Справа № 620/7649/23
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
05 вересня 2023 року Чернігів Справа № 620/7649/23
Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Баргаміна Н.М., перевіривши матеріали заяви представника Комунального підприємства "Ветеринарно-стерилізаційний центр "Крок до тварин" Чернігівської міської ради про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Комунального підприємства "Ветеринарно-стерилізаційний центр "Крок до тварин" Чернігівської міської ради про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 у задоволенні позову Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Комунального підприємства "Ветеринарно-стерилізаційний центр "Крок до тварин" Чернігівської міської ради про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені було відмовлено повністю.

Представником відповідача було надіслано суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правову допомогу адвоката в сумі 15000,00 грн.

Представником позивача було подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.

В силу частин першої, третьої п`ятої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З аналізу наведених норм процесуального закону вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, що, однак, не зумовлює висновку про їх обов`язкову наявність у кожній справі.

За загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви про це до закінчення судових дебатів.

Вирішуючи питання темпоральних меж подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, а також доказів на підтвердження їх фактичного понесення та розміру, колегія суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 340/2823/21 зауважила, що вказівка у частині сьомій статті 139, частині третій статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останній етап перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.

Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.07.2023 у справі № 160/16902/20.

Так, суд зазначає, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не позбавляло права представника відповідача подати відповідну заяву до ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи, зокрема, і одночасно з поданням відзиву на позовну заяву.

Судом встановлено, що представником відповідача до розгляду справи по суті не було надано доказів сплати витрат на правничу допомогу, заяви, в якій в порядку частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, було б повідомлено, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, будуть надані докази для розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу також не було подано, як і не повідомлено суд про поважні причини, які зумовили неможливість подання таких доказів до прийняття рішення в справі.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про залишення без розгляду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 121, 134, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника Комунального підприємства "Ветеринарно-стерилізаційний центр "Крок до тварин" Чернігівської міської ради про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Комунального підприємства "Ветеринарно-стерилізаційний центр "Крок до тварин" Чернігівської міської ради про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.09.2023.

Суддя Н.М. Баргаміна