Справа № 440/7221/23
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/7221/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/7221/23 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

02.06.2023 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) направив до Полтавського окружного адміністративного суду позов (надійшов до суду 05.06.2023), що заявлений до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області (надалі - відповідач, Укртрансбезпека), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області №19155 від 13.03.2023 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на обставини невідповідності висновку відповідача про порушення позивачем ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", оскільки при винесенні спірної постанови відповідач не врахував тієї обставини, що згідно з розділом ІІІ Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010, саме на водія покладено обов`язок своєчасного встановлення, зміни, заповнення та зберігання тахокарт.

У відзиві на позовну заяву від 15.08.2023, що надійшов до суду через систему "Електронний суд" представник Укртрансбезпеки зазначив, що під час проведення рейдової перевірки посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області за адресою 916 км + 897 м а/д М-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине (через мм. Вінницю, Кропивницький) встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не забезпечив виконання вимог Закону України "Про автомобільний транспорт" та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення вантажів, а саме: відсутня заповнена тахокарта водія ОСОБА_2 за 10.02.2023, чим перевізник порушив вимоги п. 3.3 наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010 (а.с. 29-36).

Правом на подачу відповіді на відзив позивач не скористався.

Ухвалою судді від 09.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі із призначенням її до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Тож розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

10.02.2023 на ділянці 916 км + 897 м а/д М-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине (через мм. Вінницю, Кропивницький) посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області на підставі направлення на перевірку №014503 від 03.02.2023 (а.с. 43) було проведено перевірку транспортного засобу марки Mercedes-Benz - платформа-тент, д.р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_1 , транспортом керував водій ОСОБА_2 , про що складено акт №352662 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 10.02.2023 (а.с. 44 зі звороту).

Під час перевірки виявлено факт порушення ст. 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" оскільки перевізник не забезпечив виконання вимог цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення вантажів, а саме: відсутня заповнена тахокарта водія ОСОБА_2 за 10.02.2023, чим порушив вимоги п. 3.3 наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010, відповідальність за які передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", тобто перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме - відсутня заповнена тахокарта водія ОСОБА_2 за 10.02.2023.

Водій, підписавши акт, у поясненнях зазначив, що не згоден з порушеннями.

Після цього Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області на адресу позивача було направлено повідомлення №11934/36/24-23 від 24.02.2023 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, призначеної на 10:00 год. 17.03.2023 (рекомендований лист з повідомленням згідно із Списком згрупованих поштових відправлень №3842 (а.с. 47-49).

17.03.2023 Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області винесено постанову №191145 про застосування адміністративно-господарського штрафу, відповідно до якої з урахуванням того, що ОСОБА_1 10.02.2023 допущено порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", стягнуто з ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 грн (а.с. 42).

Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу направлена позивачу рекомендованим листом з повідомленням згідно із Списком згрупованих поштових відправлень №5581 (а.с. 50-51).

Не погоджуючись із правомірністю підстав застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач оскаржив цю постанову до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд бере до уваги наступне.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначено Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (надалі - Порядок №1567 в редакції, чинній на момент проведення рейдової перевірки).

Пунктом 15 Порядку №1567 встановлено вичерпний перелік підстав для проведення рейдової перевірки, серед яких значиться перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно з пунктом 20 Порядку №1567, виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Пунктом 25 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до пунктів 26, 27 Порядку №1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Як свідчать встановлені судом обставини справи, повідомлення щодо розгляду 17.03.2023 справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області було направлено позивачу 27.02.2023 рекомендованим листом з повідомленням згідно із Списком згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих №3842 (а.с. 47-48, а.с. 49 зі звороту), проте відправлення не вручено під час доставки з причин, які не залежали від поведінки відповідача.

Тож позивач є таким, що повідомлений належним чином про час та місце справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Надаючи оцінку обставинам правомірності підстав винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17.03.2023 №191145 на суму 17000,00 грн, суд виходить з такого.

З матеріалів справи суд встановив, що підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу слугував висновок інспектора про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт з огляду на виявлений факт надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме - через відсутність заповненої тахокарти водія ОСОБА_2 за 10.02.2023, чим порушено п. 3.3 наказу №385 МТЗУ.

Опис виявленого порушення вимог щодо перевезення вантажів з боку ФОП ОСОБА_1 викладено в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За приписами ч. 1 ст. 34 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Згідно з приписами абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до приписів статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, перелік документів, необхідний для перевезення вантажів, зазначений у статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" не є вичерпним.

Відповідно до Закону України "Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)", Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (надалі - Інструкція №385), яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції №385, ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Згідно з пунктом 1.4 Інструкції №385, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції №385, виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР.

Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994_016), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів (п. 3.3 Інструкції №385).

Представник позивача не заперечує того факту, що у водія ОСОБА_2 була відсутня заповнена тахокарта водія за 10.02.2023. Натомість стверджує, що відповідач не має права притягувати ОСОБА_1 , як автомобільного перевізника, до відповідальності за не заповнення тахокарти, оскільки заповнення такої є прямим обов`язком водія і відповідальність за її не заповнення лежить саме на водієві, а не на перевізникові.

Такі доводи суд визнає безпідставними оскільки відповідальність на підставі ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за відсутність документів при перевезенні вантажу покладається саме на перевізника.

Автомобільний перевізник, відповідно до визначень наведених у ст. 1 цього ж Закону, - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до товарно-транспортної накладної від 09.02.2023 №Р584, яка надавалася водієм під час рейдової перевірки, автомобільним перевізником значиться ФОП ОСОБА_1 (а.с. 45).

З огляду на обсяг наданих під час здійснення перевірки доказів, відповідно до яких автомобільним перевізником значиться ФОП ОСОБА_1 , який і здійснював перевезення вантажу, очевидним є висновок про те, що саме він і є суб`єктом відповідальності як перевізник у розумінні вищенаведених вимог Закону.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що доводи позивача, які викладені у позовній заяві, не можуть бути підставою для визнання протиправною та скасування спірної постанови.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого позову, у зв`язку з чим відмовляє у його задоволенні в повному обсязі.

За таких обставин підстави для розподілу судових витрат, які складаються лише із сум сплаченого судового збору у розмірі 2 684,00 грн, відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови залишити без задоволення.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (; пр-кт Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун