Справа № 200/2845/23
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року Справа№200/2845/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2023 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (, 10003, м. Житомир, вул. Ольжича,7), надісланий через підсистему ЄСІТС Електронний суд 20 червня 2023 року, в якому позивач просить:

-визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії № 95 від 12.05.2023 року, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області за результатами розгляду заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 05.05.2023 року № 774;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області повторно розглянути заяву позивача від 05.05.2023 року № 774 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи на пільгових умовах за Списком № 2:

з 28.07.1992 по 31.01.1994 (штукатур 4 розряду ш-та Краснолиманська в/о Красноармійськвугілля), з 13.01.2003 по 26.02.2003 ( учень горноробочого поверхні ДП ВК Краснолиманська), з 15.03.2007 по 30.04.2007 (учень машиніста підйомних машин ДП ВК Краснолиманська), з 06.07.2009 по 09.07.2009, з 27.12.2013 по 07.01.2014, з 29.12.2016 по 09.01.2017, з 30.12.2019 по 11.01.2020, з 30.12.2021 по 31.03.2023 та з 01.04.2023 по 05.05.2023 (день звернення із заявою про призначення пенсії) - машиніст підйомних машин поверхні ДП ВК Краснолиманська), та прийняти рішення про призначення з 05.05.2023 року пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 р. № 213-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 та рішення Верховного Суду від 21.04.2021 року у зразковій справі №360/3611/20-а, відповідно до заяви від 05.05.2023 року №774.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08.05.2023 року вона звернулася через веб-портал ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. 12.05.2023 року позивач отримала рішення про відмову в призначенні пенсії від 12.05.2023 року № 95, яке прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області та Форму РС-право. У цьому рішенні вказано, що її страховий стаж становить 26 років 11 місяців 03 день, а пільговий стаж 18 років 07 місяців 10 дні, до пільгового стажу безпідставно не зараховано періоди роботи з 28.07.1992 по 31.01.1994 (штукатур 4 розряду ш-та Краснолиманська в/о Красноармійськвугілля),з 13.01.2003 по 26.02.2003 (учень горноробочого поверхні ДП ВК Краснолиманська), з 15.03.2007 по 30.04.2007 (учень машиніста підйомних машин ДП ВК Краснолиманська), з 06.07.2009 по 09.07.2009, з 27.12.2013 по 07.01.2014, з 29.12.2016 по 09.01.2017, з 30.12.2019 по 11.01.2020, з 30.12.2021 по 31.03.2023 та з 01.04.2023 по 05.05.2023 (день звернення із заявою про призначення пенсії) - машиніст підйомних машин поверхні ДП ВК Краснолиманська). Позивач вважає висновки вказані у рішенні відповідача безпідставними, а рішення протиправним. Зазначає, що у її трудовій книжці чітко вказані всі періоди трудової діяльності, у тому числі і періоди роботи на пільгових умовах.

Ухвалою суду від 26.06.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволені позовних вимог. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 12.05.2023 № 95 відмовлено ОСОБА_1 у зв`язку з недосягненням пенсійного віку 55 років. Вказано, що до страхового та пільгового стажу позивача зараховано всі періоди трудової діяльності. Підтверджений належними документами страховий стаж становить 26 років 11 місяців 03 дня, пільговий стаж за Списком №2 становить 18 років 07 місяців 10 днів. Позивач матиме право на пенсійну виплату з 03.04.2018. Вважає дії управління правомірними та вмотивованими.

Ухвалою суду від 04.09.2023 року у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про залучення другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у справі № 200/2845/23 відмовлено.

Враховуючи, що суддя у період з 10.07.2023 року по 01.09.2023 року перебувала у відпусті справу розглянуто у розумний строк після виникнення можливості для цього.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (, 10003, м. Житомир, вул. Ольжича,7) є суб`єктом владних повноважень основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

05 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до органів Пенсійного фонду із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, яка була зареєстрована за № 1698.

За принципом екстериторіальності заява позивача була опрацьована Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області від 12.05.2023 року № 95 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 у зв`язку з тим, що позивач не досягла пенсійного віку, встановленого пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". У вказаному рішенні зазначено: вік заявника 50 роки, страховий стаж становить 26 років 11 місяців 03 дня, пільговий стаж 18 років 07 місяців 10 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу зараховано всі періоди трудової діяльності.

Вважаючи рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії протиправним, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (надалі - Закон №1788-ХІІ) та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058- IV).

Підстави надання пенсії особам за віком на пільгових умовах визначені статтею 114 Закону №1058-IV. Так, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Щодо позовних вимог позивача щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи на пільгових умовах за Списком № 2: з 28.07.1992 року по 31.01.1994 року; з 13.01.2003 року по 26.02.2003 року; з 15.03.2007 року по 30.04.2007 року; з 06.07.2009 року по 09.07.2009 року; з 27.12.2013 року по 07.01.2014 року; з 29.12.2016 року по 09.01.2017 року; з 30.12.2019 року по 11.01.2020 року; з 30.12.2021 року по 31.12.2022 року, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06 грудня 2015 року у справі № 686/19687/14а.

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 щодо спірних періодів роботи наявні такі записи:

- 28.07.1992 року прийнята штукатуром 4 розряда та направлена на прорабську ділянку шахти Краснолиманська;

- 31.01.1994 року звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України;

- 13.01.2003 року прийнята учнем гірника на поверхні ДП ВК «Краснолиманська»;

- 27.02.2003 року переведена гірником поверхні 2 розряда;

-15.03.2007 року 30.04.2007 року переведена учнем машиніста підйомних машин на період практики по 30.04.2007 року;

- 06.07.2009 переведена машиністом підйомних машин поверхні.

Суд зазначає, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження її трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 Справа № 275/615/17 (К/9901/768/17).

Крім того, доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день у шкідливих умовах праці та інших доказів, які підтверджували б не виконання позивачем роботи за зазначеними професіями у спірні періоди до суду не надано.

В матеріалах справи наявні довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

Так, у довідці № 01/11-62/26 від 03.03.2023 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, виданій ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», зазначено, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день на ДП ВК «Краснолиманська» і за період з 27.02.2003 року по 14.03.2007 року діл. МДРСК за професією, посадою машиніст підіймальної машини, що передбачено списком 2 розділ І позиція 1.1а (28 днів 07 місяців 13 років), код КП 11708, виконувала роботи на поверхні.

У довідці № 01/11-62/27 від 03.03.2023 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, виданій ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», зазначено, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день на ДП ВК «Краснолиманська» і за період з 06.07.2009 року по тепер. час діл. МДРСК за професією, посадою машиніст підіймальної машини, що передбачено списком 2 розділ І позиція 1.1а (28 днів 07 місяців 13 років), виконувала роботи на поверхні.

Відомості, наведені у вказаних довідках повністю узгоджуються із відомостями, зазначеними у трудовій книжці ОСОБА_1 .

Водночас, суд враховує, що відповідно до пункту 1.1а розділу І «Гірничі роботи» Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2003 №36, його дія поширюється на всіх робітників, зайнятих повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Відповідно до пункту 1.1а підрозділу 1 «Відкриті гірничі роботи та роботи на поверхні» розділу І «Гірничі роботи» «Добування відкритим способом вугілля, руди, сланцю, озокериту, тальку, каоліну, графіту, доломіту, кварциту, вапняку, мергелю, магнезиту, польового та плавикового шпату, гіпсу, баратів, п`єзокварцу, агату, боритів, фосфориту, апатитів, сірки, алмазів, мармуру, граніту, андезиту, крейди, дорогоцінних і кольорових металів із пісків, діабазу, гранодіориту, базальту, піщанику, янтарю, слюди, азбесту, солі та інших нерудних копалин, що містять шкідливі речовини 1 і 2 класу небезпеки, а також шкідливі речовини 3 класу небезпеки. Будівництво шахт, рудників, розрізів, кар`єрів, копалень, драг, метрополітенів, тунелів, підземних каналів та інших підземних споруд. Гірничі роботи з рекультивації земель, буріння технічних свердловин, профілактики та гасіння підземних пожеж, пожеж на териконах і породних відвалах» Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, до вказаного списку включено: робітники кар`єрів, розрізів, копалень, гідравлік, драг, промивальних приладів. Роботи на поверхні шахт, рудників і дренажних шахт. Роботи на промислових майданчиках будівництва шахт, рудників, розрізів, кар`єрів, копалень, драг, метрополітенів, тунелів, підземних каналів та інших підземних споруд. Гірничі роботи з рекультивації земель, буріння технічних свердловин, профілактики та гасіння підземних пожеж, пожеж на териконах і породних відвалах. Буровибухові роботи.

З індивідуальних відомостей про застраховану особу (ОК-5) вбачається, що страхувальником ДП ВК «Краснолиманська» (ідентифікаційний код 31599557) період 2003 рік (10 місяців), з 2004 року по 2022 рік (включно) визначені суми заробітку позивача для нарахування пенсії, сплачені страхові внески та визначені ці періоди у відомостях про спеціальний стаж за кодом ЗП3013Б1.

Згідно Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, код за №ЗП3013Б1 застосовується для застрахованих осіб, які є працівниками, безпосередньо зайнятими повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

При цьому, слід зауважити, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок №442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими Постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з п. 4 Порядку № 442 та пп. 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

Водночас, на переконання суду, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Відповідний правозастосовний підхід є усталеним у національній судовій практиці у відповідній сфері правовідносин та відображений, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 520/15025/16-а, а також постановах Верховного Суду від 23.01.2018 по справі № 732/2003/14 та від 05.03.2019 по справі №679/774/16-а.

В матеріалах справи наявні накази Про результати проведення атестації робочих місць» ДП «ВК «Краснолиманська»: від 29.12.2007 року №3566; від 11.12.2002 року №1986; від 23.12.2005 року №2917; від 14.12.2012 року №1649; від 15.12.2017 року №1116; від 16.08.2011 року №1135; від 29.12.2022 року №897.

За даних обставин пенсійний орган фактично переклав відповідальність за належне оформлення документів підприємства на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження пільгового характеру роботи позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 1.8 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), визначено, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного трудового стажу для її призначення.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження задля повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Проте, доказів вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на встановлення та перевірку спірних періодів роботи позивача, які мають бути враховані до її пільгового стажу роботи для призначення пенсії, зокрема, направлення запитів щодо отримання таких документів до юридичних осіб, надання позивачу часу для подання додаткових документів, суду не подано.

Отже, виходячи з наведеного та наданих сторонами доказів, зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, підлягають наступні періоди її роботи: з 28.07.1992 року по 31.01.1994 року; з 13.01.2003 року по 26.02.2003 року; з 15.03.2007 року по 30.04.2007 року; з 06.07.2009 року по 09.07.2009 року; з 27.12.2013 року по 07.01.2014 року; з 29.12.2016 року по 09.01.2017 року; з 30.12.2019 року по 11.01.2020 року; з 30.12.2021 року по 31.12.2022 року.

З приводу спірного періоду з 01.01.2023 року по 05.05.2023 року (день звернення із заявою про призначення пенсії) суд зазначає наступне.

Вказаний період не зазначений у Формі РС право та в Довідці Форма ОК-5.

Згідно запису № 11 в трудовій книжці серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 06.07.2009 переведена машиністом підйомних машин поверхні ДП «ВК «Краснолиманська». Цей запис є останнім в трудовій книжці позивача. Позивач на даний час працює. Оскільки суд дійшов висновку щодо зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 періоду роботи позивача з 06.07.2009 року по 09.07.2009 року; з 27.12.2013 року по 07.01.2014 року; з 29.12.2016 року по 09.01.2017 року; з 30.12.2019 року по 11.01.2020 року; з 30.12.2021 року по 31.12.2022 року, то суд вбачає підстави для зарахування періоду роботи позивача з з 01.01.2023 року по 05.05.2023 року до її пільгового стажу за Списком № 2.

Щодо визначення віку виходу на пенсію суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Натомість, згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

23 січня 2020 року Велика палата Конституційного Суду України ухвалила Рішення у справі № 1-5/2018(746/15) № 1-р/2020 за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу І, пункту 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

При вирішенні даного спору судом враховані правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Як було вказано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 року у зразковій справі № 360/3611/20, до осіб, на яких поширюється дія рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1-р/2020, і, відповідно, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за положеннями Закону № 1788-ХІІ після 23.01.2020 року (тобто після набрання чинності рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020) належать особи, які працювали до 01.04.2015 року, були зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, мали стаж роботи, який визначений статтею 13 Закону № 1788-ХІІ (в редакції, що діяла до 01.04.2015 року), та досягли віку, визначеного цією нормою Закону, на момент звернення до Пенсійного фонду за призначенням пенсії.

З огляду на викладене, рішення №95 про відмову в призначенні пенсії від 12.05.2023 року на пільгових умовах, яким позивачці відмовлено в призначенні пенсії з посиланням на недосягнення нею 55-річного пенсійного віку, визначеного пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV, підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами у справі, позивач на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 50 років, мала страховий стаж роботи 26 років 11 місяців 03 дня, у тому числі пільговий стаж - 19 років 10 місяців 2 дні. Підставою для відмови у призначенні пенсії є недосягнення позивачем пенсійного віку, встановленого пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV.

Суд зазначає, що позовна вимога позивача про зобов`язання повторно розглянути її заяву від 05 травня 2023 року поглинається задоволенням позовної вимоги про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, що є повним судовим захистом позивача у спірних правовідносинах.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Тобто при зверненні з позовом позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 858,88 грн.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Отже, стягненню на користь позивача підлягає 858,88 грн. понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача до задоволених позовних вимог.

Разом з цим, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» позивач може звернутися до суду з клопотанням про повернення суми надмірно сплаченого судового збору у розмірі 214,72 грн.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (, 10003, м. Житомир, вул. Ольжича,7) № 95 від 12.05.2023 року про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (, 10003, м. Житомир, вул. Ольжича,7) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 05.05.2023 року № 774 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи на пільгових умовах за Списком № 2: з 28.07.1992 по 31.01.1994 (штукатур 4 розряду ш-та Краснолиманська в/о «Красноармійськвугілля»),з 13.01.2003 по 26.02.2003 (учень горноробочого поверхні ДП ВК Краснолиманська), з 15.03.2007 по 30.04.2007 (учень машиніста підйомних машин ДП ВК Краснолиманська), з 06.07.2009 року по 09.07.2009 року; з 27.12.2013 року по 07.01.2014 року; з 29.12.2016 року по 09.01.2017 року; з 30.12.2019 року по 11.01.2020 року; з 30.12.2021 року по 05.05.2023 (день звернення із заявою про призначення пенсії) - машиніст підйомних машин поверхні ДП ВК Краснолиманська), та прийняти рішення про призначення мені з 05.05.2023 року пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 р. № 213-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 та рішення Верховного Суду від 21.04.2021 року у зразковій справі №360/3611/20-а, відповідно до заяви від 05.05.2023 року №774.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (, 10003, м. Житомир, вул. Ольжича,7) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок.

Повний текст судового рішення складено та підписано 04.09.2023 року.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.А. Мозговая