Справа № 420/18088/22
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області (вул. Успенська, 16-А, с.Кубей, Болградський район, Одеська область, 68720, ) до Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (68702, Одеська область, м. Болград, вул. Поштова 28, , за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області до Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що полягає у не винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження АСВП №70458973 з виконання виконавчого листа справі №420/9107/21 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

зобов`язати державного виконавця Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винести постанову про закінчення виконавчого провадження АСВП №70458973 з виконання виконавчого листа у справі №420/9107/21 на підставі п. 9 ч 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.11.2022 року ОСОБА_1 поновлено повноваження Кубейського сільського голови на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 року у справі №420/9107/21 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2022 року у справі №420/9107/21, з 21.07.2021 року - Кубейською сільською радою виконано рішення суду повністю.

06.12.2022 року Болградським відділом державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) отримано від Боржника (Кубейської сільської ради) заяву про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з тим, що рішення суду боржником виконано.

Станом на дату звернення до суду з позовом, державним виконавцем не винесено постанову про закінчення виконавчого провадження АСВП №70458973.

Позивач вважає, що відповідачем вчинено протиправну бездіяльність щодо незакінчення виконавчого провадження АСВП № 70458973 з підстави визначеної пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки Боржником добровільно до відкриття виконавчого провадження виконано рішення суду, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 11.01.2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст.268-272, 287 КАС України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 року замінено первісного відповідача - державну виконавчу служби в Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на належного Болградський відділ державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

23.01.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки держаному виконавцю було надано лише Розпорядження №333-к від 28.11.2022 року за підписом Т.в.о голови Кубейської сільської ради Тетяни Заїм про прийняття ОСОБА_1 на підставі рішення Одеського Окружного адміністративного суду від 26.08.2022 року у справі №420/9107/21, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2022 року у справі №420/9107/21 поновити ОСОБА_1 повноваження Кубейського сільського голови з 27.05.2021 року без попереднього рішення сесії Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про скасування щодо визнання протиправним та скасування рішення сьомої сесії восьмого скликання Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 27 травня 2021 року № 199ІІІ «Про висловлення недовіри Кубейському сільському голові ОСОБА_1 та дострокове припинення повноважень Кубейського сільського голови» та поновлення ОСОБА_1 повноваження Кубейського сільського голови з 27 травня 2021 року, отже підстав вважати рішення Одеського окружного адміністративного суду № 420/9107/21 виданий 26.08.2022 року, яке постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду №420/9107/21 від 22.11.2022 року залишено без змін, таким що не виконано у повному обсязі.

З урахуванням приписів п. 9 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» відсутні законні підстави вважати рішення Одеського окружного адміністративного суду № 420/9107/21 виданого 26.08.2022 року, яке постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду №420/9107/21 від 22.11.2022 року залишено без змін, виконаним у повному обсязі, відповідно, для закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 14.02.2023 року зупинено провадження по справі до набрання законної сили рішенням по справі № 420/393/23.

Ухвалою суду від 29.06.2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 року поновлено провадження у справі.

14.08.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив в якій вважає, що відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на спростування позиції позивача, відтак виконавче провадження має бути закінчено з підстав п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження».

У судове засідання, призначене на 21.08.2023 року, сторони не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно, згідно приписів ст.268 КАС України. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З урахуванням вищенаведеного, а також того, що дана справа відноситься до окремої категорії термінових адміністративних справ, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини: Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 року у справі №420/9107/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення сьомої сесії восьмого скликання Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 27 травня 2021 року № 199VIII «Про висловлення недовіри Кубейському сільському голові ОСОБА_1 та дострокове припинення повноважень Кубейського сільського голови». Поновлено ОСОБА_1 повноваження Кубейського сільського голови з 27 травня 2021 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2022 року апеляційну скаргу Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2022 року залишено без змін.

28.11.2022 р. т.в.о. сільського голови Кубейської сільської ради Тетяною Заїм винесено розпорядження №333-К "Про прийняття ОСОБА_1 ", відповідно до якого керуючись частиною 2 статті 23 КЗпП України та пунктом 20 частини 4 статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування", на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 р. у справі № 420/9107/21 поновлено ОСОБА_1 повноваження Кубейського сільського голови з 27.05.2021 р.

29.11.2022 року Кубейською сільською радою на 25 сесії 8-го скликання прийнято рішення про висловлення недовіри та дострокове припинення повноважень Кубейського сільського голови ОСОБА_1 .

За заявою стягувача про примусове виконання рішення суду начальником відділу Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) постановою від 02.12.2022 року відкрито виконавче провадження №70458973 з примусового виконання рішення №420/9107/21 виданого 26.08.2022 Одеським окружним адміністративним судом.

06.12.2022 р. секретарем Кубейської сільської ради направлено начальнику ДВС заяву про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним виконанням судового рішення ще до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Нормами ч. 1 ст. 373 КАС України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII.

Згідно зі ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ст. 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону № 1404-VIII у виконавчому документі зазначаються резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 10 Закону №1404-VIII передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 ст.14 Закону № 1404-VIII визначено, що учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.15 Закону № 1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною п`ятою статті 15 Закону № 1404- VIII обумовлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч.2 ст.18 Закону № 1404-VIII).

Відповідно ч. 6 ст. 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Стаття 63 Закону №1404-VIII визначає порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Відповідно до ч. 1 вказаної статті за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

З доказів у справі встановлено, що Одеським окружним адміністративним судом рішенням від 26.08.2022 року у справі №420/9107/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення сьомої сесії восьмого скликання Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 27 травня 2021 року № 199VIII «Про висловлення недовіри Кубейському сільському голові ОСОБА_1 та дострокове припинення повноважень Кубейського сільського голови». Поновлено ОСОБА_1 повноваження Кубейського сільського голови з 27 травня 2021 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2022 року апеляційну скаргу Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2022 року залишено без змін.

Факт добровільного виконання рішення суду від 26.08.2022 року по справі 420/9107/21 підтверджується розпорядженням від 28.11.2022 р. винесеного т.в.о. сільського голови Кубейської сільської ради Тетяною Заїм №333-К "Про прийняття ОСОБА_1 ", відповідно до якого керуючись частиною 2 статті 23 КЗпП України та пунктом 20 частини 4 статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування", на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 р. у справі № 420/9107/21 поновлено ОСОБА_1 повноваження Кубейського сільського голови з 27.05.2021 р.

Крім того, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2023 року по справі №420/83/23 встановлено, що Кубейською сільською радою Болградського району Одеської області вчинено належні дії щодо поновлення ОСОБА_1 повноважень Кубейського сільського голови, при цьому, жодних інших додаткових дій, належних до вчинення при виконанні вказаного рішення ні резолютивна частина рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 р. у справі №420/9107/21, ні виконавчий лист не містять.

Згідно з приписами ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Проте, відповідач, вважаючи, що позивачем не у повному обсязі виконано судове рішення, оскільки позивачем без попереднього рішення сесії Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про скасування щодо визнання протиправним та скасування рішення сьомої сесії восьмого скликання Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 27 травня 2021 року № 199ІІІ «Про висловлення недовіри Кубейському сільському голові ОСОБА_1 та дострокове припинення повноважень Кубейського сільського голови» та поновлення ОСОБА_1 повноваження Кубейського сільського голови з 27 травня 2021 року.

Однак, таке твердження відповідача суд вважає хибним, оскільки виконання судового рішення здійснюється виключно на підставі виконавчого документу, що видається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п.1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий лист повинен містити, зокрема, резолютивну частину рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист №420/9107/21, виданий 26.08.2022 містить наступне зобов`язання позивача: "Поновити ОСОБА_1 повноваження Кубейського сільського голови з 27 травня 2021 року".

Втім, ані резолютивна частина рішення ані виконавчий лист не містять зобов`язання позивача щодо прийняття рішення сесії Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про скасування щодо визнання протиправним та скасування рішення сьомої сесії восьмого скликання Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 27 травня 2021 року № 199ІІІ «Про висловлення недовіри Кубейському сільському голові ОСОБА_1 та дострокове припинення повноважень Кубейського сільського голови» та поновлення ОСОБА_1 повноваження Кубейського сільського голови з 27 травня 2021 року.

А тому, висновок державного виконавця про неповне виконання позивачем судового рішення суперечить зобов`язальній частині рішення та зобов`язанню, викладеному у виконавчому документі.

Відповідно до вимог ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення. У разі якщо зміст виконавчого документа незрозумілий, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення його змісту.

Між тим, станом як на час відкриття виконавчого провадження та на час розгляду цієї справи відсутня жодна ухвала про роз`яснення судового рішення у справі №420/9107/21 за зверненням відповідача чи третіх осіб.

Суд наголошує, що у п. 70 рішення ЄСПЛ у Справі «Рисовський проти України» зазначено про особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права: державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права; на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси; принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам; потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків; ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися коштом осіб, яких вони стосуються; у контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку, а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові.

Слід відзначити, що у даному випадку відповідач не дотримався вимог принципу "належного урядування", оскільки не діяв вчасно і послідовно, безпідставно залишив без уваги повідомлення позивача про добровільне виконання рішення суду заздалегідь до відкриття виконавчого провадження, заяву позивача про закінчення виконавчого провадження через добровільне виконання рішення суду.

Відтак, суд дійшов висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо неприйняття ним постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 39 закону України "Про виконавче провадження".

Дослідивши матеріали справи та надані органом ДВС документи, які наявні у матеріалах виконавчого провадження, суд погоджується, що у межах виконавчого провадження має місце добровільне виконання рішення суду стягувачем до відкриття виконавчого провадження.

Правові питання закінчення виконавчого провадження урегульовуються у відповідності до ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", частиною першою якої передбачені випадки, коли виконавче провадження підлягає закінченню.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Отже, суд вважає, що поведінка державного виконавця у питанні закінчення виконавчого провадження регламентована Законом № 1404-VIII, а саме державний виконавець на виконання своїх обов`язків, визначених Законом № 1404-VIII, вживає усіх заходів щодо примусового виконання рішення суду у спосіб та в порядку, що установлені виконавчим документом та чинним законодавством, та за наявності випадків, визначених частиною першою ст. 39 Закону № 1404-УІІІ, приймає постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу.

Таким чином, суд не має права зобов`язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, зокрема, невідкладно вжити заходів щодо закінчення виконавчого провадження відповідно до п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вказаним Законом передбачено й інші підстави для закінчення виконавчого провадження, які підлягають самостійній перевірці державним виконавцем під час вчинення виконавчих дій.

У відповідності до частини четвертої ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Крім цього, за змістом ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

У спірному випадку, належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача вирішити питання щодо закінчення виконавчого провадження АСВП №70458973 з виконання виконавчого листа у справі №420/9107/21 на підставі п. 9 ч 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Водночас, відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Тобто, законодавець в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів та довести його недобросовісність.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які спростовували б твердження позивача, не надав доказів на підтвердження вчинення виконавчих дій по примусовому виконанню виконавчого листа а відтак, не довів правомірності своїх дій та рішень.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Виходячи з викладеного, оцінюючи фактичні дані, матеріали справи, а також встановлені судом факти порушення відповідачем порядку проведення виконавчих дій, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу здійснені ним документально підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору за подання до адміністративного суду цього позову у розмірі 2481 грн. за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.1 ст.139, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ст.ст. 241-246, 268, 269, 287, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області (вул. Успенська, 16-А, с.Кубей, Болградський район, Одеська область, 68720, ) до Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (68702, Одеська область, м. Болград, вул. Поштова 28, , за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що полягає у невинесенні постанови про закінчення виконавчого провадження АСВП №70458973 з виконання виконавчого листа справі №420/9107/21 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Зобов`язати державного виконавця Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вирішити питання щодо закінчення виконавчого провадження АСВП №70458973 з виконання виконавчого листа у справі №420/9107/21 на підставі п. 9 ч 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної виконавчої служби в Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на користь Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області судові витрати у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка