Справа № 640/27570/21
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: судді-доповідача Собківа Я.М. та суддів Кузьмишиної О.М., Чаку Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Комунального підприємства "Харківводоканал" про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства "Харківводоканал" до Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа: Акціонерне товариство "Харківобленерго" про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Харківводоканал" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа: Акціонерне товариство "Харківобленерго", в якому просило:

- визнати протиправним та нечинним пункт 3 частини 1 Постанови НКРЕКП від 25.08.2021 р. №1430 "Про внесення змін до Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії" з моменту набрання чинності даною постановою;

- визнати протиправною та нечинною Постанову НКРЕКП від 25.08.2021 р. №1431 "Про визнання такою, що втратила чинність, постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13 серпня 1998 року №1052" з моменту набрання чинності даною постановою.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та нечинним підпункт 3 пункту 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 25.08.2021 р. №1430 "Про внесення змін до Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії".

Визнано протиправною та нечинною постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 25.08.2021 р. №1431 "Про визнання такою, що втратила чинність, постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13 серпня 1998 року №1052".

Позов в іншій частині залишено без задоволення.

До суду апеляційної інстанції від Комунального підприємства "Харківводоканал" надійшла заява про забезпечення позову, у якій представник позивача просить забезпечити позовну заяву шляхом зупинення дії постанови НКРЕП від 25.08.2021 р. №1430 "Про визнання такою, що втратила чинність, постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13 серпня 1998 року №1052" у відношенні КП "Харківводоканал" до розгляду судом апеляційної інстанції справи № 640/27570/21 по суті та набрання чинності рішення суду.

Подана заява мотивована тим, що на переконання позивача, постанови НКРЕП від 25.08.2021 р. №1430 "Про визнання такою, що втратила чинність, постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13 серпня 1998 року №1052" містить очевидні ознаки протиправності, безпосередньо порушує права та інтереси Підприємства як постачальника послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у м. Харкові й Харківській області, а невжиття заходів забезпечення позову фактично зведе нанівець можливість ефективного захисту та поновлення порушених прав як позивача, так і майже 2 млн споживачів м. Харкова та 52 населених пунктів Харківської області.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні матеріали заяви і з`ясувавши підстави поданої заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що у задоволенні поданої заяви слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17.

Системний аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта, забороною відповідачу вчиняти певні дії. Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2 ст. 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Законодавець визначив, що за відсутності передбачених КАС України обставин прийняття рішення про забезпечення позову є неможливим.

Однак, заявником не обґрунтовано наявність жодної із зазначених підстав можливості вжиття заходів забезпечення позову, та не надано доказів, з яких би суд міг пересвідчитись про можливість існування таких підстав.

Отже, з урахуванням викладеного, суд вважає подану заяву про забезпечення позову такою, що не може бути задоволена.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 242-244, 250, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Комунального підприємства "Харківводоканал" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Кузьмишина О.М.

Суддя Чаку Є.В.