Справа № 300/581/23
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/581/23 пров. № А/857/9706/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

судді-доповідача: Судова-Хомюк Н.М.,

суддів: Іщук Л.П.,

Сеник Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі № 300/581/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-

суддя у І інстанції - Боршовський Т.І.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складення повного тексту рішення - не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі також - ГУ ПФ України в Івано-Франківській області, відповідач), Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (надалі також - ГУ ПФ України у м. Києві), в якому просив суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 14.10.2022 у призначенні позивачу пенсії як батькові, який виховував дитину з інвалідністю до досягнення нею шестирічного віку;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 , пенсію за віком відповідно до абзацу 2 пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як батькові, який виховав дитину з інвалідністю до досягнення нею шестирічного віку і в подальшому, до досягнення дитиною 18 років.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 07.10.2022 звернувся до сервісного центру Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на підставі пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за результатом розгляду якої ГУ ПФУ в місті Києві прийняло рішення № 05 від 14.10.2022 про відмову позивачу в призначенні пенсії. Позивач вважає відмову в призначенні пенсії за віком протиправною, оскільки ним подано пенсійному органу всі необхідні документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком. Обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 самостійно доглядав та утримував свого сина - ОСОБА_2 , який визнаний особою з інвалідністю з дитинства внаслідок психічного захворювання. Вказує те, що відсутність документа про отримання чи неотримання пенсії матір`ю ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , пояснюється тим, що ОСОБА_1 не має можливості надати такі документи, оскільки шлюб між позивачем та ОСОБА_3 розірваний на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.10.2012 в справі № 0908/4933/2012, позивачу не відоме місце проживання ОСОБА_3 . Зазначає, що саме орган Пенсійного фонду України володіє інформацією про отримання чи не отримання ОСОБА_3 пенсії за віком на підставі пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі № 300/581/23 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві № 05 від 14.10.2022 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.10.2022 про призначення пенсії за віком із врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні в цій адміністративній справі. В задоволенні решти позову відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 805 (вісімсот п`ять) гривень 20 копійок.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції не взято до уваги, те що до заяви від 07.10.2022 про призначення пенсії ОСОБА_1 не надав копії паспорта дружини (колишньої), копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера дружини та копії трудової книжки дружини, що є обов`язковим у разі подання відповідної заяви батьком дитини з інвалідністю. Апелянт зазначає, що за вказаних обставин, орган Пенсійного фонду України не може встановити чи використала ОСОБА_3 право на призначення пенсії згідно з пунктом 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Апелянт звертає увагу на те, що представником позивача неправильно обрано спосіб захисту порушеного права ОСОБА_1 , оскільки належним способом захисту права позивача є зобов`язання органу Пенсійного фонду України повторно розглянути заяву щодо призначення пенсії за віком, а не зобов`язання призначити таку пенсію. Вважає, що суд першої інстанції надав неналежну правову оцінку всім суттєвим обставинам справи та не повною мірою оцінив докази у справі, доводи відповідача, прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження згідно положень статті 311 КАС України.

Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 01.02.1994 (а.с. 63).

ОСОБА_2 є особою з інвалідністю першої групи з дитинства, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 28.02.2017 та медичним висновком Комунального некомерційного підприємства «Калуська міська лікарня Калуської міської ради» за № 288 про дитину-інваліда віком до 18 років від 21.09.2022 (а.с. 58-61).

07.10.2022 ОСОБА_1 звернувся через веб-портал до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, до якої додав: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорт громадянина України НОМЕР_2 ; трудову книжку серії НОМЕР_3 від 02.04.1987; диплом серії НОМЕР_4 від 28.02.1987; довідку Управління соціального захисту населення Калуської РДА від 14.09.2022 № 1655 про отримання допомоги; довідку Управління соціального захисту населення Калуської РДА від 14.09.2022 № 1655 про отримання допомоги; довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 28.02.2017; медичний висновок Комунального некомерційного підприємства «Калуська міська лікарня Калуської міської ради» за № 288 про дитину-інваліда віком до 18 років від 21.09.2022; свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 07.10.1967; свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 01.02.1994; витяг з реєстру територіальної громади № 2022/000364947 від 18.08.2022; витяг з реєстру територіальної громади № 2022/000364520 від 18.08.2022; паспорт громадянина України № НОМЕР_6 від 15.07.2022; військовий квиток серії НОМЕР_7 від 08.04.1987; довідку Верхнянської сільської ради від 06.10.2022 № 376 (а.с. 41-79).

14.10.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві прийняло рішення № 05 про відмову в призначенні пенсії. Зазначене рішення № 05 від 14.10.2022 про відмову в призначенні пенсії мотивоване тим, що згідно документів, долучених до заяви, відсутній документ про отримання чи неотримання пенсії матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 81).

Листом № 0900-0210-8/36063 від 20.10.2022 ГУ ПФУ в Івано-Франківської області направило ОСОБА_1 рішення ГУ ПФУ в місті Києві № 05 від 14.10.2022 про відмову в призначенні пенсії (а.с. 80).

Вищевказані обставини встановлені матеріалами справи та не заперечуються сторонами по справі.

Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача у призначенні пенсії звернувся до суду з вказаним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому на день звернення до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком від 07.10.2022 позивач досяг віку 55 років, а також зазначає, щодо наявності в ОСОБА_1 страхового стажу не менше ніж 20 років, що підтверджується згідно рішення ГУ ПФУ в місті Києві від 14.10.2022 № 05 загальний страховий стаж позивача складає 25 років 11 місяців 13 днів. Судом першої інстанції встановлено, що в заяві про призначення пенсії за віком від 26.09.2022 ОСОБА_1 власноручно зазначив про відсутність можливості надати заяву про відмову матері ОСОБА_2 від пенсії, оскільки позивачу невідомо де вона перебуває, а також вказав те, що самостійно займався вихованням сина інваліда І групи по психічному захворюванню. Суд першої інстанції зазначає, що факт виховання позивачем сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ним шестирічного віку підтверджується довідкою виконавчого комітету Верхнянської сільської територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області від 06.10.2022 № 376. Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що органу Пенсійного фонду України залишається лише самостійно встановити факт чи призначалася ОСОБА_3 достроково пенсія за віком згідно пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV, та у разі неотримання ОСОБА_3 достроково пенсії, - призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком згідно з пунктом 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV. Суд першої інстанції зазначає, що з огляду на критерії правомірності поведінки суб`єкта владних повноважень, вказують на протиправність рішення ГУ ПФУ в місті Києві за № 05 від 14.10.2022 про відмову у призначенні позивачу пенсії та необхідність його скасування, оскільки таке рішення прийнято ГУ ПФУ в місті Києві безпідставно, необґрунтовано та недобросовісно і нерозсудливо.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та доводам апелянта, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спеціальний Закон, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-ІV), а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 1 Закону № 1058-IVпередбачено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 115 Закону №1058-IV врегульовано питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-IVправо на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення зазначеного віку, - після досягнення віку 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу. При цьому особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю віком до 18 років.

За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п`ятьох або більше дітей, дитини з інвалідністю чи тяжко хворої дитини, якій не встановлено інвалідність, до шестирічного віку здійснювалося батьком, батьку призначається дострокова пенсія за віком після досягнення віку 55 років та за наявності страхового стажу не менше ніж 20 років.

ОСОБА_4 , та його колишня дружина, ОСОБА_3 , є батьками ОСОБА_2 , особи з інвалідністю І групи по психічному захворюванню.

Як вірно встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 здійснює догляд за своїм сином - ОСОБА_2 , який з дитинства є особою з інвалідністю першої групи.

Згідно із фактами встановленими у рішенні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.10.2012 у справі № 0908/4933/2012 про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 протягом 10 років не ведуть спільного господарства, проживають окремо один від одного.

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов від 31.10.2022 №42/а, складеного комісією Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, згідно висновків якого ОСОБА_1 здійснює догляд та постійно проживає з сином - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інвалідом дитинства І групи (психіатрія), який часто хворіє і потребує постійного стороннього догляду та лікування. Перебуває на «Д» обліку у психіатра. В ході обстеження виявлено, що мати з сином не проживає, будь-яка інформація відносно матері відсутня (а.с. 14).

З огляду на зміст пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком виникає в батька за вибором матері або в разі її відсутності.

Згідно з рішенням ГУ ПФ України в місті Києві від 14.10.2022 № 05 загальний страховий стаж позивача складає 25 років 11 місяців 13 днів.

Відтак, позивач звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою, у якій просив призначити йому пенсію у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-IV. В заяві про призначення пенсії за віком від 26.09.2022 ОСОБА_1 власноручно зазначив про відсутність можливості надати заяву про відмову матері ОСОБА_2 від пенсії, оскільки позивачу невідомо де вона перебуває. ОСОБА_1 вказав, що самостійно займався вихованням сина інваліда І групи по психічному захворюванню (а.с. 37-38).

Підтвердження факту виховання позивачем сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ним шестирічного віку підтверджується довідкою виконавчого комітету Верхнянської сільської територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області від 06.10.2022 № 376 (а.с. 79).

Як вже було зазначено судом першої інстанції, у рішенні ГУ ПФ України в місті Києві від 14.10.2022 № 05 ГУ ПФ України в місті Києві вказав єдину підставу для відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV: відсутність документа про отримання чи неотримання пенсії матері (а.с. 81).

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485, затверджено Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Положення).

Пунктом 1 Положення головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Пунктом 3 Положення серед основних завдань головного управління Фонду є забезпечення ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, осіб, які мають право на пільги, а також отримувачів житлових субсидій.

Пунктом 4 Положення, зокрема, визначено, що Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: - організовує роботу управлінь Фонду щодо: ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) та у складі реєстру застрахованих осіб - реєстру платників страхових внесків до солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, внесення відомостей до них та їх використання; призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; надання страхувальникам та застрахованим особам інформації, визначеної законодавством; - забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, в межах обсягів фінансування цих виплат; - здійснює контроль за: додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески) та інших платежів; обґрунтованістю документів, виданих для оформлення пенсії, достовірністю поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому соціальному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідно до пункту 6 Положення Головне управління Фонду має право: - отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань; - отримувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій (у тому числі від податкових органів, банківських, інших фінансово-кредитних установ) та фізичних осіб - підприємців відомості щодо використання страхових коштів; - користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів, державною системою урядового зв`язку та іншими технічними засобами; - проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати; - отримувати необхідні пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що з огляду на вказані завдання, права та обов`язки Головного управління Фонду, визначені Положенням, ГУ ПФУ в місті Києві під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.10.2022 про призначення пенсії за віком та долучених до неї документів було зобов`язане, в межах здійснення перевірки поданих позивачем документів для призначення пенсії за віком, перевірити факт отримання ОСОБА_3 - матір`ю ОСОБА_2 , пенсії на підставі пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV.

Можливість здійснення такої перевірки гарантовано Головному управлінню Фонду пунктом 6 Положення у спосіб: отримання безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань; отримання безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій (у тому числі від податкових органів, банківських, інших фінансово-кредитних установ) та фізичних осіб - підприємців відомості щодо використання страхових коштів; користування відповідними інформаційними базами даних державних органів, державною системою урядового зв`язку та іншими технічними засобами; отримання необхідних пояснень (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки.

Отже, ГУ ПФ України в місті Києві, як територіальний орган Пенсійного фонду України, спроможний в силу своїх повноважень встановити інформацію про отримання чи неотримання особою будь-якого виду пенсії, оскільки саме територіальні органи Пенсійного фонду України призначають пенсію та ведуть облік осіб, які перебувають на пенсійному забезпеченні.

У даному випадку обов`язок щодо встановлення інформації про отримання чи неотримання пенсії згідно пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV матір`ю ОСОБА_2 ГУ ПФ України в місті Києві безпідставно переклало на позивача.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок, в редакції, чинній на час прийняття спірного рішення).

Підпунктом 6 пункту 2.1 розділу II Порядку визначено документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком: жінкам, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матерям осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - документи про народження дітей (дитини), виховання їх (її) до шестирічного віку, про визнання дитини заявника особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю. У разі звернення за пенсією батька, яким здійснювалось виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю, додається заява матері про згоду щодо призначення пенсії батьку або документи, що підтверджують її відсутність (свідоцтво органу державної реєстрації актів цивільного стану (далі - ДРАЦС) про смерть, рішення суду тощо) (при призначенні пенсії згідно з пунктом 3 частини першої статті 115 Закону).

Так, підпунктом 6 пункту 2.1 розділу II Порядку передбачено, що у разі звернення за пенсією батька, яким здійснювалось виховання дитини з інвалідністю, необхідно подавати разом з документами, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком: заяву матері про згоду щодо призначення пенсії батьку або документи, що підтверджують її відсутність (свідоцтво органу державної реєстрації актів цивільного стану про смерть, рішення суду тощо).

При цьому, наведений підпунктом 6 пункту 2.1 розділу II Порядку перелік документів про відсутність матері (дане положення не містить роз`яснення поняття «відсутність матері»: чи де-юре, чи де-факто тощо) не є вичерпним, а містить лише приклади можливих документів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, у спірному випадку ОСОБА_1 повідомив орган Пенсійного фонду України, що не перебуває в шлюбі з матір`ю свого сина - ОСОБА_3 та не володіє інформацією про її місце перебування. Вказані обставини позивач вказав у заяві про призначення пенсії за віком від 26.09.2022 (а.с. 37-38).

Пунктом 4.2 розділу IV Порядку визначено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи; на створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6); скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Пунктом 4.7 розділу IV Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

За вказаних обставин, саме орган Пенсійного фонду України зобов`язаний перевірити чи не скористалася мати дитини з інвалідністю правом на отримання достроково пенсії за віком згідно з пунктом 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що в позивача відсутня можливість отримати інформацію щодо отримання чи неотримання матір`ю свого сина - ОСОБА_3 дострокової пенсії за віком згідно пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV, оскільки така інформація стосується персональних даних особи та є інформацією з обмеженим доступом.

Проаналізувавши вищенаведені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що висновок ГУ ПФ України в місті Києві, як суб`єкта владних повноважень, про те, що позивач не надав всіх необхідних документів для призначення пенсії згідно пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV, а саме: про отримання чи неотримання дострокової пенсії за віком згідно пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV матір`ю його сина - ОСОБА_3 є необґрунтованим та протиправним, а вимоги органу Пенсійного фонду України про необхідність надання ОСОБА_1 паспорта ОСОБА_3 та її трудової книжки - безпідставними.

Встановлені судом обставини справи, з огляду на критерії правомірності поведінки суб`єкта владних повноважень, вказують на протиправність рішення ГУ ПФ України в місті Києві за № 05 від 14.10.2022 про відмову у призначенні позивачу пенсії та необхідність його скасування, оскільки таке рішення прийнято ГУ ПФУ в місті Києві безпідставно, необґрунтовано та недобросовісно і нерозсудливо.

З огляду на зміст положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд України, до компетенції якого і входить розгляд документів.

Судом першої інстанції вірно враховано, що орган Пенсійного фонду України не з`ясував чи скористалася матір ОСОБА_2 - ОСОБА_3 правом на отримання дострокової пенсії за віком згідно пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV, що є передумовою для призначення такої пенсії ОСОБА_1 як батькові, який виховав дитину з інвалідністю до досягнення шестирічного віку.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Суд приймаючи рішення, не перебирає на себе повноважень територіального органу Пенсійного Фонду України щодо призначення пенсії особі за її заявою.

З матеріалів справи встановлено, що в позивача наявні та підтверджені всі обов`язкові умови для призначення дострокової пенсії за віком згідно пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV, окрім умови щодо не призначення матері ОСОБА_2 - ОСОБА_3 дострокової пенсії за віком згідно пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV, яка відповідним органом Пенсійного фонду України не з`ясована. Таким чином, органу Пенсійного фонду України, як суб`єкту владних повноважень, залишається лише самостійно встановити факт того чи призначалася ОСОБА_3 достроково пенсія за віком згідно пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV, та у разі неотримання ОСОБА_3 достроково пенсії, - призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком згідно з пунктом 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що на виконання цього рішення суду орган Пенсійного фонду України повинен повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.10.2022 про призначення пенсії за віком, з врахуванням висновків суду щодо наявності умов для призначення дострокової пенсії за віком згідно з пунктом 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV, та самостійно встановити факт призначення (чи не призначення) ОСОБА_3 достроково пенсії за віком згідно з пунктом 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV, та прийняти відповідне рішення за результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.10.2022.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що ефективним способом відновлення порушених відповідачем прав позивача буде скасування рішення ГУ ПФУ в місті Києві № 05 від 14.10.2022 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком та зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.10.2022 про призначення пенсії за віком із врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні в цій адміністративній справі.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх. У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими. Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

З цих підстав, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі № 300/581/23 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Л. П. Іщук
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 05 вересня 2023 року