Справа № 520/14624/23
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023 року № 520/14624/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 направити ОСОБА_1 на проходження військово-лікарської комісії для визначеня стану здоров`я та придатності для подальшої служби за мобілізацією, забезпечивши направленням відповідної форми та необхідними для проходження військово-лікарської комісії документами;

- визнати бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 з не направлення солдата ОСОБА_1 на проходження військово-лікарської комісії для визначення стану його здоров`я ї його придатності до подальшої служби за контрактом, протиправною;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 надати направлення солдату ОСОБА_1 на проходження військово-лікарської комісії для визначення стану його здоров`я та придатності для подальшої служби за мобілізацією в 12 Регіональній військово-лікарської комісії;

-визнати протиправними та скасувати накази командира військовох частини НОМЕР_2 , а саме:

- Наказ №31 від 26.01.2023р., згідно витягу з якого солдата по мобілізації ОСОБА_1 , стрільця-санітара 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальону «вважати таким, що 25 січня 2023р. самовільно залишив розташування підрозділу під час виконання бойових завдань в районі проведення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;

-Наказ №50 від 08.02.2023р. згідно витягу з якого «увільнено від займаної посади та зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , утримуючи у списках особового складу військової частини, з 08.02.2023р. солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , стрільця-санітара 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальону».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за період служби значно погіршився стан його здоров`я, тому він перебував на стаціонарному лікуванні у медичних закладах з посттравматичним стресовим розладом.Згідно довідки №178 від 15.02.2023р. знаходиться на «Д» обліку в поліклініці Зміївської ЦРЛ з діагнозом посттравматичний стресовий розлад. 10.01.2023р. за №423 йому було надано направлення №1638 на медичний огляд військово-лікарняної комісії з метою визначення придатності до військової служби. У зв`язку з тим, що він потрапив на стаціонарне лікування до Зміївської центральної лікарні Зміївської міської ради Харківської області із діагнозом пневмонія не мав можливості прибути для проходження ВЛК. Через свого представника звертався до 12 регіональної військово-лікарської комісії щодо надання направлення для проходження ВЛК з метою визначення ступеню придатності до військової служби, за результатами розгляду якого начальник 12 РВЛК звернувся до керивництва військової частини НОМЕР_2 , щодо направленя його до найближчого військово-медичного закладу, однак було відмовлено з посиланням на те що солдат ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину.Вважає накази протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним.

Відповідач відзив на позов до суду не наддав. Відповідач належним чином повідомлений про наслідки неподання відзиву на позов, передбачені ч. 6 ст. 162 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) , зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

13.03.2022 року на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №65/2022 (далі Указ №65/2022) позивача призвано у Збройні Сили України, у військової частині НОМЕР_2 .

Випискою №2627державної установи «Інститут неврології психіатрії та наркології» підтверджено те, що ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування з 14.11.2022р. по 28.11.2022р. з діагнозом розлад адаптації асоційований з бойовим стресом у вигляді тривожно-дисомнічного синдрому та виходом в легку астенію.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 25.11.2022року за №1213 солдату ОСОБА_1 , проведено медичний огляд госпітальною військово-лікарською комісією терапевтичного профілю в/ч НОМЕР_4 25.11.2022року.Діагноз:розлад адаптації асоційований з бойовим стресом у вигляді тривожно-дисомнічного синдрому та виходом в легку астенію.Захворювання,ТАК, пов`язане з проходженням військової служби

З наданої виписки №1123 Медично-реабілітаційного центру «Миргород» встановлено, що ОСОБА_1 , з 30.11.2022р. по 14.12.2022р. проходив психологічну реабілітацію , стан пацієнта значно не покращився.Рекомендована подальша психологічна реабілітація.

З наданої виписки №3652 КНП Зміївської центральної районної лікарні Зміївської міської ради Харківської області встановлено, що ОСОБА_1 з 26.12.2022р. по 04.01.2023р. знаходився на лікуванні з діагнозом посттравматичний стресовий сіндром.У наданій виписки зазначено, що за рекомендаціями лікаря-псіхіатра у зв`язку із наявністю психічного розладу , що потребує довготривалого лікування антидепресантами та перешкоджає виконанню військових обов`язків направити хворого на ВЛК за ППД військової частини з метою придатності до військової служби.

20.02.2023р. представником позивача адвокатом Павленко М.О. до Чугуївської ОРТЦК був направлений адвокатський запит у якому зазначено, що солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стрілець гранатометник ІНФОРМАЦІЯ_2 з початку повномасштабного вторгненя РФ та введення 24.02.2022р. воєнного стану в Україні проходить військову службу.Під час бойових дій потрапив під артилерійський обстріл отримав закриту черепно мозкову травму та був декілька хвилин без свідомості, проходив лікування та медичну реабілітацію.13.01.2023р. ОСОБА_1 було відмовлено у госпіталізації у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону у зв`язку відсутністю належно оформленого направлення на лікування. Представник позивача просить розглянути доданий до адвокатського запиту рапорт Бурсова С.О. та направити його на медичний огляд.

Матеріали справи містять відповідь 12 регіональної військово-лікарської комісії від 08.02.2023р. на запит адвоката Павленко М.О. у якій зазначено, що для виришення питання щодо проведення медичного огляду військово-лікарняною комісією «командиру військової частини НОМЕР_2 направити солдата ОСОБА_1 відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008р. №402(зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008р. за №1109/15800 до найближчого військово-медичного закладу встановленим порядком.

Військовою частиною НОМЕР_5 від 18.05.2023р. за №10276 повідомлено, що направлення на проходження військово-лікарської комісії солдату ОСОБА_1 надати не можливо у зв`язку з його сомовільним залишенням військової частини.

Непогодившись з діями відповідача позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина. Зокрема, статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі, визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, (далі Закон №2011-XII).

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону №2011-XII, соціальний захист військовослужбовців-діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Турбота про збереження та зміцнення здоров`я військовослужбовців - обов`язок командирів (начальників). На них покладається забезпечення вимог безпеки при проведенні навчань, інших заходів бойової підготовки, під час експлуатації озброєння і військової техніки, проведення робіт та виконання інших обов`язків військової служби.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 21.10.1993 №3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон №3543-XII) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Цією ж статтею Закону №3543-XII визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України від 06.12.1991 року №1932-XII «Про оборону України» (далі Закон №1932-XII), передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 2593/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 07 лютого 2023 року №2915-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Згідно з ч.9 ст.1 Закону України від 25.03.1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-XII) щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до ч. 12 ст. 2 Закону №2232-XII, громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується Міністерством оборони України та центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).

Відповідно до пункту 1.1. глави 1 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться військово-лікарською комісією (далі ВЛК) з метою визначення придатності, зокрема: до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю.

Главою 6 розділу ІІ Положення №402 врегульовано особливості медичного огляду військовослужбовців.

Так, у п. 6.1. Глави 6 розділу ІІ Положення №402 вказано: направлення на медичний огляд проводиться: а) військовослужбовців строкової служби: командирами військових частин, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комісарами, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, а осіб, які перебувають на обстеженні та лікуванні у цивільному лікувально-профілактичному закладі психіатричного профілю, крім того, - головними лікарями цих закладів;

б) військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Крім того: на осіб, які направляються на огляд з приводу поранень, травм, контузій, каліцтв, одержаних у період проходження ними військової служби, - оригінал довідки про обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).

В свою чергу згідно п. 6.4. Положення №402 у разі виявлення під час обстеження або лікування у військовому лікувальному закладі у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють у мирний час непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час (пункти "а", "б" статей Розкладу хвороб, без індивідуальної оцінки), у воєнний час - непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника військового лікувального закладу на підставі подання начальника лікувального відділення, у якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом начальника військового лікувального закладу.

Медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії). Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби (пункт 6.10 глави 6 розділу II Положення №402).

Медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби військовослужбовців, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво, захворювання) під час захисту держави, у ММО, у країнах, де ведуться бойові дії, здійснюється ВЛК тільки після закінчення лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (пункт 6.17 глави 6 розділу II Положення №402).

Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Положення №1153).

Відповідно до п. 240 Положення №1153 військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я, крім військовослужбовців, визнаних військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (за винятком розумових, сенсорних, психологічних вад та інших захворювань, визначених Міністерством оборони України), які виявили бажання проходити військову службу та стосовно яких прийнято рішення про залишення на військовій службі за контрактом. Військовослужбовці, які були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, та яким згідно з прийнятими рішеннями дозволено проходити військову службу за контрактом на визначених посадах, можуть бути звільнені з військової служби до закінчення строку контракту в порядку, визначеному пунктом 35 цього Положення.

Після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я документи про його звільнення з військової служби оформлюються та надсилаються посадовій особі, яка видає наказ про звільнення негайно.

За нормами статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника (стаття 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).

Відповідно до пункту 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 №124, (далі Інструкція з діловодства у Збройних Силах України), рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення,- звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

В ході судового розгляду було встановлено, що адвокатом Павленко М.О. був направлений запит та рапорт ОСОБА_1 до Чугуївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки , тому суд вважає , що підтверджено факт отримання рапорту від ОСОБА_1 ..

Натомість , командир військової частини НОМЕР_2 зазначив, що через перебування позивача у списках особового складу, які самовільно залишили військову частину, направити ОСОБА_1 на проходження військово-лікарської комісії не можливо. На що суд зауважує, що згідно із п. 1.1, 1.2 розділу I Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Військово-лікарська експертиза це медичний огляд військовослужбовців з метою визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби. Згідно із пунктом 1.1 розділу II Положення, медичний огляд проводиться військово-лікарською комісією з метою визначення придатності військовослужбовців до військової служби. Підпунктом б) пункту 6.1, пунктом 6.10 розділу II Положення встановлено, що направлення на медичний огляд військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) проводиться прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами. Самовільне залишення чоловіком військової частини не позбавляє військову частину виконати свій обов`язок, а саме: розглянути рапорт військовослужбовця по суті та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Частиною другою статті другої Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Застосовуючи вищевказані положення законодавства до обставин справи суд зазначає, що рапорт як офіційна форма звернення військовослужбовця до вищої посадової особи передбачає його опрацювання та надання відповіді по суті порушених в ньому питань. Такий строк визначено в п. 3.11.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України як загальний строк для опрацювання документів, які були зареєстровані військовою частиною. Проте, відповідачем не обґрунтовано неможливість направлення позивача на проходження військово-лікарської комісії у зв`язку з особистою відсутностю позивача у військовій частині та не може в цілому бути обґрунтовано самим лише перебуванням позивача у списках осіб, що самовільно залишили військову частину, а також відсутністю позивача на військовій службі, оскільки такої підстави законодавством не встановлено, взаємозв`язку цих аспектів з положень законодавства не вбачається, відповідачем в свою чергу не наведено.

Відповідно, суд вбачає протиправність у бездіяльності відповідача щодо не направлення ОСОБА_1 на проходження військово-лікарської комісії для визначення стану його здоровя і його придатності до подальшої служби .

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними та скасувати наказів командира військовох частини НОМЕР_2 , а саме Наказу №31 від 26.01.2023р. згідно витягу з якого солдата по мобілізації ОСОБА_1 , стрільця-санітара 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальону «вважати таким, що 25 січня 2023р. самовільно залишив розташування підрозділу під час виконання бойових завдань в районі проведення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та Наказу №50 від 08.02.2023р. згідно витягу з якого «увільнено від займаної посади та зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , утримуючи у списках особового складу військової частини, з 08.02.2023р. солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , стрільця-санітара 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальону» суд відмовляє у її задоволенні, з огляду на те, що у юриспруденції дискреційні повноваження визначаються як право голови держави, уряду, інших посадовців в органах державної влади у разі ухвалення рішення з питання, віднесеного до їх компетенції, діяти за певних умов на власний розсуд у рамках закону. А в Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи вказано, що адміністративний орган може здійснювати «дискреційні повноваження», користуючись певною свободою розсуду у разі ухвалення будь-якого рішення. Такий орган в силу (за) наявності у нього дискреційних повноважень може вибирати з декількох варіантів припустимих рішень той, який він вважає найбільш відповідним у даному випадку. За цього надано рекомендацію судам не втручатися у дискреційні повноваження державних органів. Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні трок після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (дод

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Питання стосовно судового збору виришити відповідно до статті 139 КАС України .

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 241-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у не направленні ОСОБА_1 на проходження військово-лікарської комісії для визначення стану його здоров`я ї його придатності до подальшої служби за контрактом, протиправною.

Зобовязати військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) направити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на проходження військово-лікарської комісії для визначеня стану здоров`я та придатності для подальшої служби за мобілізацією, забезпечивши направленням відповідної форми та необхідними для проходження військово-лікарської комісії документами.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,6 грн (одну тисячу сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.