Справа № 160/12227/23
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
Обставини справи: 05.06.2023 року за допомогою системи "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо затримки ОСОБА_1 повного розрахунку при звільненні з 01.12.2022 по 31.05.2023;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму середнього заробітку за шість місяців в сумі 112926,60 гривень за час затримки повного розрахунку при звільненні з 01.12.2022 по 31.05.2023.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач з 07.11.2015 по 30.11.2022 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області. Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 28.11.2022 № 400 о/с Позивача було звільнено з посади старшого оперуповноваженого відділу агентурно-оперативної роботи управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Луганській області за ст.77 ч.1 п.7 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію», з 30.11.2022. Однак, остаточний розрахунок при звільнені Головним управлінням Національної поліції в Луганській області (надалі по тексту Відповідач) було фактично проведено з Позивачем лише 31.05.2023, що підтверджується випискою по картковому рахунку.
Ухвалою суду від 07.06.2023 року відкрито провадження у справі та зазначено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
Станом на 04.08.2023 року відповідь на відзив від позивача на адресу суду не надходила.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 28.11.2022 року №400 о/с «По особовому складу» відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції підполковника ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого відділу агентурно-оперативної роботи управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Луганській області за ст.77 ч.1 п.7 за власним бажанням, з 30.11.2022 року, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні:27 років 03 місяці 17 днів, у підьговому обчисленні: 43 роки 03 місяці 03 дні, з виплатою одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати складає: 27 років, з виплатою компенсації за невикористану у році звільнення відпустку у кількості 31 доби, встановлений відсоток премії за листопад 2022 року 64,848%.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у справі №160/20541/22 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/109303690) дата набрання законної сили 06.03.2023 року, позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, задоволено, а саме:

Визнано противоправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку із збереженням грошового забезпечення як учаснику бойових дій за 2021 рік у кількості 14 діб.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 14 діб додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення як учаснику бойових дій за 2021 рік.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у справі №160/20541/22 відповідачем 31.05.2023 року виплачено грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій в сумі 8165,42 грн. Зазначене сторонами не заперечується.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.12.2022 року по 31.05.2023 року включно, останній звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд зазначає наступне.

Згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у справі №160/20541/22, судом зазначено, що "відповідно до довідки Головного управління Національної поліції в Луганській області позивач, як учасник бойових дій, не використав додаткові відпустки у 2021 році, а отже набув право на отримання грошової компенсації за такі невикористані додаткові відпустки у зв`язку із звільненням зі служби. Відповідно до змісту наказу від 28.11.2022 року №400 о/с на час його прийняття, відповідач не провів з ОСОБА_1 розрахунку щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2021 рік. Доказів протилежного до матеріалів справи не надано. Зважаючи на викладене, суд вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2021 рік. З урахуванням наведеного, у даному випадку ефективним способом захисту порушених прав, свобод чи інтересів позивача буде зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу, грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2021 рік."

Днем звільнення є останній робочий день, який відповідним чином обліковується та оплачується на рівні звичайного робочого дня (вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2019 по справі №821/1226/16).Саме у цей день (день звільнення або день виключення зі списків частини для військовослужбовців) на підставі ст. 116 КЗпП України роботодавець повинен виплатити звільненому працівнику всі суми, що належать йому від підприємства.

Згідно з наказом позивач звільнений зі служби в поліції з 30.11.2022, отже у цей день з ним повинен був бути проведений остаточний розрахунок, тоді як 01.12.2022 є днем початку періоду невиплати.

Обчислення середнього заробітку за період затримки розрахунку проводиться із застосуванням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100.

Абзацом 3 п. 2 Порядку №100 передбачено, що у всіх інших випадках (крім випадків обчислення середньої заробітної плати для оплати щорічної відпустки) збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.За правилами п. 8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Отже, згідно з чинним законодавством нарахування середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні військовослужбовцям проводиться шляхом множення середньоденного грошового забезпечення на число календарних днів, які мають бути оплачені за середнім грошовим забезпеченням.

Згідно з випискою по картковому рахунку позивача відповідач грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій в сумі 8165,42 грн. виплачено 31.05.2023 року.

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_1 . ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 по 28.02.2019 наданої відповідачем, грошове забезпечення позивача складає за вересень 2022 року 17852,96 грн. (30 робочий та відпрацьований день), за жовтень 2022 року 20416,64 грн. (31 робочих та відпрацьованих днів), отже середньоденне грошове забезпечення позивача становить 627,37 грн. (нараховане грошове забезпечення/61).

Водночас, з 19.07.2022 набрав чинності Закон України від 01.07.2022 № 2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», яким викладено в новій редакції нормустатті 117 КЗпП України, а саме встановлено обмеження, згідно з яким виплата працівникові його середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку здійснюється не більш як за шість місяців.

З огляду на дату проведення остаточного розрахунку з позивачем 31.05.2023, до спірних правовідносин підлягає застосуванню змінена редакція статті 117 КЗпП України (в редакції Закону України від 01.07.2022 № 2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин»). Зміни у ст.116 та 117 КЗпП України підкреслюють намір законодавця не допустити випадків, за яких порушення прав працівника на своєчасний розрахунок при звільненні триває впродовж значного періоду часу. З урахуванням цих змін працівник повинен бути зацікавленим у швидкому ініціюванню та вирішенню спору, оскільки зволікання з тих чи інших причин у зверненні до суду не даватиме підстави в подальшому претендувати на виплату суми середнього заробітку за весь період, впродовж якого триває порушення його права на своєчасне отримання грошового забезпечення.

Враховуючи приписи ст. 117 КЗпП України період затримки розрахунку при звільненні обмежено шістьма місяцями, у зв`язку із чим позивачу належить до виплати компенсація у вигляді середнього заробітку за період тривалістю 182 календарних дні. Сума, визначена відповідно до ст. 100 Порядку становить: 627,37 грн. (середньоденне грошове забезпечення позивача) * 182 (кількість днів затримки розрахунку) = 114181,34 грн.

У той же час, Верховний Суд у постанові від 30.11.2020 у справі №480/3105/19 щодо аналогічних правовідносин визначив інший механізм розрахунку розміру компенсації, зазначивши, що суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, і таке зменшення повинне залежати від розміру недоплаченої суми.

Зменшуючи розмір відшкодування, Верховний Суд враховує таке (пункт 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 у справі № 761/9584/15-ц): розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність можливого розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Верховний Суд застосував критерії зменшення розміру відшкодування, визначеного відповідно до статті 117 КЗпП України, та принцип пропорційності суми виплати, яка повинна залежати від того, яку частку у відсотковому відношенні сума виплаченої заборгованості становить у складі усіх належних працівнику на дату звільнення виплат.

При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Застосовуючи цей механізм, суд з матеріалів справи встановив, що загальний розмір належних позивачу при звільненні виплат склав 170667,76 грн. (різні види виплат без урахування судових проваджень, довідка про остаточний розрахунок при звільненні зі служби).

Також на виконання рішення суду, про яке зазначено вище, позивачу нараховано 7046,49 (компенсація за невикористані дні відпустки УБД за 2021), яка не була виплачена на дату звільнення.

Таким чином, загальний розмір нарахованих коштів, які позивач повинен був отримати під час розрахунку при звільненні становить 170667,76 грн. + 7046,49 грн. = 177714,25грн.

Сума перерахованої компенсації за невикористані дні відпустки УБД 7046,49 грн. становить 3,96% відносно розміру усіх належних виплат. З огляду на це, виходячи з принципу пропорційності позивачу необхідно виплатити 4521,58 грн., які становлять 3,96 % від 114181,34 грн. (розрахованих згідно з Порядком № 100 та з урахуванням обмеження періоду виплати 6 місяцями).

Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який належить до виплати позивачу складає 4521,58 грн.

Оскільки відповідач не спростував право позивача на отримання коштів за час затримки розрахунку при звільненні, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області (, 93406, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Вілєсова, будинок 1) щодо ненарахуння та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 01.12.2022 року по 31.05.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області (, 93406, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Вілєсова, будинок 1) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 01.12.2022 року по 31.05.2023 року у розмірі 4521,58 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко