Справа № 440/10119/23
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/10119/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №73 від 29.06.2023 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 56 % до 80 %, з врахуванням інших періодів стажу роботи, які повинні зараховуватися до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання;

- зобов`язання провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з часу призначення - 13 червня 2023 року у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Верховного Суду від 08.06.2023 року № 58 «про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці», із зарахуванням до стажу роботи на посаді судді ще 11 років 09 місяців 27 днів стажу, який складається з періоду проходження строкової військової служби з 15.11.1980 по 23.11. 1982 (02 роки 00 місяців 09 днів); половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Харківському юридичному інституті з 01.09.1983 по 01.07.1987 (01 рік 11 місяців 01 день); періодів роботи на посадах слідчого прокуратури Міловського району прокуратури Ворошиловградської області з 14.04.1988 по 14.09.1988 року (00 років 05 місяців 01 день); помічника прокурора Білокуракинського району прокуратури Ворошиловградської області з 01.08.1989 по 01.11.1990 ( 01 рік 03 місяці 01 день); слідчого, старшого слідчого військової прокуратури Луганського гарнізону з 02.11.1990 по 02.02.1993 ( 02 роки 03 місяці 01 день); слідчого, старшого слідчого, старшого слідчого в особливо важливих справах, т.в.о. заступника начальника слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Луганській області з 02.02.1993 по 15.01.1997 року ( 03 роки 11 місяців 14 днів), з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

За приписами статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Заперечень проти розгляду даної справи за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) до суду від учасників справи не надходило.

Повне судового рішення складено у перший робочий день після виходу з відпустки головуючого судді у даній справі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач у періоди:

- з 15.11.1980 по 23.11.1982 проходив службу в лавах Радянської Армії;

- з 01.09.1983 по 01.07.1987 навчався у Харківському юридичному інституті і. Ф.Е. Дзержинського;

- з 14.04.1988 по 14.09.1988 працював слідчим прокуратури Міловського району прокуратури Ворошиловградської області;

- з 01.08.1989 по 01.11.1990 працював помічником прокурора Білокуракинського району прокуратури Ворошиловградської області;

- з 02.11.1990 по 02.02.1993 працював слідчим, старшим слідчим військової прокуратури Луганського гарнізону;

- з 02.02.1993 по 15.01.1997 працював слідчим, старшим слідчим, старшим слідчим в особливо важливих справах, т.в.о. заступника начальника слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Луганській області;

- з 14.03.2000 по 08.11.2005 працював суддею Жовтневого районного суду м. Луганська;

- з 09.11.2005 по 22.11.2017 працював суддею апеляційного суду Луганської області;

- з 23.11.2017 по 08.06.2023 суддя Верховного Суду у Касаційному кримінальному суді.

Рішенням від 22.06.2023 №73 призначило позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 56% суддівської винагороди.

27.06.2023 ОСОБА_1 звернувся до ГУПФУ в м. Києві із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80% від суддівської винагороди та правильності врахування стражу на посаді судді.

Рішенням від 29.06.2023 №73 ГУ ПФУ в Полтавській області відмовлено позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80% від суддівської винагороди та правильності врахування стражу на посаді судді, оскільки відсутні законні підстави для проведення вищевказаного перерахунку.

В ході аналізу електронної справи та документів поданих до заяви встановлено, що загальний стаж ОСОБА_1 складає 38 років 02 місяці 11 днів. стаж роботи на посаді судді - 23 роки 02 місяці 26 днів. Періоди роботи, які зараховано до стажу на посадах судді - 14.03.2000 по 08.06.2023.

Не зараховані до стажу судді періоди роботи на посадах з 14.04.1988 по 14.09.1988 - слідчий прокуратури Міловського району прокуратури Ворошиловградської області; з 01.08.1989 по 01.11.1990 помічник прокурора Білокуракинського району прокуратури Ворошиловградської області; з 02.11.1990 по 02.02.1993 слідчий, старший слідчий військової прокуратури Луганського гарнізону; з 02.02.1993 по 15.01.1997 - слідчий, старший слідчий, старший слідчий в особливо важливих справах, т.в.о. заступника начальника слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Луганській області.

Позивач, вважаючи таку відмову протиправною, а свої права порушеними, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Статтею 137 Закону України № 1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Також, до стажу роботи на посаді судді зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08 листопада 2021 року у справі № 580/492/21.

На час призначення позивача на посаду судді спірні правовідносини регулювались Законом України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ (далі - Закон № 2862-ХІІ).

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону № 2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України від 24.02.1994 № 4015-XII «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус суддів», до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з положеннями статті 17 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ в редакції чинній на червень 1997 року, у Генеральній прокуратурі України, прокуратурі Автономної Республіки Крим є старші слідчі в особливо важливих справах і слідчі в особливо важливих справах; у прокуратурах областей, міст та інших прирівняних до них прокуратурах можуть бути слідчі в особливо важливих справах і старші слідчі; у районних, міжрайонних, міських - старші слідчі і слідчі. Слідчі прокуратури провадять попереднє слідство у справах про діяння, що містять ознаки злочину, віднесені законом до їх підслідності, а також в інших справах, переданих їм прокурором.

Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03 вересня 2005 року № 865 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, відповідно до статті 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» від 10 липня 1995 року № 584/95 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Після втрати чинності ст. 1 вказаного Указу Президента України питання зарахування в стаж роботи судді інших періодів діяльності було врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 № 545.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 № 545 п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 (865-2005-п) «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» доповнено абзацом такого змісту: «До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби».

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України (№ 865-2005-п) втратила чинність 01.01.2012.

Відповідно до п. 11 Перехідних положень Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Згідно з абз. 4 п. 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про статус суддів» № 1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Судовим розглядом встановлено, що позивач призначений на посаду судді у березні 2000 року.

На час призначення позивача суддею вперше діяв Закон України від 15.12.1992 №2862-ХІІ «Про статус суддів» (надалі - Закон №2862-ХІІ).

Отже, законодавством, що діяло на момент набрання чинності Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, періоду проходження строкової служби, а також роботу на посадах прокурорів і слідчих.

Вказані висновки узгоджуються із позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 08.03.2018 у справі №308/6953/17, від 19.06.2018 у справі №243/4458/17, від 05.12.2019 у справі №592/2737/17, від 31.03.2021 у справі №235/7316/16-а, від 13.02.2020 у справі №592/5433/17, від 12.05.2020 у справі №303/1504/17-а, від 30.03.2023 по справі №280/2167/21.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 137 Закону №1402-VIII, до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 69 Закону №1402-VIII на посаду судді може бути призначений громадянин України, не молодший тридцяти та не старший шістдесяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж професійної діяльності у сфері права щонайменше п`ять років, є компетентним, доброчесним та володіє державною мовою.

Згідно з ч. 6 ст. 69 Закону №1402-VIII для цілей цього Закону вважається:

1) вищою юридичною освітою - вища юридична освіта ступеня магістра (або прирівняна до неї вища освіта за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста), здобута в Україні, а також вища юридична освіта відповідного ступеня, здобута в іноземних державах та визнана в Україні в установленому законом порядку;

2) стажем професійної діяльності у сфері права - стаж професійної діяльності особи за спеціальністю після здобуття нею вищої юридичної освіти.

Верховний Суд у рішенні від 03.07.2019 року №9901/140/19, зазначив, що право на зарахування стажу роботи в галузі права три роки мають судді, яких було призначено на посаду судді вперше згідно з вимогами, встановленими Законом №2862-ХІІ на день їх обрання.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що внесені до статті 137 закону №1402 зміни дозволили зараховувати стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення позивача на посаду судді (постанова від 30 травня 2019 року у справі №11-1481за18).

Частиною першою статті 7 закону №2862-ХІІ, яка була чинною на час призначення Позивача на посаду судді вперше, визначалось, що суддею міг бути громадянин України, який мав стаж роботи в галузі права не менш як три роки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2019 справа № 9901/805/18 сформовано правовий висновок, що частину другу статті 137 Закону про судоустрій 2016 року потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Тобто, до стажу роботи позивача, який дає право на відставку має бути врахований стаж його роботи у галузі права в межах 3-річного строку, на посаді помічника прокурора Білокуракинського району прокуратури Ворошиловградської області.

Отже, з огляду на викладене, відповідачем безпідставно не зараховано до стажу роботи позивача як судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження служби в Радянській армії з 15.11.1980 по 23.11.1982 (2 роки 0 місяців 9 днів) та половину часу навчання за денною формою в Харківському юридичному інституті з 01.09.1983 по 01.07.1987 (1 рік 11 місяців 1 день), періоди роботи на посадах слідчого прокуратури Міловського району прокуратури Ворошиловградської області з 14.04.1988 по 14.09.1988 року (00 років 05 місяців 01 день), помічника прокурора Білокуракинського району прокуратури Ворошиловградської області з 01.08.1989 по 01.11.1990 (01 рік 03 місяці 01 день), слідчого, старшого слідчого військової прокуратури Луганського гарнізону з 02.11.1990 по 02.02.1993 (02 роки 03 місяці 01 день), слідчого, старшого слідчого, старшого слідчого в особливо важливих справах, т.в.о. заступника начальника слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Луганській області з 02.02.1993 по 15.01.1997 року ( 03 роки 11 місяців 14 днів).

Тобто, загальний стаж ОСОБА_1 для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці у розумінні Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII складає повних 35 років (35 років 01 місяць 7 днів), що також було встановлено у рішенні Вищої ради правосуддя від 08.06.2023 №626/0/15-23 та не взято відповідачем до уваги при призначенні щомісячного довічного грошового утримання.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення вимог адміністративного позову з підстав, викладених вище.

В матеріалах справи містяться лише докази сплати позивачем судового збору, отже відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №73 від 29.06.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, строк проходження служби в Радянській армії з 15.11.1980 по 23.11.1982 (2 роки 0 місяців 9 днів) та половину часу навчання за денною формою в Харківському юридичному інституті з 01.09.1983 по 01.07.1987 (1 рік 11 місяців 1 день), періоди роботи на посадах слідчого прокуратури Міловського району прокуратури Ворошиловградської області з 14.04.1988 по 14.09.1988 року (00 років 05 місяців 01 день), помічника прокурора Білокуракинського району прокуратури Ворошиловградської області з 01.08.1989 по 01.11.1990 (01 рік 03 місяці 01 день), слідчого, старшого слідчого військової прокуратури Луганського гарнізону з 02.11.1990 по 02.02.1993 (02 роки 03 місяці 01 день), слідчого, старшого слідчого, старшого слідчого в особливо важливих справах, т.в.о. заступника начальника слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Луганській області з 02.02.1993 по 15.01.1997 року ( 03 роки 11 місяців 14 днів).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва