Справа № 420/18953/23
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо перерахунку і виплати ОСОБА_1 пенсії в розмірі 70 % суми грошового забезпечення з 01.12.2022 р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії в розмірі 71 % суми грошового забезпечення, починаючи з 01.12.2022 р. з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачу призначена пенсія за вислугою років у розмірі 71 % відповідних сум грошового забезпечення. Здійснюючи перерахунок пенсії на відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від № 103 від 21.02.2018 р. "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", основний розмір пенсії позивача був визначений у розмірі 70 % грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 р. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду по справі № 540/2473/19 відновлено право на отримання пенсії у розмірі 71 % грошового забезпечення з 01.01.2018 р. В подальшому на підставі рішення Херсонського окружного адміністративного суду по справі № 540/6713/21 позивачу перераховано з 01.12.2019 р. пенсію на підставі довідки ДУ "ТМО МВС України по Херсонській області" від 17.08.2021 р. № 33/42-О-51о/п про розмір грошового забезпечення та знову зменшено основний розмір пенсії до 70 % грошового забезпечення. Позивач вважає, що зміна розміру пенсії не розповсюджується на нього та не є підставою для зменшення розміру призначеної пенсії, адже зазначені зміни відбулись після її призначення.

Ухвалою від 28.07.2023 р. відкрито спрощене провадження у справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву.

14.08.2023 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що 01.05.2014 р. набрав чинності Закон України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 р. № 1166-VII, яким було внесено зміни до ч.2 ст.13 Закону № 2262 та викладено її в наступній редакції: "максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів". Відтак, Головним управлінням проведено перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення та з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, що передбачено ст.13 Закону № 2262 в редакції на момент здійснення перерахунку. Також вказує на порушення позивачем строку звернення до суду.

З урахуванням п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонеркою та їй призначено пенсію з 01.01.2011 р. відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 71 % сум грошового забезпечення.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103 "Про перерахунок пенсії особам, як звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 р. у розмірі 70 % грошового забезпечення.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28.12.2019 р. у справі № 540/2473/19 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 з 01.01.2018 р. пенсії у розмірі 70 % суми грошового забезпечення з 01 січня 2018 року; зобов`язано Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з розрахунку 71 % суми грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 р.

На підставі даного рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018 р. з розрахунку 71 % грошового забезпечення.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 р. у справі № 540/6713/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019 р. на підставі довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області" № 33/42-О-51о/п від 17.08.2021 р., виданої станом на листопад 2019 року, у відповідності до вимог ст.43 і 63 Закону України від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції"; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області" № 33/42-О-51о/п від 17.08.2021 р., виданої станом на листопад 2019 року, у відповідності до вимог ст.43 і 63 Закону України від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", починаючи з 01.12.2019 р., з врахуванням виплачених сум.

На підставі цього рішення позивачу перераховано пенсію з 01.12.2019 р. на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області" № 33/42-О-51о/п від 17.08.2021 з розрахунку 70 % від суми грошового забезпечення.

Вважаючи дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення пенсії з 71 % до 70 % протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 p. № 2262-XII (далі - Закону № 2262-ХІІ).

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист (абз.3 преамбули до Закону № 2262-ХІІ).

Особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі і на службі в органах внутрішніх справ мають право на довічну пенсію за вислугу років (ст.1 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років з 01.01.2011 р. відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з вислуги 27 років, в розмірі 71 % від суми грошового забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції станом на час призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

В подальшому до ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ було внесено зміни згідно із Законами від 08.07.2011 р. № 3668-VI, від 27.03.2014 р. № 1166-VII, якими цифру "90" замінено цифрою "80" та цифру "80" замінено цифрою "70" відповідно.

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії (з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, зміна розміру пенсії з 90 % до 70 % суми грошового забезпечення, що відбулася відповідно до положень ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ після призначення пенсії позивачу, не може бути підставою для зменшення розміру вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

Внесені Законом № 1166-VІІ зміни до ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при первинному призначенні пенсій. Тому відповідач при перерахунку пенсії позивача повинен був застосувати норми ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії, якою максимальний розмір грошового забезпечення для призначення пенсії встановлювався не більше 90 % від розміру грошового забезпечення.

Аналогічні висновки щодо протиправності зменшення відсоткового значення розміру грошового забезпечення при перерахунку пенсії викладені в рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 р. у зразковій справі № 240/5401/18.

Положеннями ч.5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії з 71 % на 70 % при здійсненні її перерахунку з 01.12.2019 р. на підставі довідки ДУ "ТМО МВС України по Херсонській області" від 17.08.2021 р. № 33/42-О-51о/п.

В той же час позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку і виплати пенсії у розмірі 70 % сум грошового забезпечення з 01.12.2022 р. та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 71 % суми грошового забезпечення, починаючи з 01.12.2022 р.

Між тим з наданої до суду копії пенсійної справи ОСОБА_1 № -МВС слідує, що зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 71 % до 70 % здійснено відповідачем з 01.12.2019 р. при перерахунку пенсії позивача 29.05.2023 р. на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 р. у справі № 540/6713/21 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області" № 33/42-О-51о/п від 17.08.2021 р.

Будь-яких інших перерахунків пенсії ОСОБА_1 пенсійна справа не містить.

Тобто, права позивача на отримання пенсії з розрахунку 71 % грошового забезпечення порушено не з 01.12.2022 р. як вказує позивач, а з 01.12.2019 р. Зазначене також підтверджується тим, що згідно перерахунку пенсії від 19.07.2023 р. позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.07.2021 р. з розрахунку 71 % грошового забезпечення.

За таких обставин, з урахуванням вимог ч.2 ст.9 КАС України, суд, з метою ефективного захисту прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 71 % до 70 % грошового забезпечення під час її перерахунку з 01.12.2019 р. на підставі довідки ДУ "ТМО МВС України по Херсонській області" від 17.08.2021 р. № 33/42-О-51о/п та зобов`язати відповідача здійснити з 01.12.2019 р. перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі довідки ДУ "ТМО МВС України по Херсонській області" від 17.08.2021 р. № 33/42-О-51о/п у розмірі 71 % грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплачених сум.

Доводи відповідача про порушення строку звернення до суду є безпідставними, оскільки про порушення свого права на отримання пенсії з розрахунку 71 % грошового забезпечення позивач дізналася з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 23.05.2023 р. № 4245-3489/О-02/8-2100/23, а з позовною заявою ОСОБА_1 звернулася до суду 25.07.2023 р., тобто в межах визначеного ч.2 ст.122 КАС України шестимісячного строку.

Крім того, перерахунок пенсії, в результаті якого позивачу зменшено відсотковий розмір з 71 % до 70 % грошового забезпечення, здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області 29.05.2023 р., про що свідчать надана відповідачем до суду копія пенсійної справи.

Жодних інших доказів, які б свідчили про те, що зменшення відсоткового розміру пенсії позивача здійснено в іншу дату, ніж 29.05.2023 р., матеріали справи не містять.

Так як перерахунок пенсії з 01.12.2019 р. на підставі довідки ДУ "ТМО МВС України по Херсонській області" від 17.08.2021 р. № 33/42-О-51о/п вчинено відповідачем 29.05.2023 р., то твердження про порушення строків звернення до суду є необґрунтованими, так як позовну заяву до суду подано 25.07.2023 р.

Посилання відповідача на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 31.03.2021 р. по справі № 240/12017/19, суд не бере до уваги, оскільки врегульовані нею правовідносини є відмінними від правовідносин у даній справі.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 536,80 грн.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у сумі 8000 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.132 КАС України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, й витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Разом з тим, відповідно до ч.ч.4, 5 ст.134 КАС України законодавцем запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Так розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

Таким чином, у Кодексі адміністративного судочинства України закладені критерії оцінки як співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу тощо), так і критерій пов`язаності цих витрат із веденням справи взагалі (пов`язаності конкретних послуг адвоката із веденням саме цієї судової справи, а не іншої справи).

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та покладається на сторону, яка подає таке клопотання.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було винесене судове рішення у справі, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ті самі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п. 269).

Верховним Судом у своїх постановах від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16, від 17.09.2019 р. у справі № 810/3806/18, від 31.03.2020 р. у справі № 726/549/19, неодноразово висловлювалась правова позиція, згідно якої на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що між адвокатом Кравчук Тетяною Миколаївною та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги від 17.07.2023 р., додатком № 1 до якого визначено, що відповідно до п.4 Договору сторони дійшли згоди та визначили розмір гонорару у фіксованій формі, який включає в себе представницькі витрати протягом розгляду справи про перерахунок пенсії у всіх інстанціях та становить 8000 гривень.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано копії квитанції до прибуткового касового ордеру від 17.07.2023 р. на суму 8000 грн., ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 20.07.2023 р. серія ВТ, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним ст.ст.19, 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суд вважає, що визначений представником позивача розмір понесених судових витрат на правничу допомогу не співмірний із складністю справи, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, не є складною та не потребує значних затрат часу на розгляд, а також не містить великого обсягу доказів, які потребують дослідження, наявність стабільної та тривалої судової практики в даних правовідносинах, що є незмінною та однозначною.

Виходячи з наведеного, з урахування критеріїв пропорційності суд приходить висновку про стягнення відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 500 грн.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) з 71 % до 70 % грошового забезпечення під час її перерахунку з 01.12.2019 р. на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області" від 17.08.2021 р. № 33/42-О-51о/п.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) здійснити з 01.12.2019 р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області" від 17.08.2021 р. № 33/42-О-51о/п у розмірі 71 % грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 500 (п`ятсот) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко