Справа № 542/1147/23
Суддя: Афанасьєва Ю. О.
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1147/23
Провадження № 2-а/542/7/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Чиж Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Полтавській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Полтавській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що 09.07.2023 року постановою серії БАБ №701093 старшого інспектора СРПП ВП №3 Полтавського РУП лейтенанта поліції Кавки Віктора Івановича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень.

Вважає, що дана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є необгрунтованою.

Зазначає, що під час винесення постанови старший інспектор Кавка В.І. взагалі не розібрався із ситуацією, яка сталася та належним чином не дослідив всіх обставин справи, оскільки насправді ніяких порушень не було. В постанові зазначено, що він керував транспортним засобом мопедом, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Соборності 11 в селищі Нові Санжари без посвідчення водія, без мотошолому, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Проте, він лише стояв біля мопеда та чекав на свого товариша.

Таким чином відповідач, не маючи взагалі жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, притягнув його до відповідальності, не виконавши при цьому вимог ст. 251, 252 КУпАП, ст.69 КАСУ.

Вважає, що будь-яких доказів його вини немає, а отже немає й суб`єктивної сторони і відповідно складу правопорушення. Відповідач незаконно виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення і взагалі не мав права притягати його до адміністративної відповідальності.

Просив скасувати постанову серії БАБ №701093 від 09.07.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП, та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП, закрити. Стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с.22,25). Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позов просить задовольнити в повному обсязі (а.с. 26 ).

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Полтавській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с.24). Відзив на адміністративний позов не наданий.

Суд, дослідивши письмові докази, безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши докази по справі, дійшов до такого висновку.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що в оскаржуваній постанові серії БАБ №701093 від 09.07.2023 року зазначено, що 09.07.2023 о 22 год. 50 хв. в смт Нові Санжари по вул. Соборності, 11, водій ОСОБА_1 керував мопедом QJIANG номерний знак НОМЕР_2 без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1а ПДР України, без застебнутого мотошолому, чим порушив п.2.3г ПДР України та без поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п 2.1ґ ПДР та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 126, ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст.121 КУпАП (а.с. 4).

Згідно з ч.1 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно з ч.2 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п.п. «а» п.2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.п. «ґ» п.2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з ч.5 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно з п.2.3г ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

За приписами ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з п.2 ч.1 ст.40 Закону України « Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п.п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису.

Отже, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.

Та саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами керування позивачем транспортним засобом, не маючи права керування ним, без мотошолому, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст. 126, ч. 2 ст. 126, ч.5 ст.121 КУпАП.

Звертаючись з позовом, ОСОБА_1 заперечував свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 126, ч.5 ст.121 КУпАП посилався на те, що інспектор поліції при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушень. Стверджував, що він мопедом не керував, а лише стояв поруч з ним, чекаючи товариша.

На підтвердження правомірності постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення відповідачем відзив не надавався, а також не надано суду жодного доказу, зокрема які б фіксували власне керування позивачем транспортним засобом у зазначений в постанові день та час, без мотошолому, не маючи права керування ним, а також за відсутності поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.126 КУпАП, та порушення правил користування мотошоломами, тобто доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності, (відеозапис чи фото фіксації правопорушення, пояснення свідків, тощо), що позбавляє суд можливості пересвідчитись щодо наявності складу правопорушення та вини позивача за ч.1, ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути підставою притягнення до адміністративної відповідальності лише у тому випадку, коли обставини, встановлені під час такого спостереження зафіксовані у встановленому законом порядку. Тобто, спостереження працівником поліції правопорушення може мати місце, однак воно має бути зафіксоване на матеріальному носії.

Сам лише опис адміністративного правопорушення у постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Лише фіксація вчинення особою адміністративного правопорушення, а не притягнення його до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, відсутність об`єктивно зафіксованих доказів вини позивача у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП, суд вважає недоведеним факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП, у зв`язку з чим спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення БАБ №701093 від 09 липня 2023 року підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126, ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС Українисудові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною першоюстатті 139 КАС Українипри задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС Українисуд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За вказаних обставин, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції у Полтавській області.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.2, 77, 242-246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Полтавській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії БАБ №701093 від 09 липня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Головне управління Національної поліції у Полтавській області, місце знаходження: вул.Пушкіна, 83, м. Полтава, 36014.

Повний текст рішення складений 05 вересня 2023 року.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О. Афанасьєва