Справа № 400/8396/23
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023 р. № 400/8396/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - відповідач) про:

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не зарахування до стажу роботи судді ОСОБА_1 , що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці календарний період проходження строкової військової служби з 27.04.1972 року по 17.05.1974 року (2 роки 0 місяців 20 днів);

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до стажу роботи судді ОСОБА_1 , що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці календарний період проходження строкової військової служби з 27.04.1972 року по 17.05.1974 року (2 роки 0 місяців 20 днів);

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 , з урахуванням раніше сплачених сум, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 82 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з 19.02.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI, було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, періоду проходження строкової служби, а також роботи на посадах прокурорів. Тобто, стаж позивача для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці у розумінні Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII складає повних 36 років (36 років 0 місяців 20 днів). Проте, відповідач протиправно зменшив спеціальний стаж позивача, що дає право на щомісячне грошове утримання судді, до 34 років. Таке зменшення відбулося, внаслідок протиправного не зарахування періоду проходження строкової військової служби в Збройних Силах, що і стало підставою для звернення позивача до суду із вказаним позовом.

Ухвалою від 11.07.2023 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі №400/8396/23 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа копію ухвали про відкриття провадження у справі №400/8396/23 від 11.07.2023 року було надіслано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області у його електронний кабінет та доставлено 12.076.2023 року.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до положень ч. 4. ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є суддею у відставці та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Позивача звільнено з посади голови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області на підставі постанови Верховної Ради України "Про звільнення суддів" від 22 вересня 2016 року №1600-VIIІ, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року, з урахуванням виправленої описки ухвалою від 28 жовтня 2020 року у справі № 400/3379/20, визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 20.02.2020 року №74/03.18-р, від 04.08.2020 року №10/03.06-р та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Миколаївській області від 27.07.2020 року №7/1-1241/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням фактично виплачених сум.

На виконання вказаного судового рішення відповідач перерахував щомісячне довічне грошове утримання позивача судді у відставці, виходячи із стажу роботи 34 роки (загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку - 78%).

27.04.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою, в якій просив зарахувати до стажу роботи, що дає право на одержання щомісячного довічного грошового утримання, крім стажу на посадах судді, календарні періоди проходження строкової військової служби в Збройних Силах з 27.04.1972 року по 17.05.1974 року, а також здійснити йому перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із урахуванням зазначеного періоду, починаючи з 19.02.2020 року.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 19.05.2023 року повідомлено позивача, що відповідно до статті 137 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 року до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду проходження строкової військової служби чинним законодавством не передбачено.

Не погодившись з такими діями Головного управління ПФУ в Миколаївській області при проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статус судді у відставці регулюється нормами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII (надалі - Закон № 1402-VIII).

Згідно з частиною 1 статтею 142 Закону № 1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання, як зазначено у частині 3 статті 142 Закону від 02.06.2016 року № 1402-VIII, виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Таким чином, для того аби визначити розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці необхідним є з`ясування його стажу роботи.

Суд встановив, що на момент виходу позивача у відставку (22 вересня 2016 року) був чинним Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI (надалі - Закон № 2453-VI).

Норми Закону № 2453-VI були застосовані до правовідносин розрахунку стажу судді, який дає право позивачу на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до пункту 11 Розділу XIII Перехідні положення Закону №2453-VI (в редакції від 07.07.2010 року) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності вказаним Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності вказаним Законом.

Статтею 43 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 року №2862-XII передбачалось, що до стажу роботи, який дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років (абзац 2 частини 4).

Згідно із частиною першою статтею 25 Конституційного Договору від 08.06.1995 №1к/95-ВР між Верховною Радою України та Президентом України «Про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України» Президент України в межах своїх повноважень видає укази і розпорядження, які є обов`язковими для виконання на всій території України, дає їх тлумачення (зазначений Договір був чинний на момент видання Президентом України Указу Президента України від 10.07.1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» та втратив чинність із набранням чинності Конституції України 28.06.1996).

Відповідно до пункту 1 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України закони та інші нормативні акти, прийняті до набуття чинності цією Конституцією, є чинними у частині, що не суперечить Конституції України.

Згідно з частиною третьою статті 106 Конституції України Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України. Відповідно до частини першої статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Згідно із статтею 1 Указу Президента України від 10.07.1995 № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (стаття втратила чинність 20.03.2008), чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Крім того, згідно з абзацом 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (яка діяла одночасно із Законом № 2862-XII; втратила чинність 01.01.2012), доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 № 545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом від 07.07.2010 № 2453-VI, передбачало право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Верховний Суд у постанові від 15.11.2021 у справі № 580/6051/20 дійшов висновку, що законодавство, яке діяло на момент набрання чинності Законом України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», передбачало право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарного періоду проходження строкової військової служби. Невключення його до відповідного стажу роботи на посаді судді і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

Вказана позиція суду також узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.03.2023 року у справі №280/2167/21.

Отже, при розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, необхідно враховувати і стаж отриманий при перебуванні на військовій службі.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови судді у відставці ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарних періодів проходження строкової військової служби в Збройних Силах з 27.04.1972 року по 17.05.1974 року.

Отже, до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання належить враховувати, крім роботи на посаді судді (34 роки за період з 21.06.1982 по 31.08.2016), календарний період проходження строкової військової служби з 27.04.1972 по 17.05.1974 (2 роки 0 місяців 20 днів).

Тобто, загальний стаж роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання становить повних 36 років.

Таким чином, виходячи зі стажу роботи позивача 36 років, він має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 82% від суддівської винагороди (грошового утримання) судді, який працює на відповідній посаді (50 % + (36 - 20) х 2%)).

Таким чином, позовні вимоги належать до задоволення.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код 13844159) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не зарахування до стажу роботи судді ОСОБА_1 , що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці календарний період проходження строкової військової служби з 27.04.1972 року по 17.05.1974 року (2 роки 0 місяців 20 днів).

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до стажу роботи судді ОСОБА_1 , що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці календарний період проходження строкової військової служби з 27.04.1972 року по 17.05.1974 року (2 роки 0 місяців 20 днів).

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 , з урахуванням раніше виплачених сум, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 82 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з 19.02.2020 року.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1073,60 грн.

6. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко