Справа № 420/13786/23
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

05 вересня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог первинна професійна спілка Правозахисники країни про визнання протиправною бездіяльність, стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог первинна професійна спілка Правозахисники країни про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Херсонській області по не нарахуванню та невиплаті додаткової винагороди за березень 2023 року, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року у сумі 30000 грн. та невиплаті грошового забезпечення у повному обсязі в розмірі 25500,00 грн. за квітень 2023 року оперуповноваженому сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 Генічеського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області капітану поліції ОСОБА_1 ; стягнення за рахунок державних асигнувань Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 Генічеського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області капітану поліції ОСОБА_1 додаткову винагороду за березень 2023 року, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року у сумі 30000 грн. та грошового забезпечення у повному обсязі в розмірі 25500,00 грн. за квітень 2023 року.

Від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Херсонській області надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування клопотання представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 адміністративний позов поданий із пропуском місячного строку звернення до суду, встановленого частиною 5 статті 122 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно ч. 1, 3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 1 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності 19.07.2022 року).

Відповідно до п. 1 Прикінцевих положень КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходить службу в Головному управлінні Національної поліції в Херсонській області.

В той же час, листом від 29.05.2023 року Головним управлінням Національної поліції в Херсонській області надано відповідь на запит первинної професійної спілки «Правозахисники країни», поданого в інтересах ОСОБА_1 , та повідомлено, що ОСОБА_1 виплачено додаткова винагорода за лютий у сумі 5357,10 грн., додаткова винагорода за березень у сумі 29999,94 грн. та грошове забезпечення за квітень у сумі 26105,00 грн. (а.с. 9).

Таким чином, про порушення своїх прав позивач, ОСОБА_1 дізнався після отримання листа Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 29.05.2023 року.

При цьому, позовну заяву подано до суду 14.06.2023 року, тобто в межах строку звернення до суду, визначеного чинним законодавством України.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Белле проти Франції» («Bellet v. France») зазначив, що право на доступ до суду повинно бути «практичним та ефективним», а не «теоретичним чи ілюзорним» (заява № 23805/94, параграф 36). У справі «Зубак проти Хорватії» ЄСПЛ, розглядаючи загальні принципи щодо доступу до судів вищої інстанції та обмеження ratione valoris (компетенція з огляду на цінність), зробив висновок, що стаття 6 Конвенції не зобов`язує Договірні держави створювати апеляційні чи касаційні суди, проте якщо такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6, наприклад, у тій частині, в якій вона гарантує учасникам судового процесу ефективне право на доступ до суду.

Пункт 1 статті 6 Конвенції втілює «право на суд», за яким право на доступ до суду (тобто право ініціювати провадження у національних судах) становить лише один з його аспектів. Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання в її права (зокрема, рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France), параграф 36; від 28 лютого 2008 року у справі «Церква села Сосулівка проти України», заява №37878/02, параграф 50).

Відповідно до правових висновків Європейського суду з прав людини у рішенні по справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, де вказано, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі "Golder v.the United Kingdom" від 21.02.75 p.), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати закону мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення "Guerin v. France" від 29.07.98 p.) Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розрахувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час, такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення "Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28.10.98 року).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 120, 122, 123, 240, 243, 248 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включені до апеляційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя О.А. Левчук