Справа № 440/5187/23
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/5187/23
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання Лазірської Ж.Е.,

представника відповідача - Гостік І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю багатопрофільна фірма "АСТРА" до Полтавської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю багатопрофільна фірма "АСТРА" (надалі позивач, ТОВ БФ "АСТРА") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської митниці (надалі також - відповідач), відповідно до якої просить визнати протиправними та скасувати рішення Полтавської митниці про коригування митної вартості товарів №UA806020/2022/000038/2 від 28.10.2022, №UA806020/2022/000044/2 від 31.10.2022, №UA806020/2022/000045/2 від 31.10.2022, №UA806020/2022/000048/2 від 03.11.2022, №UA806020/2022/000047/2 від 02.11.2022, №UA806020/2022/000046/2 від 02.11.2022.

Позовні вимоги обґрунтував посиланням на протиправність оспорюваних рішень, оскільки для митного оформлення товару митному органу були надані усі необхідні документи, що підтверджують заявлену декларантом митну вартість такого товару. На переконання позивача, рішення митниці про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим, оскільки митним органом не наведено підстав, що у достатній мірі свідчили б про свідоме заниження декларантом митної вартості.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 117-133, т.1/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що під час митного оформлення встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість та на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності, а тому у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення позивачем митної вартості товарів. Звертав увагу на те, що у ході проведення консультацій декларант на вимогу митного органу не надав додаткових документів, якими б було усунуто встановлені в ході митного оформлення розбіжності, а тому митним органом самостійно визначена митна вартість товарів за резервним методом.

29 травня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача, наполягаючи на раніше наведених аргументах, просив задовольнити позов у повному обсязі /а.с. 232-234, т.1/.

14 червня, 18 липня 2023 року до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача по суті обставин справи /а.с. 1-2, 62-63, т.2/.

20 червня, 04 та 17 липня 2023 року до суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача по суті обставин справи /а.с. 12-13, 19-21, 33-34, 53-59 т.2/.

30 червня 2023 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В ході підготовчого засідання, призначеного на 18 липня 2023 року, судом постановлено протокольну ухвалу, якою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

29 серпня 2023 року до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представника відповідача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ТОВ БФ "АСТРА" (Покупець) укладено із компанією TEZCAN GALVANIZLI YAPI ELEMENTARI SAN.TIC.A.S. /Туреччина/ (Продавець) Контракт № TS-0209/ASTRA від 02.09.2022, за умовами якого визначено наступне: "для купівлі товарів за допомогою: проформа-інвойс №: TS-0209/ASTRA від 02.09.2022, що є невід`ємною частиною цього контракту. Жодні доповнення або зміни до цих умов, вказані в замовленні на купівлю клієнта або в будь-яких інших документах, включаючи транспортні документи, не будуть зобов`язуючими для продавця, допоки не будуть письмово погоджені продавцем. Ціни: 1. Всі ціни розраховуються по фактичній вазі нетто. 2. Платежі будуть перераховані без будь-яких відрахувань. 3. Всі імпортні мита та податки та будь-який інший податок, що може бути результатом антидемпінгових, зустрічних справ, страхових витрат та аналогічних зборів, несе покупець. 4. На всі інші умови, не зазначені в цьому договорі або проформа-інвойсі, поширюються правила, зазначені в інкотермс-2020, що діють наданий момент. Оплата: 25% передоплата протягом максимум 3 днів після підтвердження цього замовлення, залишок протягом 3 робочих днів від повідомлення про готовність до відвантаження. 1. Якщо покупець не сплатив залишок на обумовлену дату, навіть через 10 днів після повідомлення про готовність товару, TEZCAN має право стягувати плату за зберігання в розмірі $2/мт на добу та інші витрати та збори починаючи з дати повідомлення про готовність вантажу. Документи: 1. 2 оригінали + 1 копія комерційного інвойсу з описом товару, розміром, вагою нетто, ціною за одиницю і загальною сумою; 2. пакувальний лист у 2 оригіналах + 1 копія, із зазначеною вагою нетто та брутто; 3. а) 3/3 оригінали чистого бортового коносаменту, виданого покупцю з позначкою «фрахт оплачено» або «фрахт, підлягає оплаті чартерною стороною» при відвантаженні навалом; б) 3/3 оригінали бортового коносаменту, виданого покупцю з позначкою «фрахт оплачено» для контейнерних відправлень; 4. оригінальний сертифікат випробування заводу, що показує хімічний склад і механічні результати випробувань для кожного рулону; 5. вантажоодержувач та сторона для повідомлень повинні бути вказані відповідно до інструкції відвантаження; 6. оригінал сертифікату походження, підписаного та проштампованого відповідною палатою промисловості; 7. сповіщення по відправці надсилається заявнику електронною поштою протягом 5 робочих днів після дати відправлення із зазначенням номеру договору, опису товару, загальної ваги нетто, загальної кількості рулонів, загальної кількості штук, загальної кількості рулонів по розмірах, дати та номеру коносаменту, вартості по інвойсу, назви судна, дати завантаження, дати виїзду з порту завантаження та орієнтовна дата прибуття в порт розвантаження /а.с. 134-138 т. 1/.

27-31 жовтня 2023 року позивачем подано Полтавській митниці митні декларації по партії товару разом з відповідними підтверджуючими документами, в яких митну вартість товару визначено декларантом за першим методом - ціною договору, а саме:

1. № UA806020.2022.012220 /а.с. 156-157, т.1/, до якої додано: Сертифікат якості № 74532 від 24.10.2022; Пакувальний лист 74532/3 від 19.10.2022; Рахунок-проформа TS-0209/ASTRA від 02.09.2022; Рахунок-фактура (iнвойс) № 74532/3 від 19.10.2022; Автотранспортна накладна 0002525 від 19.10.2022; Супровідний документ T1 № 22TR3615 від 20.10.2022; Сертифiкат про походження товару № V0535541 від 20.10.2022; Заявка № 6 від 17.10.2022; Банківський платіжний документ, що стосується товару № 44 від 06.09.2022; Банківський платіжний документ, що стосується товару № 46 від 17.10.2022; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № 64 від 21.10.2022; підтвердження вартості перевезення № 4 від 20.10.2022; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № TS-0209/ASTRA від 02.09.2022; Договір (контракт) про перевезення № 16062022 від 16.06.2022; Договір (контракт) про перевезення № H 17-10/2022 від 17.10.2022; Договір (контракт) про перевезення № H 18-10/2022 від 18.10.2022; Договір (контракт) про перевезення № НА 05/16.17.Э від 17.05.2016; Лист №TS-0209/ASTRA-001 від 17.10.2022; Лист № б/н від 02.09.2022; Повідомлення митниці; Копія митної декларації країни відправлення № 22410100EX00024749 від 20.10.2022 /а.с. 158-173, т.1/;

2. № UA806020.2022.012386 /а.с. 174-175, т.1/, до якої додано: Сертифікат якості № 74532 від 24.10.2022; Пакувальний лист 74532/4 від 20.10.2022; Рахунок-проформа TS-0209/ASTRA від 02.09.2022; Рахунок-фактура (iнвойс) № 74532/4 від 20.10.2022р.; Автотранспортна накладна 140418 від 20.10.2022; Супровідний документ T1 № 22TR3591 від 20.10.2022; Сертифiкат про походження товару № V0535540 від 20.10.2022; Заявка № 4 від 17.10.2022; Банківський платіжний документ, що стосується товару № 44 від 06.09.2022; Банківський платіжний документ, що стосується товару № 46 від 17.10.2022; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № 63 від 21.10.2022; Довідка про підтвердження вартості перевезення № 2 від 20.10.2022; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № TS-0209/ASTRA від 02.09.2022р.; Договір (контракт) про перевезення № 16062022 від 16.06.2022; Договір (контракт) про перевезення № H 18-10/2022 від 18.10.2022; Договір (контракт) про перевезення № НА 05/16.17.Э від 17.05.2016; Лист №TS-0209/ASTRA-001 від 17.10.2022; Лист № б/н від 02.09.2022; Повідомлення митниці; Копія митної декларації країни відправлення № 22410100EX00024749 від 20.10.2022 /а.с. 176-183, т.1/;

3. № UA806020.2022.012401 /а.с. 184-185, т.1/, до якої додано: Сертифікат якості № 74532 від 24.10.2022; Пакувальний лист 74532/5 від 20.10.2022; Рахунок-проформа TS-0209/ASTRA від 02.09.2022; Рахунок-фактура (iнвойс) № 74532/5 від 20.10.2022; Автотранспортна накладна 00003 від 20.10.2022; Супровідний документ T1 № 22TR3583 від 20.10.2022; Сертифiкат про походження товару № V0535539 від 20.10.2022; Заявка № 5 від 17.10.2022; Банківський платіжний документ, що стосується товару № 44 від 06.09.2022; Банківський платіжний документ, що стосується товару № 46 від 17.10.2022; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № 62 від 21.10.2022; Довідка про підтвердження вартості перевезення № 1 від 20.10.2022; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № TS-0209/ASTRA від 02.09.2022; Договір (контракт) про перевезення № 16062022 від 16.06.2022; Договір (контракт) про перевезення № H18-10/2022 від 18.10.2022; Договір (контракт) про перевезення № НА 05/16.17.Э від 17.05.2016; Лист №TS-0209/ASTRA-001 від 17.10.2022; Лист № б/н від 02.09.2022; Повідомлення митниці; Копія митної декларації країни відправлення № 22410100EX00024749 від 20.10.2022 /а.с. 186-193, т.1/;

4. № UA806020.2022.012548 /а.с. 215-216, т.1/, до якої додано: Сертифікат якості № 74532 від 24.10.2022; Пакувальний лист 74532/6 від 21.10.2022; Рахунок-проформа TS-0209/ASTRA від 02.09.2022; Рахунок-фактура (iнвойс) № 74532/6 від 21.10.2022; Автотранспортна накладна 913449 від 21.10.2022; Супровідний документ T1 № 222TR4205 від 21.10.2022; Сертифiкат про походження товару № V0535533 від 21.10.2022; Заявка № 9 від 17.10.2022; Банківський платіжний документ, що стосується товару № 44 від 06.09.2022; Банківський платіжний документ, що стосується товару № 46 від 17.10.2022; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № 67 від 21.10.2022; Довідка про підтвердження вартості перевезення № 6 від 21.10.2022; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № TS-0209/ASTRA від 02.09.2022; Договір (контракт) про перевезення № 16062022 від 16.06.2022; Договір (контракт) про перевезення № H 18-10/2022 від 18.10.2022; Договір (контракт) про перевезення № НА 05/16.17.Э від 17.05.2016; Лист №TS-0209/ASTRA-001 від 17.10.2022; Лист № б/н від 02.09.2022; Повідомлення митниці; Копія митної декларації країни відправлення № 22410100EX00024749 від 20.10.2022 /а.с. 217-224, т.1/;

5. № UA806020.2022.012497 /а.с. 205-206, т.1/, до якої додано: Сертифікат якості № 74532 від 24.10.2022; Пакувальний лист 74532/7 від 21.10.2022; Рахунок-проформа TS-0209/ASTRA від 02.09.2022; Рахунок-фактура (iнвойс) № 74532/7 від 21.10.2022; Автотранспортна накладна 913485 від 21.10.2022; Супровідний документ T1 № 22TR4312 від 21.10.2022; Сертифiкат про походження товару № V0535532 від 21.10.2022; Заявка № 10 від 17.10.2022; Банківський платіжний документ, що стосується товару № 44 від 06.09.2022; Банківський платіжний документ, що стосується товару № 46 від 17.10.2022; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № 68 від 21.10.2022; Довідка про підтвердження вартості перевезення № 7 від 21.10.2022; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № TS-0209/ASTRA від 02.09.2022; Договір (контракт) про перевезення № 16062022 від 16.06.2022; Договір (контракт) про перевезення № H 18-10/2022 від 18.10.2022; Договір (контракт) про перевезення № НА 05/16.17.Э від 17.05.2016; Лист №TS-0209/ASTRA-001 від 17.10.2022; Лист № б/н від 02.09.2022; Повідомлення митниці; Копія митної декларації країни відправлення № 22410100EX00024749 від 20.10.2022 /а.с. 207-214, т.1/;

6. № UA806020.2022.012500 /а.с. 194-195, т.1/, до якої додано: Сертифікат якості № 74532 від 24.10.2022; Пакувальний лист 74532/8 від 21.10.2022; Рахунок-проформа TS-0209/ASTRA від 02.09.2022; Рахунок-фактура (iнвойс) № 74532/8 від 21.10.2022; Автотранспортна накладна 913487 від 21.10.2022; Супровідний документ T1 № 22TR4339 від 21.10.2022; Сертифiкат про походження товару № V0535534 від 21.10.2022; Заявка № 11 від 17.10.2022; Банківський платіжний документ, що стосується товару № 44 від 06.09.2022; Банківський платіжний документ, що стосується товару № 46 від 17.10.2022; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № 66 від 21.10.2022; Довідка про підтвердження вартості перевезення № 3 від 21.10.2022; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № TS-0209/ASTRA від 02.09.2022; Договір (контракт) про перевезення № 16062022 від 16.06.2022; Договір (контракт) про перевезення № H 18-10/2022 від 18.10.2022; Договір (контракт) про перевезення № НА 05/16.17.Э від 17.05.2016; Лист №TS-0209/ASTRA-001 від 17.10.2022; Лист № б/н від 02.09.2022; Повідомлення митниці; Копія митної декларації країни відправлення № 22410100EX00024749 від 20.10.2022 /а.с. 196-204, т.1/.

У ході проведення митних формальностей, консультацій з декларантом позивача зобов`язано надати митному органу: 1. виписку з бухгалтерської документації; 2. каталоги, специфікації, прайс-листи на весь асортимент продукції виробника товару; 3. документи, що підтверджують вартість транспортних витрат; 4. висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Згідно п. 6 ст. 53 МКУ, декларанту роз`яснено про право за власним бажанням подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

У відповідь на вимогу митного органу подано листи з роз`ясненнями, платіжні доручення, коносамент, переклад супровідних документів. Крім того, подано лист, що надати інші документи немає можливості.

На підставі наданих документів, Полтавська митниця, за результатами перевірки вищезазначених митних декларацій прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA806020/2022/000038/2 від 28.10.2022 /зв.а.с. 40-41, т.1/; №UA806020/2022/000044/2 від 31.10.2022 /зв.а.с. 50-51, т.1/; №UA806020/2022/000045/2 від 31.10.2022 /зв.ас. 60-61, т.1/; №UA806020/2022/000048/2 від 03.11.2022 /а.с. 71-72, т.1/; №UA806020/2022/000047/2 від 02.11.2022 /зв.а.с. 81-82, т.1/; №UA806020/2022/000046/2 від 02.11.2022 /а.с. 91, т.1/, згідно з якими митна вартість оцінюваного товару була визначена за другорядним методом - резервним методом.

Також, Відповідачем було оформлено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2022/000328 /а.с. 38, т.1/, №UA806020/2022/000337 /а.с. 48, т.1/, №UA806020/2022/000338 /зв.а.с. 57-58, т. 1/, №UA806020/2022/000342 /а.с. 68, т.1/, №UA806020/2022/000341 /зв.а.с. 78-79, т.1/, №UA806020/2022/000340 /зв.а.с. 88-89, т.1/.

Не погодившись із зазначеними рішеннями митного органу про коригування митної вартості товарів, позивач оскаржив їх до суду.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, що набрав чинності з 01.06.2012.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною четвертою статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця /частина п`ята статті 58 Митного кодексу України/.

За приписами пункту 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин), митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

А відповідно до частини шостої зазначеної статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу України визначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

У той же час, як визначено частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За обставин цієї справи між сторонами виник спір щодо правомірності рішень митного органу про відмову у митному оформленні товарів та коригування митної вартості товарів.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).

Виходячи із системного аналізу наведених вище положень статті 54 Митного кодексу України, суд дійшов висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Єдиними підставами, що надають митному органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме - у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

У ході митного оформлення у спірних відносинах відповідачем вказано, що подані до митного контролю документи не містять всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар та містять розбіжності, а саме:

У рахунку-фактурі на оплату транспортних витрат від 21.10.2022 №64 відсутні відомості про вартість навантажувальних робіт, тобто, у поданих документах відсутні відомості про усі складові митної вартості товару;

у заявці на транспортування від 17.10.2022 №6 заявлений маршрут доставки вантажу «м. Картепе (ТR) - м. Полтава (UА)» відрізняється від маршруту доставки в рахунку-фактурі на оплату транспортних витрат від 21.10.2022 №64 та автотранспортній накладній (СМR) від 19.10.2022 № 0002525 «м. Коджаелі (ТR) - м. Полтава (UА)»;

у рахунку-фактурі на оплату транспортних витрат від 21.10.2022 №64 зазначено винагороду за організацію транспортно-експедиційних послуг у розмірі 5000 грн, при чому винагорода за межами митної території України визначена на рівні 0 грн;

у поданій експортній декларації країни відправлення від 20.10.2022 №22410100ЕХ00024749, в якій відсутнє посилання на рахунок-фактуру від 19.10.2022 № 74532/3, що наданий до оформлення. У графі 44 експортної декларації країни відправлення зазначено фактуру №499/1 від 20.10.2022, яка не подана до митного оформлення.

Стосовно відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар та містять розбіжності, представником позивача надано пояснення, відповідно до якого сума 128200 дол. США відповідно до Проформа-інвойсу від 02.09.2022 є орієнтовною сумою на момент підтвердження замовлення, а сума 128656,75 дол. США згідно Балансового інвойсу від 14.10.2022 відповідає вартості фактично виготовленої продукції.

В той же час, посилання відповідача на ті обставини, що у наданій позивачем, під час митного оформлення товару, експортній декларації країни відправлення, відсутні посилання на рахунок-фактуру, що наданий до оформлення - є безпідставним, з огляду на е, що позивач жодним чином не впливає на заповнення іншої особою експортних декларацій в іншій країні, а відтак не може нести відповідальність за розбіжності, які в них вказані.

Щодо зауважень відповідача, щодо того, що у рахунках-фактурі на оплату транспортних витрат відсутні відомості про вартість навантажувальних робіт, тобто, у поданих документах відсутні відомості про усі складові митної вартості товару, то суд звертає увагу на наступне.

Позивачем під час консультацій з митним органом окрім іншого було надано лист від 17.10.2022р. № TS-0209/ASTRA-001 за підписом скріпленим печаткою керівника з експорту Tezcan в якому зазначено, що ціна товару включає вартість виробництва, пакування та вантажних робіт у країні Продавця.

В той же час, у відповідності до п. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної

вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Однак, відповідачем безпідставно не взято до уваги вказаний документ.

Зауваження відповідача, що вказаний лист, який був наданим постачальником товару має сумнівний характер з огляду на те, що печатка на ньому відрізняється від печатки, яка проставлена на контракті є лише суб`єктивним твердженням та не підтверджено жодним належним доказом. Печатка на цьому листі відрізняється від печатки на інших документах тільки формою, але інформація, що зазначена на печатках є однаковою та містить найменування організації, адресу, контактний телефон/факс, номер платника податків. Різна форма печатки може бути обумовлена наявністю різних печаток в структурних підрозділах та офісах постачальника і позивач не може нести відповідальність за використання його контрагентом тих чи інших своїх внутрішніх печаток.

Крім того, відповідно до п. 3 ст. 53 МК України на письмову вимогу митного органу у разі якщо в документі наявні ознаки підробки декларант або уповноважена ним особа зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи. Однак, жодної вимоги від інспектора з цього приводу до позивача не надходило.

Стосовно відмінностей у маршрутах доставки, позивачем наголошено, що згідно із офіційним сайтом Картепейського району (http://www.kocaeli.gov.tr/kartepe) законом № 5747 про створення районів у межах столичних муніципалітетів та внесення змін до деяких законів, який був опублікований в Офіційному віснику № 26824 від 22.3.2008 року, юридичні особи муніципалітетів першого рівня Узунчіфтлік, Узунтарла, Ешме, Ачису, Машукіє, Бююкдербент, Арсланбей, Саримеше та Суадіє були анульовані та приєднані до муніципалітету першого рівня Кьосекьой разом з їхніми районами. Муніципалітет Кьосекьой став центром, села Султаніє, Пазарчайири, Орнекьой, Каратепе, Балабан, Нусретіє, Ширінсулхіє, Авлубурун, Ешме, Ахмедіє, Кетенкілер були приєднані до центру, а назва муніципалітету Кьосекьой була змінена на Картепе. Таким чином, був створений Картепеський район провінції Коджаелі. Муніципалітет Картепе зараз є внутрішньоміським муніципалітетом Великого Коджаелі.

Відтак, в силу наведених змін у адміністративно-територіальному устрої і виникла відповідна розбіжність, зафіксована відповідачем, що на думку суду не мали вплив на правильність визначення митної вартості.

Щодо зазначення у рахунку-фактурі на оплату транспортних витрат винагороди за організацію транспортно-експедиційних послуг у розмірі 5000 грн, при винагороді за межами митної території України визначена на рівні 0 грн, позивачем наведено наступне.

Експедитор замовив транспорт у суб`єкта господарювання (третьої особи), який зареєстрований на території України. Транспорт теж зареєстрований на території України. За межами митної території України надавалися тільки транспортні послуги. Транспортно-експедиційні послуги за межами митної території України Експедитором фактично не надавалися. У відповідності до п. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Позивач фактично сплатив за надані експедитором послуги згідно виставленого рахунку. Для розрахунку митної вартості, на прохання позивача, експедитор надав довідку в якій зазначено, що витрати на організацію транспортно-експедиційних послу за межами митної території України складають 0 грн.

На вимогу суду позивач запросив експедитора роз`яснити чому витрати на організацію транспортно-експедиційних послу за межами митної території України складають 0 грн. У відповідь експедитор надав пояснення, що витрати на організацію транспортно-експедиційних послу за межами митної території України складають 0 грн, тому що фактично за межами території України вони не надавалися, вся організація перевезення товару проводилася на митній території України. За межами митної території України надавалися тільки транспортні послуги. Дані пояснення та формування вартості надання послуг з організації транспортно-експедиційних послуг виконувалися виключно експедитором. Позивач ніяким чином не задіяний в цьому процесі. Позивач тільки приймає умови запропоновані йому експедитором, або відмовляє і займається пошуком іншого надавача послуг.

Позивач у вказаних вище митних деклараціях визначив вартість товару з урахуванням витрат на доставку товару та фактично наданих транспортно-експедиційних послуг, тобто виходячи із тих витрат, які він поніс та мав зобов`язання по сплаті перед іншими особами. В той же час, відповідач, зазначаючи про свою незгоду із відсутністю сплати позивачем за організацію транспортно-експедиційних послуг по доставці товару за межами України, не зазначив про документи, на підставі яких позивач був зобов`язаний здійснити вказані платежі, тобто не зазначив виходячи із яких документів у відповідача виникла розбіжність, оскільки, виходячи із тих договорів позивача із третіми особами, які були ним наданні під час митного оформлення товару, то будь-яких зобов`язань позивача перед третіми особами за організацію транспортно-експедиційних послуг за межами України вони не передбачали.

Отже, декларантом подано достатні документи на підтвердження такої складової митної вартості, як витрати на транспортування оцінюваних товарів та транспортно-експедиційні послуги, натомість митний орган не мав достатніх підстав для сумніву у вартості транспортних послуг та висновку про розбіжності у документах та відсутність інформації про усі складові митної вартості.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що документи, подані позивачем з метою митного оформлення товару згідно з МД №№ UA806020/2022/012220, UA806020/2022/012386, UA806020/2022/012401, UA806020/2022/012548, UA806020/2022/012497, UA806020/2022/012500, не містили розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, натомість містили усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, тому у митного органу були відсутні обґрунтовані підстави вважати, що подані декларантом для підтвердження митної вартості документи містять розбіжності та не містять інформації про усі складові митної вартості, а відтак і підстави для коригування митної вартості за резервним методом за ціною товару зі схожими характеристиками на підставі МД від 25.10.2022 № UA401020/2022/49060 /а.с. 225, т.1/.

Відповідачем у ході проведення митного оформлення не встановлено фактів понесення позивачем додаткових витрат у зв`язку з придбанням товарів, заниження їх вартості в інший спосіб.

Доводи митного органу про заниження декларантом митної вартості товарів ґрунтуються виключно на припущеннях, що не підтверджені документально.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за другорядним (резервним) методом, митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не навів жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено таку вартість товару, що є порушенням статті 55 Митного кодексу України.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня вартості іншого товару за інформацію, отриманою за результатами здійснення митного контролю, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Так, Верховний Суд у постановах від 14.08.2018 у справі № 820/9195/15, від 28.08.2018 у справі № 810/3879/17, від 21.12.2018 у справі №815/1670/17 вказав, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Суд не заперечує права митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (ч.5ст.54 МК України), проте для цього він має довести підстави застосування норм ч.3ст.53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Саме лише посилання на наявність у нього інформації про іншу ціну ідентичного товару не є достатньою підставою не визнавати митну вартість, визначену за ціною договору.

Верховний Суд у постанові від 03.12.2020 у справі №810/2749/16 зазначив, що приписи МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Згідно із п.2, 4 ч.2ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.ст.59, 60 та 64 МК України з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст.64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товару, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товару із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

При прийнятті спірного рішення відповідач використав наявну в нього інформацію та навів номер і дату митної декларації, митну вартість з якої взято за основу. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників бази даних Держмитслужби. Відповідач не вказав, які складові вплинули на формування саме такої вартості, не навів пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Отже, встановлені судом обставини справи та системний аналіз наведених законодавчих норм свідчать про те, що митним органом аргументовано не доведено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними, у тому числі, належним чином не обґрунтовано невірне визначення митної вартості товару, а доводи про наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах спростовуються поданими позивачем документами, що дає підстави для висновку про невідповідність оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч.2 ст.2 КАС України, а отже є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з цим, як визначено частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок щодо доведення правомірності спірних рішень про коригування митної вартості товарів покладено на митний орган, як на суб`єкта владних повноважень.

Однак, відповідачем таких доказів суду не надано.

Оскільки в ході судового розгляду належними доказами не спростовано твердження позивача, що надані для митного оформлення документи в сукупності підтверджують правильність визначення митної вартості імпортованого товару, підстави для висновку суду про те, що заявлена позивачем митна вартість товару є заниженою чи необ`єктивною, відсутні.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товару, а тому такі рішення належить визнати протиправними та скасувати, а позов ТОВ БФ "Астра" - задовольнити.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 16104,00 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Зважаючи на ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 16104,00 грн належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з таких міркувань.

За змістом статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Крім того, як визначено частиною дев`ятою статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системно проаналізувавши наведені вище норми КАС України, суд зазначає, що документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 04.08.2020 у справі №810/3213/16.

У цій справі представник позивача просить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати позивача на правничу допомогу.

На підтвердження розміру витрат адвокатом Чирвоном О.І. надані копію договору-доручення про надання правової допомоги від 06.05.2019 №б/н; розрахунок суми гонорару, додатку №12 від 23.03.2023 до вказаного договору на загальну суму наданих послуг у розмірі 20000,00 грн, акту про прийняття-передачі наданих послуг, видаткового касового ордеру від 27.04.2023 на загальну суму 24000,00 грн /зв.а.с.9-12, т.1/.

Дослідивши надані представником позивача документи та заперечення відповідача щодо розміру вказаних витрат, суд враховує такі обставини.

Як слідує зі змісту залучених до матеріалів справи документів, адвокатом з клієнтом погоджено таку вартість послуг адвоката за договором: витрати пов`язані з розглядом справи 4000грн, збір доказів: підготовка та подання позовної заяви до суду 16000грн.

Також адвокатом надано до матеріалів справи копію Акту про прийняття-передачі наданих послуг від 27.04.2023 року в якому крім іншого зазначено, що всього до сплати 20000грн. В той же час, на підтвердження здійснення оплати вказаних послуг від позивачу адвокату надано копію видаткового касового ордеру від 27.04.2023 року, у якому зазначено вже суму цифрами в розмірі 24000грн (в графі "сума" під порядковим номером "6" вказаного ордеру) та в нижній частині ордеру після слова: "Сума:" прописом словами зазначено: "двадцять тисяч грн 00 коп.". Відтак, вказаний документ, який в даному випадку є також первинним бухгалтерським документом містить значні недоліки в його обов`язкових реквізитах, зокрема в розмірі суми коштів, які було видано позивачем адвокату.

Оцінюючи надані представником позивача документи у взаємозв`язку з фактичними обставинами цієї справи, суд враховує, що написання позовної заяви, яка здебільшого містить цитовані норми законодавчих актів, не вимагало значного обсягу юридичної і технічної роботи, не потребувало тривалого часу та надмірних зусиль адвоката.

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження з викликом учасників, однак не всі судові засідання проводились за участі представника позивача. Так, зокрема у підготовче засідання, призначене на 18 липня 2023 року, та у судове засідання по суті призначене на 29 серпня 2023 року, представник позивача власної явки не забезпечив, надавши до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Адвокат не ознайомлювався з матеріалами справи.

Враховуючи наведені вище фактичні обставини цієї справи суд акцентує увагу на тому, що особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі №545/2432/16-а зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Виходячи з вищеописаних обставин справи, зважаючи на те, що підготовлені адвокатом процесуальні документи не потребують значних затрат часу для їх складення, суд, оцінивши надані представником позивача докази у їх сукупності, враховуючи заперечення відповідачем розміру витрат на професійну правничу допомогу у цій справі та ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, беручи до уваги принципи обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат, дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі до 6000,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю багатопрофільна фірма "АСТРА" (вул. Ковпака, буд. 59А, м. Полтава, 36007, ідентифікаційний код 13938392) до Полтавської митниці (вул. А.Кукоби, буд. 28, м. Полтава, 36022, ідентифікаційний код 43997576) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Полтавської митниці про коригування митної вартості товарів №UA806020/2022/000038/2 від 28.10.2022, №UA806020/2022/000044/2 від 31.10.2022, №UA806020/2022/000045/2 від 31.10.2022, №UA806020/2022/000048/2 від 03.11.2022, №UA806020/2022/000047/2 від 02.11.2022, №UA806020/2022/000046/2 від 02.11.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці (вул. А.Кукоби, буд. 28, м. Полтава, 36022, ідентифікаційний код 43997576) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю багатопрофільна фірма "АСТРА" (вул. Ковпака, буд. 59А, м. Полтава, 36007, ідентифікаційний код 13938392) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 16104,00 грн /шістнадцять тисяч сто чотири гривні/ та на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн /шість тисяч гривень/.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч.ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підп. 15.5 підп. 15 п. 1 р. VII "Перехідні положення" КАС України.

Повне рішення складено 06 вересня 2023 року.

Суддя І.Г.Ясиновський