Справа № 240/1216/23
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. Житомир справа № 240/1216/23

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні їй пенсії відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та проводити виплату їй пенсії відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 12.01.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач протиправно відмовив їй у призначенні пенсії, оскільки при прийнятті такого рішення відповідач не врахував, що вона проходила дійсну строкову військову службу у зоні гарантованого добровільного відселення. Крім того, вказує, що має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Її страховий стаж становить більше 15 років, що дає їй право на призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи та надано відповідачу строк на подання відзиву на позов.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" при призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років (у разі документального підтвердження права на відповідне зниження) необхідний страховий стаж повинен становити 21 рік. Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється особам, які постійно проживали або працювали чи навчалися у зазначених зонах з моменту аварії, тобто з 26.04.1986 по 31.07.1986. У той же час, страховий стаж позивача становить 18 років 8 місяців та 6 днів

До суду надійшло клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування клопотання вказує, що позивачем подано позовну заяву поза межами шестимісячного строку і позивачем не зазначено жодної обставини, яка б перешкоджала їй звернутися вчасно з позовом до суду.

Суд, розглянувши клопотання відповідача, вважає, що воно не підлягає задоволенню.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки позивачем 12.01.2023 подано позов з вимогою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та проводити виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до положень Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 12.01.2023, підстави для залишення позовної заяви без розгляду відсутні.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною 5 статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вперше зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах 12.08.2020 року, у призначенні якої їй було відмовлено.

Позивач має статус особи, постраждалої від наслідків Чорнобильської катастрофи (3 категорії), що підтверджується посвідченням, виданим Житомирською обласною державною адміністрацією від 08.07.1996 серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 25.11.2022 було повторно подано заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення пенсії відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Про результати розгляду заяви позивача було повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 12.12.2022, в якому повідомлено про відмову у призначенні пенсії у зв`язку із тим, що нею не підтверджено факт необхідного постійного проживання або роботи заявника станом на 01.01.1993 у зоні гарантованого добровільного відселення, а також зазначено про відсутність необхідного страхового стажу.

Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача щодо непризначення їй пенсії протиправною, звернулась до суду за захистом своїх прав.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Зокрема, частина 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII передбачено право особи на призначення пенсії на пільгових умовах.

Стаття 55 Закону "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка визначає умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, передбачає, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Так, потерпілим від Чорнобильської катастрофи - особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, вік виходу на пенсію зменшується на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи але не більше 6 років та при умові, що початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до цієї правової норми, позивачу міг бути знижений пенсійний вік на 6 років, але при наявності страхового стажу не менше ніж 21 рік (зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку).

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 у справі №240/2824/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно до п. 2 ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням висновків суду у справі.

Позивачу зараховано всі періоди трудової діяльності, у тому числі період проходження військової служби у Військовій частині з 04.03.1985 по 27.10.1987. Період проживання/роботи на територіях радіоактивного забруднення з урахуванням підтвердження рішенням суду періодів з 26.04.1988 по 27.10.1987 становить 1 рік 6 місяців 2 дні. Згідно наявних документів страховий стаж ОСОБА_1 становить 18 років 8 місяців 6 днів.

Суд зазначає, що факт проходження військової служби у зоні гарантованого добровільного відселення є таким, що передбачає застосування до позивача початкової величини зниження пенсійного віку та зменшення страхового стажу на відповідний період. Додаткове зниження пенсійного віку та страхового стажу на 1 рік за 2 роки проживання, роботи підлягає доведенню позивачем.

Проте будь-яких додаткових документів, які б підтверджували наявність відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, позивачем надано не було.

Що стосується посилань позивача на приписи ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до яких право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, то слід зазначити, що ця правова норма регулює питання наявності права на отримання пенсії у повному розмірі, а не її призначення на пільгових умовах до досягнення 60-річного віку.

На момент усіх звернень позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позивачу не виповнилось 60 років, а тому призначення їй пенсії було можливим тільки зі зниженням пенсійного віку. У свою чергу, умови призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку визначені у ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". І відповідність позивача сукупності цих умов нею доведена не була.

Таким чином, на думку суду, відповідач правомірно дійшов висновку про відмову позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246, 250-251, 295 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко