Справа № 140/3129/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/3129/23 пров. № А/857/8939/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року (суддя - Димарчук Т.М., час ухвалення - не зазначений, місце ухвалення - м. Луцьк, дата складення повного тексту - не зазначена),

в адміністративній справі №140/3129/23 за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної державної адміністрації,

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У березні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача Волинської обласної державної адміністрації, в якому просив: 1) визнати протиправною відповідь Волинської обласної державної адміністрації на звернення ОСОБА_1 від 22.02.2023, зареєстрованого Урядовим контактним центром за №РИ-15272325; 2) зобов`язати відповідача розглянути звернення ОСОБА_1 від 22.02.2023, зареєстрованe Урядовим контактним центром за №РИ-15272325 у встановленому законом порядку.

Відповідач позову не визнав, вважаючи позовні вимоги безпідставними, у суді першої інстанції подав відзив на адміністративний позов. Просив у задоволенні позову відмовити.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 року у задоволенні позову відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та подав апеляційну скаргу. Вважає апелянт, що оскаржуване рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування усіх обставин справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи, відтак підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було досліджено клопотання позивача про долучення доказів, яке було залишено без розгляду. На думку позивача, суд першої інстанції фактично визнав протиправним доручення Прем`єр-міністра України, дії Житомирської, Рівненської, Кіровоградської та інших обласних державних адміністрації щодо розповсюдження інформації.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення суду від 16.05.2023 року та прийняти нове рішення, яким задоволити позов у повному обсязі.

Відповідач до суду апеляційної інстанції подав відзив на апеляційну скаргу, у якому виклав свою незгоду із доводами апеляційної скарги, вважаючи, що такі ґрунтуються лише на особистій незгоді позивача із ухваленим судом першої інстанції рішення. Вважає, що суд першої інстанції здійснив вірні висновки, всебічно з`ясував обставини справи та ухвалив обґрунтоване рішення.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 22.02.2023 звернувся через Урядову гарячу лінію зі зверненням, зареєстрованим Урядовим контактним центром за №РИ-15272325, до Волинської обласної державної адміністрації з проханням надіслати інформацію про заявника особистого характеру, що міститься у додатках до звернення до кожного учня, випускника, відрахованих навчального закладу жіночого полу до двадцяти п`яти років, які мають неповну дієздатність (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років), а також повну дієздатність (що досягли вісімнадцяти років) чи були емансиповані (дієздатні особи від шістнадцяти років) з метою знайомства із вказаними особами. Відповідь просив надіслати на його електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3-7).

Листом від 01.03.2023 року №Р-648-гл за підписом керівника апарату Волинської ОДА Юрія Судакова відмовлено у розгляді його звернення, у зв`язку з відсутністю даних, необхідних для прийняття органом чи посадовою особою обґрунтованого рішення (а.с. 8).

Із реєстраційної картки звернення видно, що вказаний запит позивача зареєстровано Волинською обласною державною адміністрацією 22.02.2023 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 27).

Вважаючи, що відповідач протиправно відмовив у розгляді звернення та повернув його без розгляду, позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про звернення громадян» (далі Закон №393/96-ВР; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно статті 3 Закону №393/96-ВР, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

За приписами частини першої статті 5 Закону №393/96-ВР, звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються (частини перша, третя статті 7 Закону №393/96-ВР).

За правилами статті 15 Закону №393/96-ВР, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно зі статтею 18 Закону №393/96-ВР, громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Також, статтею 19 Закону встановлено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до статті 20 Закону №393/96-ВР , звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

За встановлених обставин справи, ОСОБА_1 звернувся до Волинської обласної державної адміністрації із зверненням про надання інформації про заявника особистого характеру, що міститься у додатках до звернення до кожного учня, випускника, відрахованих навчального закладу жіночого полу до двадцяти п`яти років, які мають неповну дієздатність (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років), а також повну дієздатність (що досягли вісімнадцяти років) чи були емансиповані (дієздатні особи від шістнадцяти років) з метою знайомства із вказаними особам.

Апеляційний суд погоджується із доводами суду першої інстанції, що звернення громадян до відповідного органу мають бути викладені максимально чітко та зрозуміло з метою їх належного та всебічного розгляду. Зрозуміле та чітке викладення вимог сприяє всебічній оцінці, викладених у зверненні фактів, та наданні максимально чіткої відповіді на поставлені питання. Cкероване позивачем звернення №РИ-15272325 на отримання інформації від 22.02.2023 подано із порушенням статті 40 Конституції України та Закону України «Про звернення громадян», оскільки звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою.

Відтак, аналіз вищенаведеного дає підстави для висновку, що кожен громадянин має право звернутись до уповноваженого органу із заявою про сприяння в реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством його прав та інтересів або повідомити про порушення чинного законодавства. Зазначеному праву кореспондує обов`язок державного органу, органу місцевого самоврядування, до якого надійшло таке звернення, об`єктивно та вчасно його розглянути, надати вмотивовану відповідь у строки, встановленні статтею 20 Закону №393/96-ВР, і повідомити про наслідки такого розгляду у чіткій відповідності до поставлених питань, проте дане звернення має відповідати вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів при розгляді звернення відповідачем було дотримано строки, визначені ст.20 Закону України «Про звернення громадян» та відповідно до ст.7 Закону України «Про звернення громадян» заявник повідомлений про результат розгляду звернення з наданням відповідних роз`яснень.

Відповідно до Закону України «Про місцеві державні адміністрації» від 09.04.1999 №586-XIV (з наступними змінами та доповненнями), місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади.

Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Згідно зі статтею 2 Закону №586-XIV, місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують: 1) виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня; 2) законність і правопорядок, додержання прав і свобод громадян; 3) виконання державних і регіональних програм соціально-економічного та культурного розвитку, програм охорони довкілля, програм утвердження української національної та громадянської ідентичності, а в місцях компактного проживання корінних народів і національних меншин - також програм їх національно-культурного розвитку; 4) підготовку та схвалення прогнозів відповідних бюджетів, підготовку та виконання відповідних бюджетів; 5) звіт про виконання відповідних бюджетів та програм; 6) взаємодію з органами місцевого самоврядування; 7) реалізацію інших наданих державою, а також делегованих відповідними радами повноважень.

Відповідно до статті 13 Закону №586-XIV, до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань: 1) забезпечення законності, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян; 2) соціально-економічного розвитку відповідних територій; 3) бюджету, фінансів та обліку; 4) управління майном, приватизації, сприяння розвитку підприємництва та здійснення державної регуляторної політики; промисловості, сільського господарства, будівництва, транспорту і зв`язку; 6) науки, освіти, культури, охорони здоров`я, фізкультури і спорту, сім`ї, жінок, молоді та дітей, утвердження української національної та громадянської ідентичності; 7) використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля; 8) зовнішньоекономічної діяльності; 9) оборонної роботи та мобілізаційної підготовки; 10) соціального захисту, зайнятості населення, праці та заробітної плати.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про звернення громадян», звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Згідно з частини 1 статті 5 Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Обласна державна адміністрація відповідно до статті 22 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» здійснює повноваження із забезпечення реалізації державної політики з питань освіти і науки в області, до яких не входить розповсюдження зазначеної у зверненні позивача інформації.

Відтак, судом першої інстанції вірно констатовано, що позивач може особисто розповсюджувати будь-яку конфіденційну інформацію відносно себе з метою знайомства з особами жіночої статі, однак розповсюдження такої конфіденційної інформації про нього не входить до повноважень (чи функціональних обов`язків) Волинської обласної державної адміністрації.

Що стосується доводів апелянта про те, що відмовивши в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції фактично визнав протиправним доручення Прем`єр-міністра України, дії Житомирської, Рівненської, Кіровоградської та інших обласних державних адміністрації щодо розповсюдження інформації, то апеляційний суд вважає такі необґрунтованими та безпідставними. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вказаних доручень Кабінету Міністрів України обласною державною адміністрацією надано повну та всебічну інформацію щодо розгляду звернень позивача. При цьому, порушень вимог законодавства з боку обласної державної адміністрації Кабінетом Міністрів України як органом вищого рівня не виявлено.

Вищевказані факти у своїй сукупності підтверджують правомірність дій відповідача при наданні ним відповіді від 01.02.2023 року №Р-648гл на звернення позивача та дотримання відповідачем вимог Конституції України, Законів України «Про звернення громадян», «Про місцеві державні адміністрації».

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до непогодження із ними, а тому відхиляються колегією суддів.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального права та процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року в адміністративній справі №140/3129/23 за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної державної адміністрації про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль