгодженим сторонами маршрутом в режимі нерегулярних перевезень автобусом фольксваген АС 41-90 ВО за маршрутом м. Київ (залізничний вокзал), площа Вокзальна, 1 м. Луцьк, проспект Соборності, 14 с. Прилуцьке, вулиця Центральна,10. Перевізник зобов`язаний 25.04.2023 подати автобус на 12.00 год. для посадки пасажирів в м. Києві (залізничний вокзал) за адресою площа Вокзальна, 1 та доставити їх у АДРЕСА_1 . Умови та порядок оплати за надані послуги вказаним договором не визначені.

З умов казаного договору вбачається, що ФОП ОСОБА_1 надає послуги нерегулярних пасажирських перевезень та за вимогами статті 39 Закону №2344-III при наданні таких перевезень водій автобуса при собі повинен мати посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Постановою Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997 затверджені Правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, які визначають порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях і є обов`язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг (далі - замовники послуг), автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами.

Відповідно до пунктів 51 - 61 Правил нерегулярні перевезення пасажирів здійснюються на підставі замовлення юридичною або фізичною особою автобуса як разові перевезення організованої групи пасажирів за визначеним маршрутом згідно з договором про замовлення транспортного засобу.

До нерегулярних перевезень належать: туристично-екскурсійні; весільні та святкові; ритуальні; одноразові перевезення до місць відпочинку; інші перевезення, що не заборонені пунктом 55 цих Правил.

У разі здійснення нерегулярних перевезень забороняється:

- здійснення перевезень одним автомобільним перевізником або одним транспортним засобом за одним маршрутом, або між тими самими пунктами більш як два рази на тиждень;

- організація (зокрема шляхом пропонування фізичним особам проїзду самостійно або за допомогою інших осіб чи засобів масової інформації) та здійснення перевезення за заздалегідь визначеними напрямками, надання послуг з перевезення автобусом за заздалегідь визначеним маршрутом, між визначеними кінцевими пунктами, з установленими часом відправлення, прибуття і вартістю проїзду;

- встановлення та стягнення плати за проїзд з окремих пасажирів;

- самовільне (не передбачене умовами договору) визначення початкових, проміжних і кінцевих пунктів перевезення;

- здійснення посадки та висадки пасажирів у пунктах і на зупинках, визначених для посадки і висадки пасажирів на маршрутах з регулярним перевезенням.

У разі порушення зазначених вимог перевезення не вважається нерегулярним і повинно здійснюватись відповідно до вимог, які встановлені для регулярних або регулярних спеціальних перевезень.

Під час здійснення нерегулярних перевезень водію забороняється проводити посадку та/або висадку пасажирів у не визначених договором місцях.

Замовлення юридичною або фізичною особою автобуса для нерегулярних перевезень здійснюється шляхом укладення з автомобільним перевізником письмового договору про замовлення транспортного засобу.

Суб`єкт господарювання, який надає туристичні та екскурсійні послуги і здійснює перевезення власним чи орендованим транспортним засобом, укладає договір перевезення з кожною особою.

Договір на здійснення нерегулярних перевезень, що укладається між юридичною або фізичною особою та автомобільним перевізником у письмовій формі, повинен містити дату і час здійснення перевезень, початковий та кінцевий пункти маршруту, маршрут перевезення і державний реєстраційний номер транспортного засобу та мету поїздки.

Під час здійснення нерегулярних перевезень пасажирський автомобільний перевізник забезпечує в установленому законодавством порядку страхування пасажирів.

Передній трафарет автобуса містить напис червоною фарбою «Нерегулярне перевезення» на білому фоні.

У салоні автобуса розміщується інформація про автомобільного перевізника та страховика із зазначенням найменування, адреси, номера телефону, страхової суми.

Під час здійснення нерегулярних перевезень водій повинен мати копію договору автомобільного перевізника із замовником послуг і копію договору обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті.

Як слідує з матеріалів справи, в ході рейдової перевірки автотранспортного засобу позивача інспектором було виявлено відсутність у водія на момент перевірок документів, визначених статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: витяг з дозволу, схема маршруту, розклад руху, таблиці вартості проїзду.

При цьому судом встановлено та підтверджується письмовими матеріалами справи, що пункт відправлення, зазначений у договорі № 286/04 від 19.04.2023, не відповідає фактичному пункту відправлення в узгоджений сторонами час, та мав місце на території автостанції м. Києва, тобто місця для регулярних пасажирських перевезень.

Посилання позивача на здійснення відстою автобуса та відсутність у ньому пасажирів спростовується наданим відповідачам відеозаписом, з якого вбачається, що у транспортному засобі перебували пасажири та очікували на відправлення, на автобусі був встановлений трафарет з інформацією проміжних пунктів маршруту - Рівне, Нововолинськ на кінцевий пункт Ковель, що не передбачено договором про надання транспортних послуг (арк. спр. 46).

Судом також встановлено, що початковою точкою руху транспортного засобу для нерегулярного перевезення було м. Київ, АС «Київ», вул. С. Петлюри, 32, а за умовами договору мав бути м. Київ, Вокзальна, 1, що суперечить вимогам пункту 53 Порядку №176.

Крім того, за умови виконання нерегулярних перевезень, транспортний засіб мав би бути обладнаним одним переднім трафаретом із написом «Нерегулярні перевезення». Однак, перевірений транспортний засіб за зовнішніми ознаками був обладнаний також відповідно до вимог, які визначені для регулярних перевезень, а саме на лобовому вікні транспортного засобу було розміщено трафарет із зазначенням маршруту руху, що підтверджується наданими відповідачем відеозаписом перевірки та роздруківкою стоп-кадру з нього (арк. спр. 43, 46).

Не заслуговують на увагу твердження позивача, що транспортний засіб стояв на платній стоянці оскільки в матеріалах справи відсутні письмові докази (чек, квитанція, тощо).

Згідно з абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами статей 73, 75, 76 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У цій справі, суд звертає увагу на те, що наданими позивачем доказами не спростовано допущення ним порушень, документально встановлених посадовими особами Укртрансбезпеки.

Так, надані до позовної заяви документи не можуть підтверджувати виконання позивачем вимог статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» саме на момент здійснення рейдової перевірки додержання ФОП ОСОБА_1 вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено шляхом надання належних та допустимих доказів вчинення перевізником порушення, відповідальність за яке передбачено абзацом третім частини першої статі 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

За викладених обставин, беручи до уваги, що позивач, як перевізник, в розумінні цього поняття, визначеного Законом України «Про автомобільний транспорт» здійснював надання послуг з регулярних пасажирських перевезень за правилами нерегулярних пасажирських перевезень, при цьому не забезпечивши водія документами, передбаченими статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому, на переконання суду, з підстав визначених пунктом 53 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997, відповідно до якого у разі порушення вимог щодо заборони самовільного (не передбачене умовами договору) визначення початкових, проміжних і кінцевих пунктів перевезення, здійснення посадки та висадки пасажирів у пунктах і на зупинках, визначених для посадки і висадки пасажирів на маршрутах з регулярним перевезенням, перевезення не вважається нерегулярним і повинно здійснюватись відповідно до вимог, які встановлені для регулярних або регулярних спеціальних перевезень, у відповідача були правові підстави для застосування відповідного адміністративно-господарського штрафу спірною постановою.

Суд, відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю.

Керуючись статтями 72-77, 90, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (43020 Волинська область, м. Луцьк, вул. Підгаєцька, 3) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович