Справа № 480/5755/22
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 вересня 2023 р.Справа № 480/5755/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові заяву Запорізької обласної прокуратури про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 року у справі № 480/5755/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку,-

В с т а н о в и в:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 року у справі № 480/5755/22 задоволені вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку.

14.04.2023 року відповідачем засобами поштового зв`язку подана апеляційна скарга на зазначене судове рішення.

Одночасно з вимогами апеляційної скарги, скаржник просить поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення, визнати поважними причини пропуску строку.

В обґрунтування заяви скаржник жодним чином не обґрунтовує поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Ухвалами суду від 10.08.2023 року Запорізькій обласній прокуратурі відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження; апеляційна скарга залишена без руху та надано строк для зазначення поважних підстав для поновлення строку.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, зазначені судові рішення доставлено до електронного кабінету Запорізької обласної прокуратури 11.08.2023 року.

Звітуючи про виконання вимог ухвали суду від 10.08.2023 року, скаржник 15.08.2023 року надіслав через систему «Електронний суд» заяву, в якій зазначає, що первинну апеляційну скаргу ним було у подано 17.11.2022 року в межах строку, передбаченого ст.295 КАС України, але не було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги, оскільки на відповідному казначейському рахунку (КЕКВ 2800) були відсутні бюджетні кошти для сплати судового збору, а фінансування обласної прокуратури на такі потреби не здійснювалось. У зв`язку з несплатою судового збору апеляційну скаргу відповідача було залишено без руху ухвалою суду апеляційної інстанції від 27.03.2023 року. Скаржник зазначив, що ухвалу суду було ним отримано через систему «Електронний суд» лише 30.03.2023 року, о 21:34 годині, на підтвердження чого надав роздруківку з електронного кабінету. У зв`язку з тимчасовою неможливістю сплатити судовий збір у строк, визначений судом та через відсутність грошових коштів на сплату судового збору, скаржник звернувся до суду із клопотанням від 10.04.2023 року про продовження процесуального строку для усунення недоліків апеляційної скарги. Листом від 11.04.2023 року направлено докази сплати скаржником судового збору в сумі 6 236,43 грн за подання апеляційної скарги. Проте ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2023 року апеляційну скаргу було повернуто відповідачу. Отже, затримка в отриманні скаржником ухвали про залишення апеляційної скарги без руху утворилась через технічні причини ЄСІТС у системі «Електронний суд», що не залежали від волі Запорізької обласної прокуратури та є об`єктивно поважними. Крім того, скаржник зазначив, що на можливість своєчасного виконання вимог ухвали від 27.03.2023 року про залишення апеляції без руху суттєво вплинуло перебування Запорізької області у зоні бойових дій та під постійним терором з боку окупаційних військ. З повторною апеляційною скаргою скаржник звернувся до суду апеляційної інстанції в максимально короткий термін після повернення апеляції- 14.04.2023 року, що свідчить про його наміри реалізувати процесуальні права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 295 КАС України, учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин (ч. 3 ст. 295 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Стаття 44 КАС України передбачала обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Також, слід зазначити те, що при обмеженні, зокрема, апеляційного оскарження судового рішення порушується принцип справедливого та публічного суду, що суперечить Європейській конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, яка ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet v. Fгапсе Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Невиконання судом апеляційної інстанції своїх, законодавчо закріплених, обов`язкових повноважень щодо перегляду рішення суду першої інстанції, нівелює можливість у поновлені порушених прав та обмежує право доступу до суду (доступу до суду апеляційної інстанції), яке передбачено Конституцією України та Європейською Конвенцією про захист прав людини і основних свобод.

Судом встановлено, що первісна апеляційна скарга, подана відповідачем в межах строку, передбаченого ст.295 КАС України, була повернута скаржнику ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2023 року у зв`язку з несплатою судового збору за її подання.

Повернення апеляційної скарги не позбавляло скаржника права, відповідно до вимог статті 169 КАС України, на повторне звернення до суду в порядку, встановленому законом, чим скористувався скаржник, звернувшись вдруге з апеляційною скаргою в найкоротший термін після повернення апеляційної скарги.

Вдруге апеляційна скарга подана відповідачем у максимально короткий строк з моменту повернення попередньо поданої апеляційної скарги, до якої було додано оригінал платіжного доручення про повну сплату судового збору, що є свідченням того, що відповідач намагався вчинити усі залежні від нього процесуальні дії у розумний строк для реалізації свого права на апеляційне оскарження.

Таким чином, і при первинному зверненні з апеляційною скаргою, і вдруге в діях відповідача вбачається сумлінне добросовісне ставлення до наявних у нього до прав і обов`язків, встановлених законом або судом та вчинено усі можливі та залежні від нього дії для вчасного подання апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що оформлення апеляційної скарги відповідно до вимог КАС України (форма та зміст), дотримання строків апеляційного оскарження при первинному зверненні до суду та бажання заявника, що підтверджується сукупністю послідовних та регулярних дій спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України, реалізувати своє права на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі після постановлення Другим апеляційним адміністративним судом ухвали про повернення апеляційної скарги у найкоротші строки, є підставою для поновлення пропущеного строку та відкриття апеляційного провадження.

За змістом частини восьмої статті 169 КАС України повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення в порядку, встановленому законом.

Тобто, скаржник має право на повторне звернення з апеляційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги і таке звернення відбувається без зволікання.

На думку колегії суддів, сам факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, однак, при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також характер процесуальної поведінки скаржника щодо виконання своїх обов`язків.

Скаржник у цьому випадку вживав заходи та залежні від нього дії щодо сплати судового збору, усунув недоліки вперше поданої апеляційної скарги, а після повернення апеляційної скарги без зволікань звернувся з апеляційною скаргою повторно.

За наведеного, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість заяви Запорізької обласної прокуратури про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 року у справі № 480/5755/22.

На підставі наведеного, керуючись ст. 121, 293, ч. 2 ст. 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву Запорізької обласної прокуратури про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 року у справі № 480/5755/22 - задовольнити.

Поновити Запорізькій обласній прокуратурі пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 року у справі № 480/5755/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку.

Ухвала Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Мельнікова Л.В.
Судді Бегунц А.О. Рєзнікова С.С.