Справа № 200/4540/22
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року справа №200/4540/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 р. у справі № 200/4540/22 (головуючий І інстанції Кравченко Т.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУПФУ), в якому просив:

визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо розрахунку стажу та розміру пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з 31 травня 2022 року відповідно до вимог ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці в розмірі 80% його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи з повним робочим днем під землею за Списком № 1 відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 з 09 січня 1991 року по 06 травня 1991 року, з 12 липня 1993 року по 13 жовтня 1994 року, з 01 жовтня 1998 року по 24 вересня 2001 року, з 18 жовтня 2010 року по 28 березня 2022 року; до страхового стажу періоду роботи з 02 грудня 1994 року по 16 червня 1998 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 р року задоволено частково позовні вимоги, а саме суд:

Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягали у незарахуванні ОСОБА_1 : періоду роботи з 02 грудня 1994 року по 16 червня 1998 року до страхового стажу; періоду роботи з 09 січня 1991 року по 06 травня 1991 року електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 14, пост. 202, сп. 1, р. 1, п-р 1 п. а-в); періоду роботи з 12 липня 1993 року по 13 жовтня 1994 року учнем гірничого робочого підземного з повним робочим днем в шахті до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 14, пост. 202, сп. 1, р. 1, п-р 1 п. а-в); періоду навчання в професійно-технічному училищі за провідною професією прохідника з 01 жовтня 1993 року по 01 лютого 1994 року до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 14, П/П, сп. 1, р. 1, п-р 1 п. а-в); періоду роботи з 02 лютого 1994 року по 02 лютого 1994 року учнем гірничого робочого підземного з повним робочим днем в шахті до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 14, пост. 202, сп. 1, р. 1, п-р 1 п. а-в); періоду роботи з 03 лютого 1994 року по 13 жовтня 1994 року прохідником підземним з повним робочим днем на підземних роботах до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 14, П/П, сп. 1, р. 1, п-р 1 п. а-в); періоду роботи з 01 жовтня 1998 року по 24 вересня 2001 року прохідником підземним з повним робочим днем на підземних роботах до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 14, П/П, сп. 1, р. 1, п-р 1 п. а-в); періоду роботи з 29 березня 2022 року по 30 квітня 2022 року прохідником підземним з повним робочим днем на підземних роботах до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 14, П/П, сп. 1, р. 1, п-р 1 п. а-в).

Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягали в обчисленні розміру призначеної ОСОБА_1 з 31 травня 2022 року пенсії за віком без застосування абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 з 31 травня 2022 року: період роботи з 02 грудня 1994 року по 16 червня 1998 року до страхового стажу; період роботи з 09 січня 1991 року по 06 травня 1991 року до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 14, пост. 202, сп. 1, р. 1, п-р 1 п. а-в); період роботи з 12 липня 1993 року по 13 жовтня 1994 року до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 14, пост. 202, сп. 1, р. 1, п-р 1 п. а-в); період навчання в з 01 жовтня 1993 року по 01 лютого 1994 року до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 14, П/П, сп. 1, р. 1, п-р 1 п. а-в); період роботи з 02 лютого 1994 року по 02 лютого 1994 року до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 14, пост. 202, сп. 1, р. 1, п-р 1 п. а-в); період роботи з 03 лютого 1994 року по 13 жовтня 1994 року до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 14, П/П, сп. 1, р. 1, п-р 1 п. а-в); період роботи з 01 жовтня 1998 року по 24 вересня 2001 року до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 14, П/П, сп. 1, р. 1, п-р 1 п. а-в); період роботи з 29 березня 2022 року по 30 квітня 2022 року до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 14, П/П, сп. 1, р. 1, п-р 1 п. а-в).

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 з 31 травня 2022 року перерахунок пенсії за віком відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці із зарахуванням: періоду роботи з 02 грудня 1994 року по 16 червня 1998 року до страхового стажу; періоду роботи з 09 січня 1991 року по 06 травня 1991 року до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 14, пост. 202, сп. 1, р. 1, п-р 1 п. а-в); періоду роботи з 12 липня 1993 року по 13 жовтня 1994 року до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 14, пост. 202, сп. 1, р. 1, п-р 1 п. а-в); періоду навчання з 01 жовтня 1993 року по 01 лютого 1994 року до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 14, П/П, сп. 1, р. 1, п-р 1 п. а-в); періоду роботи з 02 лютого 1994 року по 02 лютого 1994 року до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 14, пост. 202, сп. 1, р. 1, п-р 1 п. а-в); періоду роботи з 03 лютого 1994 року по 13 жовтня 1994 року до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 14, П/П, сп. 1, р. 1, п-р 1 п. а-в); періоду роботи з 01 жовтня 1998 року по 24 вересня 2001 року до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 14, П/П, сп. 1, р. 1, п-р 1 п. а-в); періоду роботи з 29 березня 2022 року по 30 квітня 2022 року до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 14, П/П, сп. 1, р. 1, п-р 1 п. а-в).

В іншій частині позовних вимог відмовив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач звернувся до управління з заявою про призначення пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсія була призначена з 31.05.2022. До страхового стажу не зараховано період роботи з 02.12.1994 по 16.06.1998, оскільки в записі про початок трудових відносин відсутній номер трудового договору, що суперечить пункту 2.4 частини 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 року, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження) , але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). До пільгового стажу не зараховано період роботи: з 09.01.1991 по 06.05.1991 на посаді електрослюсаря підземного та з 12.07.1993 по 13.10.1994 на посадах гірник підземний та прохідник підземний, оскільки за даний період роботи відсутня уточнююча довідка, що передбачена пунктом 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (додаток 5); з 01.10.1998 по 24.09.2001, оскільки відсутня уточнююча довідка, яка передбачена пунктом 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (додаток 5). Страховий стаж складає 29 років 09 місяців 16 днів, в тому числі пільговий стаж - 11 років.

Позивач не надала Пенсійному органу будь-яких доказів, зокрема виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи на підтвердження періоду роботи спірних періодів роботи. З огляду на вищевикладене, відсутні підстави для зарахування періоду роботи з 02.12.1994 по 16.06.1998.

Скаржник зазначає, що при поданні заяви про призначення пенсії від 31.05.2022 позивачем не були надані довідки про підтвердження наявного трудового стажу за періоди роботи з 09.01.1991 по 06.05.1991, з 12.07.1993 по 13.10.1994, з 01.10.1998 по 24.09.2001, які відповідають додатку №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Зазначені обставини унеможливлюють зарахувати до пільгового стажу вищевказані періоди роботи.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

31 травня 2022 року ОСОБА_1 , через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України звернувся з заявою про призначення пенсії за віком.

З 28 вересня 2012 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в паспорті.

У відзиві на позовну заяву відповідач не заперечував, що саме структурний підрозділ ГУ ПФУ в Донецькій області, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, здійснював розрахунок його страхового та пільгового стажу і прийняв рішення про призначення йому пенсії.

З рішення про перерахунок пенсії від 20 вересня 2022 року № 80 вбачається, що з 31 травня 2022 року ОСОБА_1 призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

За розрахунком пенсійного органу страховий стаж позивача складає 40 років 09 місяців 16 днів, в тому числі додаткові роки за Список № 1 11 років 00 місяців 00 днів; пільговий стаж за Списком № 1 11 років 04 місяці 28 днів.

Розрахунок розміру призначеної позивачу пенсії проведений, виходячи з таких показників: тривалість стажу: страховий стаж (повний) 40 років 09 місяців 16 днів; страховий стаж до 01 січня 2004 року 11 років 06 місяців 16 днів; страховий стаж після 01 січня 2004 року 18 років 03 місяці 00 днів; додатковий стаж за список 1 11 років 00 місяців 00 днів; в тому числі: Робота за списком № 1 11 років 04 місяці 28 днів; коефіцієнт стажу без урахування кратності 0,40750; коефіцієнт стажу з урахуванням кратності ((489/100*12)*1) 0,40750; розмір пенсії за віком (ст. 27) (35857,01*0,40750) 14 611,73 грн; доплата за понаднормовий стаж (ст. 28 ч. 1 абз. 2) (за 5 років) 96,70 грн; загальний розмір пенсії 14 708,43 грн; розмір пенсії з надбавками 14 708,43 грн.

При цьому норми абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058 та ст. 8 Закону № 345 під час розрахунку розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідач не застосовував.

Позивач звернувся до відповідача з листом від 05 вересня 2022 року № ВЕБ-05001-Ф-С-22-078024 щодо призначення пенсії та зарахування стажу.

ГУ ПФУ в Донецькій області листом від 12 вересня 2022 року № 13620-12608/І-15/8-0500/22 повідомило, що з 31 травня 2022 року ОСОБА_1 призначена пенсія за віком відповідно до Закону № 1058 на підставі заяви від 31 травня 2022 року, опрацьованої за принципом екстериторіальності.

Розрахунок стажу проводився територіальними органами Пенсійного фонду України згідно зі ст. 24 Закону №1058; пенсію обчислено з урахуванням страхового стажу 40 років 09 місяців 16 днів, який зараховано по 30 квітня 2022 року.

До страхового стажу не зарахований період роботи з 02 грудня 1994 року по 16 червня 1998 року через порушення вимог Інструкції № 58 під час заповнення трудової книжки (в записі 11 про працевлаштування відсутній номер трудової угоди/наказу).

Пенсійний орган посилався на норми п. п. 1, 20 Порядку № 637 та зазначив, що згідно з довідкою від 28 березня 2022 року № 231, виданою публічним акціонерним товариством Шахтоуправління Покровське, до пільгового стажу не зарахований період перебування у відпустці без збереження заробітної плати (6 днів у серпні 2014 року) та 8 днів простою в липні 2014 року.

Позивачу роз`яснено, що у разі незгоди з результатами розгляду звернення, позивач має право оскаржити дії або бездіяльність пенсійного органу в адміністративному або судовому порядку.

Про причини незарахування до пільгового стажу інших періодів роботи ОСОБА_1 в листі від 12 вересня 2022 року № 13620-12608/І-15/8-0500/22 не йдеться.

Трудова книжка серії НОМЕР_2 свідчить, що запис 2 09 січня 1991 року на підставі наказу від 09 січня 1991 року № 12к ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на шахту Замківська виробничого об`єднання по видобутку вугілля Стахановвугілля електрослюсарем підземним 3 розряду дільниці ЕМС з повним робочим днем в шахті; запис 3 06 травня 1991 року на підставі наказу від 06 травня 1991 року № 204к звільнений за п. 3 ст. 36 Кодексу законів про працю України у зв`язку з призовом на службу в армію; запис 5 12 липня 1993 року на підставі наказу від 14 липня 1993 року № 299к ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на шахту Замківська виробничого об`єднання по видобутку вугілля Стахановвугілля учнем підземного гірничого робочого з повним робочим днем в шахті; запис 6 14 липня 1993 року по 17 серпня 1993 року навчався за професією підземного гірничого робочого без відриву від виробництва; запис внесений на підставі посвідчення від 17 серпня 1993 року № 22; запис 7 17 серпня 1993 року на підставі наказу від 25 серпня 1993 року № 364к позивач переведений підземним гірничим робочим 2 розряду з повним робочим днем в шахті; запис 8 з 01 жовтня 1993 року по 01 лютого 1994 року позивач навчався в Брянківському професійно-технічному училищі № 18 з відривом від виробництва за професією прохідник підземний; запис внесений на підставі диплома ГР № 011706; запис 9 03 лютого 1994 року на підставі наказу від 02 лютого 1994 року № 30к позивач переведений підземним прохідником 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах; запис 10 13 жовтня 1994 року на підставі наказу від 10 жовтня 1994 року № 326к звільнений за ст. 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням; запис 11 02 грудня 1994 року на підставі трудової угоди від 02 грудня 1994 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до Алчевського виробничого об`єднання Союз в мале підприємство Моноліт формувальником шлакоблоків; запис 12 16 червня 1998 року на підставі наказу від 16 червня 1998 року № 98к звільнений відповідно до п. 5 ст. 36 Кодексу законів про працю України за переведенням до МГПП Гідромех; запис без номера на аркушах 10-11 01 жовтня 1998 року на підставі наказу від 01 жовтня 1998 року № 332 ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до державного відкритого акціонерного товариства Шахта імені Артема дочірнього підприємства державної холдингової компанії Луганськвугілля прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем під землею; запис без номера на аркушах 10-11 24 вересня 2001 року на підставі наказу від 24 вересня 2001 року № 387 звільнений за ст. 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням; запис без номера на аркушах 18-19 18 жовтня 2010 року на підставі наказу від 18 жовтня 2010 року № 1284к ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до відкритого акціонерного товариства Вугільна компанія Шахта Красноармійська-Західна № 1 прохідником 4 розряду з повним робочим днем в шахті; запис без номера на аркушах 18-19 01 березня 2012 року на підставі наказу від 01 березня 2012 року № 449ок переведений прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті.

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), під час вирішення питання про призначення пенсії пенсійний орган зарахував позивачеві період 09 січня 1991 року 06 травня 1991 року 00 років 03 місяці 28 днів до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований; 12 липня 1993 року 30 вересня 1993 року 00 років 02 місяці 19 днів до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований; 01 жовтня 1993 року 01 лютого 1994 року 00 років 04 місяці 01 день до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований; 02 лютого 1994 року 13 жовтня 1994 року 00 років 08 місяців 12 днів до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований; період з 02 грудня 1994 року по 16 червня 1998 року до страхового стажу позивача не зарахований; період роботи 01 жовтня 1998 року 24 вересня 2001 року 02 роки 11 місяців 24 дні до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований.

Посвідчення від 17 серпня 1993 року № 22, видане шахтою Замківська виробничого об`єднання по видобутку вугілля Стахановвугілля, свідчить, що ОСОБА_1 з 14 липня 1993 року по 17 серпня 1993 року навчався на курсах за спеціальністю гірничий робочий підземний в учбовому пункті шахти Замківська; рішенням екзаменаційної комісії від 17 серпня 1993 року № 32 йому присвоєна кваліфікація гірничий робочий підземний 2 розряду.

Згідно з дипломом ГР № 011706 від 01 лютого 1994 року (реєстраційний № 3227), 01 жовтня 1993 року позивач вступив до Брянківського професійно-технічного училища № 18 і 01 лютого 1994 року закінчив вказаний навчальний заклад за професією прохідник; рішенням державної кваліфікаційної комісії від 01 лютого 1994 року йому присвоєна кваліфікація прохідник.

Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального стажування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж ОСОБА_1 за період роботи в державному відкритому акціонерному товаристві Шахта імені Артема дочірнього підприємства державної холдингової компанії Луганськвугілля, а саме: 12 місяців в 1999 році, 12 місяців в 2000 році, 08 місяців 24 днів в 2001 році за кодом підстави ЗП3013А1.

Згідно з Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства код підстави ЗПЗ013А1 з 05 листопада 1991 року проставляється працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, і за результатами атестації робочих місць.

Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28 березня 2022 року № 231, яка видана приватним акціонерним товариством Шахтоуправління Покровське, ОСОБА_1 працював повний робочий день в приватному акціонерному товаристві Шахтоуправління Покровське і за період:

з 18 жовтня 2010 року по 28 жовтня 2010 року (00 років 00 місяців 11 днів) навчальний пункт з оплатою підземного робочого виконувались на виробництві гірничі роботи, ведення гірничих та інших видів робіт з метою добування вугілля підземним способом за професією прохідник з оплатою підземного робочого, що передбачено Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1, п. 1.1а, постанова Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058;

з 29 жовтня 2010 року по теперішній час (28 березня 2022 року) (11 років 04 місяці 27 днів) виконувались на виробництві гірничі роботи, ведення гірничих та інших видів робіт з метою добування вугілля підземним способом за професією прохідник дільниці ГРК-2, що передбачено Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1, постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, від 24 червня 2016 року № 461, згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Дані підтверджені результатами атестації робочих місць: накази від 16 квітня 2007 року № 216/1, від 16 квітня 2012 року № 60/1, від 16 квітня 2017 року № 58/1.

Довідка видана на підставі особової картки т. № 27438, особових рахунків із заробітної плати, контрольних табелів.

Додаткові відомості: користувався відпусткою як підземний прохідник; отримував вислугу років; поверхневі роботи не виконував; оплата праці проводилась як підземному робітнику; відпусткою без збереження заробітної плати користувався в серпні 2014 року 6 днів; у страйках участі не брав; простій в липні 2014 року 8 днів.

Довідка від 28 березня 2022 року № 231 містить історичні відомості про перейменування (перетворення) державного відкритого акціонерного товариства Шахта Красноармійська-Західна № 1 та підтверджує правонаступництво між приватним акціонерним товариством Шахтоуправління Покровське та відкритим акціонерним товариством Вугільна компанія Шахта Красноармійська-Західна № 1.

Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж ОСОБА_1 за період роботи в приватному акціонерному товаристві Шахтоуправління Покровське, а саме: 02 місяці 14 днів в 2010 році, 12 місяців в 2011 році, 12 місяців в 2012 році, 12 місяців в 2013 році, 11 місяців 23 дні (липень) в 2014 році, 12 місяців в 2015 році, 12 місяців в 2016 році, 12 місяців в 2017 році, 12 місяців в 2018 році, 12 місяців в 2019 році, 12 місяців в 2020 році, 12 місяців в 2021 році, 03 місяців в 2022 році за кодом підстави ЗП3014А2.

Згідно з Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства код підстави ЗП3014А2 з 05 листопада 1991 року проставляється працівникам провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників, за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року № 202.

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), пенсійний орган зарахував позивачеві періоди роботи: 18 жовтня 2010 року 30 червня 2014 року 03 роки 08 місяців 13 днів до страхового стажу та до пільгового стажу ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в; 01 липня 2014 року 06 липня 2014 року 00 років 00 місяців 06 днів до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований; 07 липня 2014 року 31 липня 2014 року 00 років 00 місяців 25 днів до страхового стажу та до пільгового стажу ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в; 01 серпня 2014 року 08 серпня 2014 року 00 років 00 місяців 08 днів до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований; 09 серпня 2014 року 28 березня 2022 року 07 років 07 місяців 20 днів до страхового стажу та до пільгового стажу ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в; 29 березня 2022 року 31 березня 2022 року 00 років 00 місяців 03 днів до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований; 01 квітня 2022 року 30 квітня 2022 року 00 років 01 місяць 00 днів до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) в редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Закон № 1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 1 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

За положенням частини 1 та 2 статті 10 зазначеного Закону, цей Закон набирає чинності з дня його опублікування. Дія частини першої статті 7 і статті 8 цього Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.

Статтею 8 цього Закону визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналіз зазначених норм дає можливість дійти висновку, що дія цього Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Верховний Суд у справах №345/4616/16 (постанова від 20.11.2018), №345/4570/16-а (постанова від 06.02.2019), №345/4462/16-а (постанова від 05.12.2019), №345/3954/16-а (постанова від 11.07.2019) та інших дійшов висновку про те, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Отже, Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком N 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок та з 01.01.2011 єдиний соціальний внесок.

Страховий стаж обчислюється відповідно до вимог Закону №1058 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності (01.01.2004) цим Законом.

За положенням ч. 5, 6 статті 114 Закону № 1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення таких списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону № 1788-ХІІ, є зайняття повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі Порядок № 637).

Згідно п.1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що трудова книжка містять записи щодо зайнятості позивача повний робочий день.

Також, подані позивачем документи утому числі довідки (уточнюючи) містять записи щодо зайнятості повний робочий день. Подані позивачем документи також містять відомості про проведення атестації робочих місць, що підтверджують умови праці передбачені відповідним Списком.

Крім того, індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального стажування підтверджують пільговий стаж позивача.

Щодо посилання відповідача, як підставу не врахування спірних періодів роботи позивача, з підстав порушення Інструкції при внесенні записів до трудової книжки, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затверджену Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

За приписами п.4.1 ч.1 Інструкції №58 записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Враховуючи положення п.2.3 Інструкції № 58, записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону

Згідно з п.2.6 Інструкції №58 (в редакції на час здійснення запису), у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Згідно з абз. 2 п. 6.1 Інструкції № 58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Згідно з пунктом 1.5 Інструкції № 58 питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 Про трудові книжки працівників, цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Таким чином, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Отже, посилання відповідача, як підставу відмови у задоволені позову, на порушення вимог законодавства в частині заповнення трудової книжки, не відповідає положенням законодавства та не може бути підставою для відмови у зарахуванні спірних періодів.

Суд наголошує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці, та її ведення. Вказані відповідачем обставини, не можу бути підставою для неврахування записів у трудовій книжці та виключення періодів роботи з трудового стажу позивача, оскільки працівник не може відповідати за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки з вини адміністрації підприємства (установи) не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17, від 21 лютого 2018 року у справі №687/975/17, від 18 листопада 2022 року у справі № 560/3734/22, від 04 липня 2023 року у справі № 580/4012/19.

Колегія суддів також наголошує, що Верховний Суд у постановах від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 29 березня 2019 року у справі №548/2056/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Отже, посилання відповідача, як підставу відмови у задоволені позову, на порушення вимог законодавства в частині заповнення трудової книжки, не відповідає положенням законодавства та не може бути підставою для відмови у зарахуванні спірних періодів. Будь яких доказів щодо неналежності трудової книжки позивачці або відомостей зазначених в ній відповідачем не надано.

Тобто, трудова книжка позивача містить всі належні записи про службу, що дають право на зарахування всього спірного періоду роботи.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для зарахування спірного періоду до стажу.

Таки чином, матеріали справи містять належні усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження стажу, зокрема Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі Порядок № 22-1) та Порядком № 637, які підтверджують роботу позивача.

З огляду на встановлені судом обставини та докази, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні спірних періодів роботи позивача до стажу (страхового та пільгового) та стажу, який дає право на пенсію на підставі ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Також, у частині недоведення відповідачем у цій справі правомірності свого рішення щодо відмови у призначені позивачки пенсії Суд враховує наступне.

На сьогодні у праві існують три основні стандарти доказування (standards of proof): «баланс імовірностей» (balance of probabilities) або «перевага доказів» (preponderance of the evidence), «наявність чітких та переконливих доказів» (clear and convincing evidence) та «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt).

У справах, де суб`єкт владних повноважень доводить правомірність своїх рішень щодо відмови фізичній особі у реалізації її права на соціальний захист, гарантованого, зокрема, статтею 46 Конституції України, за загальним правилом, повинні відповідати критерію «поза розумним сумнівом».

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 14 листопада 2019 року у справі № 822/863/16, від 21 листопада 2019 року у справі № 826/5857/16, 16 червня 2020 року у справі № 756/6984/16-а та 11 лютого 2020 року у справі № 816/502/16, від 18 листопада 2022 року у справі № 560/3734/22

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі Ковач проти України від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі Швидка проти України від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні спірних періодів роботи позивача до стажу (страхового та пільгового) роботи та стажу, який дає право на врахування цього стажу при первинному призначанні пенсії або на перерахунок його пенсії відповідно статей 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та у проведенні розрахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону Україні Про підвищення престижності шахтарської праці.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 р. у справі № 200/4540/22 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 р. у справі № 200/4540/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне текст судового рішення складено та підписано колегією суддів 06 вересня 2023 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді Т.Г. Гаврищук

І.Д. Компанієць