Справа № 340/5284/23
Суддя: Т.М. КАРМАЗИНА
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/5284/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить, з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с.55-66):

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо: незарахування до його трудового та страхового стажу такі періоди роботи: з 16.10.1986 року по 07.09.1987 року в районах Крайньої Півночі; з 20.02.1988 по 19.08.1988 року роботу в садоводчій бригаді Колгоспу імені Карла Маркса Братського району Миколаївської області; з 01.09.1983 року по 28.06.1985 року навчання в Кіровоградському технікумі радянської торгівлі; з 01 січня 1981 року по 31 травня 1982 року роботу в Кіровоградському виробничому об`єднанні Друкмаш; з січня 2016 року по квітень 2016 року за період служби в Збройних силах України;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови зарахувати до страхового стажу роботи з розрахунку 1 рік робіт за 1,5 років такі періоди роботи, що підтверджуються записами в трудовій книжці НОМЕР_1 : з 05.10.1985 року по 11.01.1986 - робота в районі Крайньої півночі Ямало-Ненецького автономного округу; з 16.10.1986 року по 07.09.1987 року - робота в районі Крайньої півночі Ямало-Ненецького автономного округу, в Будівельному управлінні № 21 треста Ямб-газстрой. з 16.09.1987 року по 26.01.1988 року - робота в районі Крайньої півночі Ямало-Ненецького автономного округу, в Будівельному управлінні № 21 треста Ямб-газстрой;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови зарахувати до пільгового страхового стажу роботи з розрахунку один місяць служби за три, під час проходження військової служби в особливий період (безпосередня участь в бойових діях) за такі періоди: з 10.07.2015 року по 27.10.2015 року, з 29.10.2015 року по 23.12.2015 року, 20.01.2016 року по 13.04.2016 року, що підтверджується Довідкою № 3093 від 15.04.2016 року; 22.08.2019 року по 21.08.2020 року, що підтверджується Втягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 22.08.2019 року № 234 та Витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 233 від 21.08.2020 року;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 14 червня 2023 року № 79 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , дострокову пенсію на пільгових умовах за нормами підп.4 ч. 1 ст. 115 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до заяви про призначення пенсії від 06.06.2023 року, зарахувавши до його трудового та страхового стажу такі періоди роботи:

з 16.10.1986 року по 07.09.1987 року в районах Крайньої Півночі; з 20.02.1988 по 19.08.1988 року роботу в садоводчій бригаді Колгоспу імені Карла Маркса Братського району Кіровоградської області; з 01.09.1983 року по 28.06.1985 року навчання в Кіровоградському технікумі радянської торгівлі; з 01 січня 1981 року по 31 травня 1982 року роботу в Кіровоградському виробничому об`єднанні Друкмаш; з січня 2016 року по квітень 2016 року за період служби в Збройних силах України;

на пільгових умовах роботи з розрахунку 1 рік робіт за 1,5 років такі періоди роботи, що підтверджуються записами в трудовій книжці НОМЕР_4 : з 05.10.1985 року по 11.01.1986 - робота в районі Крайньої півночі Ямало-Ненецького автономного округу;

з 16.10.1986 року по 07.09.1987 року - робота в районі Крайньої півночі Ямало-Ненецького автономного округу, в Будівельному управлінні № 21 треста Ямб-газстрой; з 16.09.1987 року по 26.01.1988 року - робота в районі Крайньої півночі Ямало-Ненецького автономного округу, в Будівельному управлінні № 21 треста Ямб-газстрой;

для призначення дострокової пенсії на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби в особливий період (безпосередня участь в бойових діях) за три місяці, такі періоди: з 10.07.2015 року по 27.10.2015 року, з 29.10.2015 року по 23.12.2015 року, 20.01.2016 року по 13.04.2016 року, що підтверджується Довідкою № 3093 від 15.04.2016 року; з 22.08.2019 року по 21.08.2020 року , що підтверджується Витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 22.08.2019 року № 234 та Витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 233 від 21.08.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення дострокової пенсії на пільгових умовах за нормами пп.4 ч.1 ст.115 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до страхового стажу на пільгових умовах часу проходження служби, протягом якого він брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення АТО на території Донецької та Луганської областей, та в ООС на території Донецької області, а також зарахування на пільгових умовах стажу його робіт в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР. Вказує, що було надіслано лист-відповідь Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 22 червня 2023 року, в якому міститься рішення ГПФУ в Запорізькій області № 79 від 14 червня 2023 року, яким відмовлено в призначенні та виплаті пенсії. В даному рішенні визначено, що він не має права на отримання пенсії, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 ЗУ « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як його страховий стаж складає менше ніж 25 років, а саме визначено 16 років 02 місяці 24 дні. Вважає, що йому не правильно обраховано страховий стаж, а також незаконно не зараховано до трудового та страхового стажу періоди роботи в районах Крайньої Півночі з 16.10.1986 року по 07.09.1987 року, в пільговому обчисленні з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців. Зазначає, що вказані періоди роботи та поширення на позивача пільг, передбачених для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, підтверджуються записами трудової книжки. Щодо не зарахування періоду роботи з 20.02.1988 по 19.08.1988 року, оскільки відсутня назва організації, куди прийнято заявника, зазначає, що відповідно до запису його трудової книжки на сторінці 9, з відбитку печатки чітко вбачається, що він працював сезонно в садоводчій бригаді в Колгоспі імені Карла Маркса Братського району Миколаївської області. Крім того, звертає увагу, що під час попереднього обрахунку його стажу такі періоди роботи були неодноразово зараховані до страхового стажу. Щодо незарахування періодів навчання з 01.09.1983 року по

28.06.1985 року, відсутня дата видачі диплому, позивач також не погоджується з даним твердженням відповідача-2, оскільки диплом НОМЕР_5 , виданий йому саме 28 червня 1986 року про здобуття освіти в Кіровоградському технікумі радянської торгівлі, про що міститься запис у трудовій книжці. При цьому, вказує, що під час попереднього обрахунку стажу такі періоди навчання були неодноразово зараховані до його страхового стажу. Щодо незарахування періодів роботи в Кіровоградському об`єднанні «Друкмаш» відповідно до архівної довідки, оскільки запис в трудовій книжці відсутній, і перетинається з військовою службою та ПІП заявника вказане не повністю. Зазначає, що відповідачу-1 було надано архівну довідку № К-2423 від 01.10.2020 року, яка вважає, що підтверджує його роботу в період з 01.01.1981 року по 31.05.1982 року у Кіровоградському виробничому об`єднанні «Друкмаш» та такі періоди роботи мають зарахуватися до його страхового стажу. При цьому, вказує, що відмова відповідача в такому незарахуванні не містить посилання на жодні норми законодавства, діючого на даний час чи в період 1981-1982 років. Крім того не було здійснено відповідачем перевірки чи допомоги щодо отримання додаткових документів по факту видачі даного витягу. Щодо незарахування періодів роботи з січня 2016 року по квітень 2016 року, оскільки відсутня сума сплачених страхових внесків, то зазначає вказує, що є учасником бойових дій, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення АТО на території Донецької та Луганської областей, а також в ООС на території Донецької області. До того ж, вважає, що такий період повинен бути зарахований до його страхового стажу на пільгових умовах - один місяць служби за три. Отже незарахування вищевказаних періодів роботи та служби до страхового стажу, не призначення пенсії на пільгових умовах, вважає такі дії відповідачів протиправними, такими, що порушують його право на пенсію в передбаченому законодавством розмірі.

Ухвалою судді від 31.07.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. (а.с.68-69)

Відповідачем-1 надано до суду відзив на позовну заяву (а.с.76-79), в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вказував, що заява позивача від 06.06.2023 була розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Запорізькій області. За результатами поданих позивачем документів відповідачем-2 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. Вказує, що вік позивача 60 років 1 місяць, страховий стаж склав 16 років 2 місяців 24 дні. До страхового стажу позивача не зараховано: період роботи в районах Крайньої Півночі з 16.10.1986 року по 07.09.1987 року, оскільки має місце невідповідності дати прийняття та дати прийняття на роботі (03.02.1987), дата укладення договору виправлена; період роботи з 20.02.1988 по 19.08.1988, оскільки відсутня назва організації; період навчання з 01.09.1983 по 28.06.1985, оскільки відсутня дата видачі диплому; період роботи в Кіровоградському об`єднанні «Друкмаш» відповідно до архівної довідки, оскільки запис в трудовій книжці відсутній, і перетинається з військовою службою та ПІП заявника вказане не повністю, тому надана позивачем довідка потребувала перевірці; період роботи з січня по квітень 2016 року відповідно до довідки №1/5403 від 28.07.2016, оскільки відсутня сума сплачених страхових внесків. Отже, вважає, що відповідачем-2 прийнято правомірне та обґрунтоване рішення про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Відповідачем-2 надано до суду відзив на позовну заяву (а.с.150-153), в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначив, що за результатами документів, поданих позивачем до заяви від 06.06.2023, у призначенні пенсії було відмовлено у зв`язку з недостатністю страхового стажу. Вказував, що період роботи позивача в районах Крайньої Півночі з 05.10.1985 по 11.01.1986 відповідачем-2 було обчислено в одинарному розмірі, а період з 16.10.1986 по 07.09.1987 до страхового стажу не зарахований, оскільки має місце невідповідність запису про прийняття на роботу із датою наказу про прийняття 03.02.1987. Крім того, вказував, що період роботи з 20.02.1988 по 19.08.1988 не зараховано до страхового стажу, оскільки в трудовій книжці не міститься запису про назву організації, в яку позивача прийнято в цей період. Також, звертав увагу, що у наданому позивачем дипломі відсутня дата його видачі, у зв`язку з чим зараховувати період навчання з 01.09.1983 по 28.06.1985 правових підстав немає. За періоди роботи позивача з січня 2016 по квітень 2016 року відсутні відомості про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду, тому вказаний період не зарахований до страхового стажу позивача. Звертав увагу, що період участі в АТО зараховується в потрійному розмірі при призначенні пенсії за вислугу років або по інвалідності на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а позивач звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою від 06.06.2023 про призначення пенсії у відповідності до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Отже, на думку відповідача-2, відмовляючи у призначенні пенсії, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, та не заперечувалось сторонами у справі, що ОСОБА_1 06.06.2023 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. (а.с.88зв.-89)

Заява позивача про призначення пенсії була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області та прийнято рішення №79 від 14.06.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного стажу 25 років. (а.с.94)

Також, вказане рішення мотивовано тим, що пенсійний вік, визначений п.4 ч.1 ст.115 Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування для чоловіків становить 55 років за наявності страхового стажу не менше 25 років. Вік заявника 60 років 1 місяць, страховий стаж 16 років 02 місяці 24 дні. За доданими документами відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_6 від 03.10.1985 до страхового стажу не зараховано:

- період роботи в районах Крайньої Півночі з 16.10.1986 року по 07.09.1987 року, оскільки має місце невідповідності дати прийняття та дати наказу прийняття на роботу (03.02.1987), надано договір, в якому дата заключення договору виправлена;

- період роботи з 20.02.1988 по 19.08.1988, оскільки відсутня назва організації, куди прийнято заявника;

- період навчання з 01.09.1983 по 28.06.1985, оскільки відсутня дата видачі диплому;

- період роботи в Кіровоградському об`єднанні «Друкмаш» відповідно до архівної довідки про заробітну плату №К-2423 від 01.10.2020, оскільки запис в трудовій книжці відсутній, перетинається з військовою службою та ПІБ заявника вказано не повністю, тому довідка потребує перевірці;

- період роботи з січня 2016 по квітень 2016 року відповідно до довідки №4/5403 від 28.07.2016, оскільки відсутня сума сплачених страхових внесків.

Додатково зазначено, що період роботи з 05.10.1985 по 11.01.1986 в районах Крайньої Півночі не обчислено у пільговому обчисленні відповідно договору від 04.10.1985, оскільки не виконано умови п.4,9 вказаного договору.

Не погоджуючись з такими діями та рішеннями відповідача щодо не зарахування певних періодів до страхового стажу та не призначення пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Умови призначення пенсії за віком наведені у статті 26 розділу ІІІ ("Пенсії за віком у солідарній системі") Закону №1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Водночас, статтею 115 №1058-IV визначено пенсійне забезпечення окремих категорій громадян. Так, пп.4 ч.1 ст.115 передбачено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 101 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 101 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Частиною 1 статті 27 Закону №1058-IV передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з частиною 2 статті 27 Закону №1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії передбачений статтею 40 Закону 1058-IV.

Частиною 1 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ч.4 ст.24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 25 Закону №1058-IV коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: КС= СмхВс/100%х12, де: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1 %.

Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим частини третьої статті 24 цього Закону, - 0,85.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Частиною 3 статті 44 Закону №1058-IV встановлено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Згідно з частиною 5 статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Порядок прийняття та оформлення документів для призначення пенсії за віком врегульовано "Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року N 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за N 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року N 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

За період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Пунктом 4.2 Порядку №22-1 передбачено перелік дій, які здійснює працівник структурного підрозділу при прийманні документів та обслуговуванні осіб

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно п.4.3 Порядку №22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати. (п.4.7 Порядку №22-1).

Пунктом 2.9 Порядку №22-1 передбачено, що документи мають бути чинними (дійсними) на дату їх подання.

Документи, видані компетентними органами іноземних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Документи, складені іноземною мовою, подаються разом з їх перекладами українською мовою, засвідченими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. (ст.62 Закону №1788-ХІІ).

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Із аналізу зазначених норм суд дійшов висновку, що трудовий стаж підтверджується записами у трудовій книжці і лише у випадку відсутності трудової книжки, записів у ній або ж, якщо наявні записи неправильні чи неточні щодо періодів роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Щодо не зарахування періоду роботи в Кіровоградському об`єднанні «Друкмаш» відповідно до архівної довідки про заробітну плату №К-2423 від 01.10.2020, оскільки запис в трудовій книжці відсутній, перетинається з військовою службою та ПІБ заявника вказано не повністю, тому довідка потребує перевірці.

Згідно архівної довідки від 01.10.2020 №К-2423, виданої позивачу виконавчим комітетом міської ради міста Кропивницького, зазначено, що у документах архівного фонду "Відкрите акціонерне товариство "Друкмаш" у відомостях нарахування заробітної плати робітникам і службовцям за період з січня 1981 по травень 1982 року є дані про заробітну плату ОСОБА_1 , який працював у Кіровоградському виробничому об`єднанні "Друкмаш" табельний номер 3911. (а.с.100)

Суд враховує, що ГУ ПФУ у Донецькій області здійснювалася перевірка у ВК Кропивницької міської ради з питань обґрунтованості та достовірності архівної довідки про заробітну плату від 01.10.2020 №К-2423 за період з 01.01.1981 по 31.05.1982, що видана ОСОБА_1 .

Згідно акту №0500-1002-1/1358 від 27.06.2023 перевірки достовірності документів, наданих для призначення (перерахунку) пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ГУ ПФУ у Донецькій області, відповідно наданих на перевірку документів встановлено, що в архівній довідці від 01.10.2020 №К-2423, що видана ОСОБА_1 , який працював на ВАТ "Друкмаш" загальна сума нарахувань відповідає даним особових рахунків у відповідності до вимог "Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій витягів) від 04.03.2015 №251/26696. (а.с.82-83)

Отже, вказана довідка від 01.10.2020 №К-2423 повинна бути врахована відповідачем при розрахунку стажу позивача.

Водночас, суд зауважує, що у період з 05.05.1981 по 24.05.1983 проходив строкову військову службу, про що свідчить військовий квиток серія НОМЕР_7 . (а.с.16-19) Цей період з 05.05.1981 по 24.05.1983 повністю зараховано відповідачем-2 до страхового стажу позивача. (а.с.97)

Таким чином, суд вважає, що лише період роботи позивача з 01.01.1981 по 05.05.1981 у Кіровоградському виробничому об`єднанні "Друкмаш", з огляду на положення Порядку №637, необхідно зарахувати до його страхового стажу.

Щодо не зарахування періоду навчання з 01.09.1983 по 28.06.1985, оскільки відсутня дата видачі диплому.

Статтею 56 Закону №1788-ХІІ визначались види трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію. У відповідності до пункту "д" абзацу 3 до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до ст.38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що період навчання в такому закладі освіти, як технікум, зараховується до страхового стажу,

Так, навчання позивача підтверджується дипломом ЗТ-1 №727708 від 28 червня 1985 року, згідно якого ОСОБА_1 у 1983 році вступив до Кіровоградського технікуму радянської торгівлі та в 1985 році закінчив повний курс за спеціальністю товарознавство та організація торгівлі продовольчими товарами (а.с.39). Отже, у вказаному дипломі міститься дата його видачі 28.06.1985 та реєстраційний номер 2915.

До того ж, у трудовій книжці позивача НОМЕР_6 від 03.10.1985 міститься запис №1 До прийняття на роботу в ОРС виробниче об`єднання "Уренгойгаздобування" навчання у Кіровоградському технікумі радянської торгівлі з 01.09.1983 по 28.06.1985, а також зазначені реквізити диплому. (а.с.107)

Отже, період навчання позивача з 01.09.1983 по 28.06.1985 у Кіровоградському технікумі радянської торгівлі протиправно не зараховано відповідачем-1 до страхового стажу ОСОБА_1 та такий необхідно зарахувати.

Щодо періоду роботи позивача в районах Крайньої Півночі.

Згідно п.5 Розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" працівникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладання ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додатково такі пільги: д) зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за старістю та інвалідністю. Пільги, передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, за власною ініціативою та уклали терміновий трудовий договір про роботу в цих районах. У цих випадках вартість проїзду, одноразова допомога та добові, передбачені пунктом "а" цієї статті, працівнику не виплачуються, а у разі приїзду до місця роботи членів сім`ї працівника виплата вартості проїзду, провезення багажу та одноразової допомоги на членів сім`ї провадиться за нормами, передбаченими пунктом "а" цієї статті.

В пункті 7 Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої Постановою Державного Комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28, зазначено, що трудові договори на визначений термін, тобто письмові договори, укладаються тільки тими підприємствами і організаціями, які розміщені в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до таких районів.

Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу 1 Інструкції № 530/П-28, пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 «Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» і від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

Згідно з пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таке ж положення передбачено й пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.

Спору, що місцевість, де працював позивач, відносилась до районів Крайньої Півночі, між сторонами не існує.

Отже, з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі №302/662/17-а, від 18 грудня 2018 року у справі №263/13671/16-а, від 10 січня 2019 у справі №352/1612/15а (2а/352/70/15), від 10 вересня 2019 року у справі №348/2208/16-а, від 18 червня 2020 року у справі №537/1415/17.

Так, згідно трудової книжки позивача НОМЕР_6 від 03.10.1985 містяться такі записи (а.с.106зв.-110):

4, 5 - з 05.10.1985 року по 11.01.1986 - робота в районі Крайньої Півночі Ямало-Ненецького автономного округу в магазині №19 "Продовольчий";

10, 11 - з 16.10.1986 року по 07.09.1987 року - робота в районі Крайньої півночі Ямало-Ненецького автономного округу, будівельне управління №21 треста «Ямбург-газбуд»;

11, 12 - з 16.09.1987 року по 26.01.1988 року - робота в районі Крайньої півночі Ямало-Ненецького автономного округу, в ОРС ПО "Ямбурггазвидобування».

Відповідачем період роботи з 05.10.1985 по 11.01.1986 в районах Крайньої Півночі зараховано до страхового стажу позивача, проте не враховано у пільговому обчисленні, оскільки відповідно договору від 04.10.1985 не виконано умови п.4,9 вказаного договору. До того ж період з 16.09.1987 року по 26.01.1988 року відповідачем зараховано до страхового стажу позивача, проте не враховано у пільговому обчисленні. Суд не погоджується з такими діями відповідача-2 з таких підстав.

Пунктами 4, 9 договору від 04.10.1985 (а.с.103зв.-104) передбачено: по даному договору працівник зобов`язаний відпрацювати не менше 36 місяців з дня укладення договору. Даний договір укладено на три роки після закінчення якого може бути переукладено за згодою працівника з керівником підприємства на такий самий термін.

Щодо відпрацювання лише періоду з 05.10.1985 року по 11.01.1986, не свідчить, що позивач непрацював у цей період та такий не може бути зарахований до його трудового та страхового стажу. При цьому, суд зауважує, що до повноважень органів Пенсійного фонду України не належать надання оцінки виконання чи не виконання умов трудового договору для перевірки та підтвердження стажу позивача цього періоду роботи.

Враховуючи наведені вище норми, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно зараховано до страхового стажу позивача періоди його роботи з 05.10.1985 року по 11.01.1986 та з 16.09.1987 року по 26.01.1988 року в календарному обчисленні, та такий період повинен обраховуватися в пільговому розрахунку як один рік шість місяців за один повний рік роботи.

Відповідачем період з 16.10.1986 року по 07.09.1987 року - робота в районі Крайньої півночі Ямало-Ненецького автономного округу, будівельне управління №21 треста «Ямбург-газбуд», взагалі не зараховано до стажу позивача, оскільки мають місце невідповідності дати прийняття (16.10.1986) та дати наказу прийняття на роботу (03.02.1987), надано договір, в якому дата заключення договору виправлена.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору від 16.10.1986 року про роботу на підприємстві у порядку громадського призову, укладеного між ОСОБА_2 та СМ трест "Ямбурггазбуд", робітник приймається на роботу вахтово-експедиційним методом до підрозділу треста "ЯГС" в якості тесляра бетонника 2р. В період строку навчання новій професії робітнику виплачується мінімальна тарифна ставка (оклад) встановлені для робітників тієї професії, з якої підприємство здійснює підготовку (перепідготовку) працівника. (а.с.143-144)

Пунктом 10 вказаного договору передбачено додаткові обов`язки сторін: робітник зобов`язується пройти 3-х місячні курси навчання для підвищення кваліфікації, придбання основної та суміжної будівельної спеціальності.

Договір набирає чинності з дня підписання сторонами 16.10.1986.

Отже, щодо розбіжності у даті прийняття на роботу (16.10.1986) та в даті наказу (03.02.1987), суд зазначає, що у період з дати укладення трудового договору та до дати наказу, позивач проходив 3-місячні курси, які йому згідно умов договору оплачувалися.

Таким чином, стаж роботи позивача у період з 16.10.1986 року по 07.09.1987 року - робота в районі Крайньої півночі Ямало-Ненецького автономного округу, будівельне управління №21 треста «Ямбург-газбуд», підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці з посиланням на дату та номер наказів про прийняття, переведення. (а.с.108, 143-144)

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період його роботи з 16.10.1986 року по 07.09.1987 року, та такий період повинен бути зарахований до стажу роботи позивача та обраховуватися в пільговому розрахунку як один рік шість місяців за один повний рік роботи.

Щодо періоду роботи з 20.02.1988 по 19.08.1988, оскільки відсутня назва організації, куди прийнято заявника.

Так, на час заповнення трудової книжки позивача діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (далі Інструкція №162).

Відповідно до п.2.2 вказаної Інструкції заповнення трудової книжки вперше проводиться адміністрацією підприємства в присутності працівника пізніше тижневого терміну від часу прийому працювати.

У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження та заохочення: нагородження орденами та медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи у роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження та заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку та статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видано дипломи, про використані винаходи та раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Усі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення повинні точно відповідати текст наказу (розпорядження). (п.2.3 Інструкції №162)

Згідно п.2.3 Інструкції №162 з кожним записом, що вноситься на підставі наказу (розпорядження) у трудову книжку (вкладиш) про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу та звільнення, адміністрація зобов`язана ознайомити власника цієї книжки (вкладиша) під розписку в особистій картці (типова міжвідомча форма №Т -2, затверджена ЦСУ СРСР), в якій має бути повторено точний запис із трудової книжки (вкладиша).

У разі виявлення неправильного чи неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін. виправлення проводиться адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівникові у цьому необхідну допомогу. У разі потреби адміністрація підприємства видає робітникам та службовцям на їхнє прохання завірені виписки відомостей про роботу з трудових книжок. (п.п.2.5, 2.6 Інструкції №162).

Згідно п.2.13 у графі 3 розділу " Відомості про роботу " як заголовка пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 вказується дата прийому на роботу.

Відповідно до записів №№13, 14 трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_6 від 03.10.1985 - з 20.02.1988 (прийнято на роботу до садівничої бригади сезонно) по 19.08.1988 (звільнено з роботи по закінченню тимчасових робіт) (а.с.108зв.) Проставлення на записах № АДРЕСА_1 , суд розцінює, як дотримання вимог щодо заповнення трудової книжки, встановлених Інструкції №162.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що працівник не може бути позбавлений своїх прав у сфері пенсійного забезпечення внаслідок неналежного зберігання документів підприємством, яке повинно виконувати обов`язки, які гарантують працівнику його права. Також, суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

У зв`язку з цим, неврахування записів трудової книжки для розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 є порушенням конституційних прав позивача на отримання належного пенсійного забезпечення.

Щодо періоду роботи з січня 2016 по квітень 2016 року відповідно до довідки №4/5403 від 28.07.2016, оскільки відсутня сума сплачених страхових внесків.

Так, відповідно до довідки №4/5403 від 28.07.2016 про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням, виданої позивачу військовою частиною польова пошта НОМЕР_8 , містяться дані про грошове забезпечення нараховане позивачу, зокрема й за період з 01.01.2016 по 15.04.2016. (а.с.91зв.)

Суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у документах, виданих компетентними органами. Крім того, у разі виникнення буд-яких сумнівів, з огляду на вимоги ч.3 ст.44 Закону №1058-IV є право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення і як самого права на пенсію, так й на підтвердження стажу роботи.

Також, суд зауважує, що відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення пенсії за віком.

Отже вказаний період з 01.01.2016 по 15.04.2016 повинен бути зарахований позивачу до страхового стажу.

Щодо відмови зарахувати до пільгового страхового стажу роботи з розрахунку один місяць служби за три, під час проходження військової служби в особливий період (безпосередня участь в бойових діях) за такі періоди: з 10.07.2015 року по 27.10.2015 року, з 29.10.2015 року по 23.12.2015 року, 20.01.2016 року по 13.04.2016 року, з 22.08.2019 по 21.08.2020, суд зазначає.

Статтею 57 Закону №1788 встановлено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 р. №2232-ХІІ (далі за текстом Закон №2232).

У розумінні ч.1 ст.2 Закону №2232 військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

З огляду на ч.6 ст.2 Закону №2232, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період є видом військової служби.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 р. №2011ХІІ (далі за текстом Закон №2011), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 12 Закону №2011 визначено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з абз.2 ч.1 ст.8 Закону №2011 час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530 затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (далі за текстом Положення №530).

Відповідно до п.2.3 Положення №530 при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу) один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Із аналізу зазначених норм встановлено, що період військової служби під час якої особа брала участь в антитерористичній операції підлягає зарахуванню до його трудового стажу для призначення пенсії на умовах - один місяць служби за три місяці.

Викладене узгоджується із практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 05.06.2018 р. у справі №348/347/17, від 30.07.2019 р. у справі №346/1454/17, від 02.04.2020 р. у справі №185/4140/17, від 16.06.2020 р. у справі №185/7049/16-а, від 18 січня 2023 у справі №1.380.2019.003739 (провадження №К/9901/13144/20)

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, з 11.03.2015 ОСОБА_1 був мобілізований до Збройних Сил України, є учасником АТО, про що свідчить посвідчення серія НОМЕР_9 . (а.с.16зв., 42, 101зв.).

Відповідно до довідки Військової частини польова пошта НОМЕР_8 від 15.04.2016 №4/3093 рядовий ОСОБА_1 у періоди з 10.07.2015 року по 27.10.2015 року, з 29.10.2015 року по 23.12.2015 року, 20.01.2016 року по 13.04.2016 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в Районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (а.с.106).

У період з 22.08.2019 по 21.08.2020 позивач проходив військову службу за контрактом. (а.с.89зв.-91, 101)

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_2 від 09.04.2020 №132 ОСОБА_1 у період з 11.02.2020 безпосередньо приймає участь в операції об`єднаних сил, здійсненні заходів із забезпеченні національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської федерації в Донецькій та Луганській областях. (а.с.100зв.)

Також, відповідно до наказу командира військової частина НОМЕР_2 від 21.08.2020 №233 солдат ОСОБА_1 приймав безпосередню участь в операції об`єднаних сил в період з 11.02.2020 по 16.08.2020 на території Донецької області у складі військової частини НОМЕР_2 з метою виконання службових (бойових) завдань. Відповідно до наказу Міністерства оброни від 14.08.2014 №530 має право на обчислення вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за три місяці. (а.с.45)

Таким чином, відповідачем протиправно не зараховано періоди участі позивача в антитерористичній операції з 10.07.2015 року по 27.10.2015 року, з 29.10.2015 року по 23.12.2015 року, 20.01.2016 року по 13.04.2016, в операції об`єднаних сил у період з 11.02.2020 по 16.08.2020 до страхового стажу із розрахунку один місяць служби за три місяці.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи.

Засіб правового захисту, що передбачений зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Суд зауважує, що ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

З`ясувавши характер спірних правовідносин сторін, характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, суд дійшов висновку, що право позивача порушено саме рішенням №79 від 14.06.2023 про відмову в призначенні пенсії, а не діями Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування до його трудового та страхового стажу певних періодів роботи, не зарахування до страхового стажу роботи в пільговому обчисленні.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №79 від 14.06.2023 винесено протиправно, необґрунтовано та не пропорційно, а тому підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги в якій позивач просить зобов`язати відповідача призначити йому дострокову пенсію за віком на пільгових умовах, то суд зазначає, що задоволення позовної заяви в такий спосіб порушить принцип дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень щодо розгляду зави позивача про призначення пенсії та саме призначення пенсії, тому у задоволенні цієї позовної вимоги необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи те, що відповідачем прийнято протиправне рішення, тому суд вважає, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 06.06.2023, зарахувавши до трудового та страхового стажу позивача періоди роботи з 01.01.1981 року по 05.05.1981, 01.09.1983 року по 28.06.1985 року, з 16.10.1986 року по 07.09.1987 року, з 20.02.1988 по 19.08.1988 року, 01.01.2016 по 15.04.2016 року; а також зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи: з 05.10.1985 року по 11.01.1986, з 16.10.1986 року по 07.09.1987 року, з 16.09.1987 року по 26.01.1988 року в пільговому обчисленні, як один рік шість місяців за один повний рік роботи; з 10.07.2015 року по 27.10.2015 року, з 29.10.2015 року по 23.12.2015 року, 20.01.2016 року по 13.04.2016 року, з 11.02.2020 по 16.08.2020 з розрахунку один місяць служби за три місяці, періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень статті 139 КАС України здійснені позивачем судові витрати на сплату судового збору у сумі 1073,60 грн. (а.с.47) слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2.

Керуючись ст.ст.132, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158 б, ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 14.06.2023 №79 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 06.06.2023, зарахувавши до його страхового стажу періоди роботи з 01.01.1981 року по 05.05.1981, з 01.09.1983 року по 28.06.1985 року, з 16.10.1986 року по 07.09.1987 року, з 20.02.1988 по 19.08.1988 року, з 01.01.2016 по 15.04.2016 року; а також зарахувавши до страхового стажу позивача періоди роботи: з 05.10.1985 року по 11.01.1986, з 16.10.1986 року по 07.09.1987 року, з 16.09.1987 року по 26.01.1988 року в пільговому обчисленні, як один рік шість місяців за один повний рік роботи; з 10.07.2015 року по 27.10.2015 року, з 29.10.2015 року по 23.12.2015 року, 20.01.2016 року по 13.04.2016 року, з 11.02.2020 по 16.08.2020 з розрахунку один місяць служби за три місяці, періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції, й прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_10 ) здійснені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, просп. Соборний, 158 б, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА