Справа № 420/11929/22
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Регіонального управління морської охорони Адміністрації державної прикордонної служби України (; адреса: вул. Приморська, 3-А, м. Одеса, 65026), Військової частини НОМЕР_2 (1 загін морської охорони Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України) (; адреса: вул. Приморська, 37, м. Одеса, 65026) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до Регіонального управління морської охорони Адміністрації державної прикордонної служби України, в якій представник позивача просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління морської охорони Адміністрації державної прикордонної служби України, яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення у повному обсязі, з врахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року;

зобов`язати Регіональне управління морської охорони Адміністрації державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно у повному обсязі, з врахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;

встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі по позовною заявою ОСОБА_1 до Регіонального управління морської охорони Адміністрації державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії шляхом зобов`язання Регіонального управління морської охорони Адміністрації державної прикордонної служби України подати у строк 30 (тридцять) днів з дня набрання судовим рішенням законної сили звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від адміністративна справа № 420/11929/22 розподілена на суддю Глуханчука О.В.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 р. прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; постановлено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (ст.262 КАС України); витребувано у відповідача інформацію, у вигляді належним чином засвідчених письмових доказів, щодо нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно; розрахункові відомості/довідки про нарахування суми індексації грошового забезпечення, а також методику (вихідні дані, базовий місяць) щодо обчислення суми індексації з розбивкою по місяцям; інші наявні докази, що стосуються предмета цього спору.

22.09.2022 року відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в додатки до якого надав документи на виконання вимог ухвали суду від 05.09.2022 року.

Розпорядженням керівника апарату Одеського окружного адміністративного суду №237 від 09.03.2023 року призначено повторний автоматичний розподіл справи №420/11929/22.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2023 року визначено головуючого суддю Аракелян М.М. для розгляду справи.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.03.2023 року прийнято до провадження справу та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно ст.262 КАС України.

Ухвалою суду від 19.06.2023 року залучено до участі у справі № 420/11929/22 за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Регіонального управління морської охорони Адміністрації державної прикордонної служби України (; адреса: вул. Приморська, 3-А, м. Одеса, 65026) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії другого відповідача - Військову частину НОМЕР_2 (1 загін морської охорони Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України) (; адреса: вул. Приморська, 37, м.Одеса, 65026); розгляд справи розпочато спочатку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Регіональному управлінні морської охорони Адміністрації державної прикордонної служби України та наказом № 92 від 24 квітня 2020 року позивача виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Представник позивача зазначає, що в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року ОСОБА_1 протиправно не в повному обсязі була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення та без застосування базового місяця «січень 2008 року». На звернення представника позивача відповідач надав відмову та вказав про відсутність правових підстав для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з застосуванням базового місяця січень 2008 року.

Регіональне управління морської охорони Адміністрації державної прикордонної служби України з позовними вимогами не погодилося та надало відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що у спірний період позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 (1 загін морської охорони Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України). Тому відповідач вважає, що не є належним відповідачем у даній справі, оскільки індексація мала би нараховуватися та виплачуватися позивачу за наявності підстав для цього за місцем проходження військової служби, тобто військовою частиною НОМЕР_2 .

Додатково представник Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України зазначив, що за спірний період з огляду на надані відомості військовою частиною НОМЕР_2 позивачу індексація грошового забезпечення виплачено у повному обсязі з дотриманням вимог чинного законодавства України.

07 липня 2023 року до суду від 1 загону морської охорони Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначалося, що з часу прийняття Порядку проведення індексації грошових доходів громадян процедура проведення індексації суттєво змінилася, в тому числі і щодо базового місяця, а також і стосовно переліку доходів, які підлягали індексації.

Представник 1 загону морської охорони Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України наголошував, що Постановою № 1013 було встановлено новий базовий місяць для проведення подальшої індексації доходів, які на момент прийняття змін вже були проіндексовані за правилами, що діяли до набрання чинності Постановою № 1013.

Інших процесуальних заяв по суті спору, які визначені статтею 159 КАС України від сторін до суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 до 24 квітня 2020 року був військовослужбовцем та проходив військову службу в Регіональному управлінні морської охорони Державної прикордонної служби України до 25.09.2019 року.

Наказом начальника Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України № 24-ОС від 25 вересня 2019 року ОСОБА_1 зараховано у списки особового складу та на всі види забезпечення Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (а.с. 34) (Військова частина НОМЕР_2 - І загін).

Наказом начальника Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України № 92-ОС від 24 квітня 2020 року ОСОБА_1 виключено зі списків складу та всіх видів забезпечення у зв`язку із звільненням з військової служби за підпунктом «а» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с. 10).

Представник позивача звернулася до Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України з адвокатським запитом, в якому просила нарахувати та виплатити позивачу за період проходження служби індексацію грошового забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Листом № 11/Д-146-170 від 10.08.2022 року Регіональне управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України проінформувало представника позивача, що виплата індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з липня 2015 по лютий 2018 року була проведена в сумі 21661,77 грн. згідно довідки про розмір невиплаченої індексації від 25.06.2020 № 11/14559, наданої військовою частиною НОМЕР_2 . З урахуванням проведених розрахунків при звільненні та після проведення відповідного оподаткування сума зарахована 30.06.2020 року на картковий рахунок в розмірі 21123,58 грн. Базовий місяць, який застосовувався при розрахунках індексації за цей період лютий 2015 року.

Також в листі зазначалося, що запитувані документи (довідки про виплачене заявнику грошове забезпечення) за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 надати неможливо в зв`язку із тим, що Регіональне управління морської охорони не є володільцем зазначеної інформації та не являється розпорядником. З приводу отримання зазначених документів слід звернутися за адресою військових частин, де проходив військову службу або перебував на фінансовому забезпеченні ОСОБА_1 , у вказаних періодах (а.с. 11).

Згідно архівних відомостей № 3-5 за період з січня 2016 по грудень 2018 року індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 не нараховувалася (а.с. 37-39).

Не погоджуючись із бездіяльністю щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця 2008 року, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Абзацом 2 частини 4 статті 9 вказаного Закону встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 цього ж Закону до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (ст. 9 Закону).

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст. 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 1078, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; 3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; 4) індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету; 6) індексація стипендій особам, які навчаються, провадиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються і т.д.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

В контексті наведеного суд зазначає, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації грошового забезпечення військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Тобто, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року. При цьому, суд визнає необґрунтованими доводи представника Регіонального управління морської охорони Адміністрації державної прикордонної служби України стосовно того, що за період з липня 2015 року по лютий 2018 року позивачу була нарахована та в подальшому при звільненні у 2020 році виплачена індексація грошового забезпечення у розмірі 21 661,77 (а.с. 11), оскільки у спірний період (01.01.2016-28.02.2018) індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалася, що підтверджується архівними довідками № 3-5. До того ж, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутня довідка № 11/14559 від 25.06.2020 року на яку посилається представник відповідача як на доказ, що підтверджує нарахування ОСОБА_1 у спірний період індексації із застосуванням базового місяця лютий 2015 року.

У той же час, надана суду відомість зарахувань заробітної плати за період з 16.01.2020 по 30.06.2020 року (а.с. 42) не підтверджує обставини перерахування відповідачем саме індексації грошового забезпечення позивачу за спірний період, сума якої в архівній відомості за 2020 року є іншою ніж зазначена у відомостях зарахувань заробітної плати. При цьому, відомості зарахувань заробітної плати містять лише числові показники та не містять інформації з яких складових така сума складається.

З огляду на викладене, оскільки суб`єктом владних повноважень не надано доказів щодо здійснення нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», а надані розрахунки є суперечливими та не містять відомостей про нарахування індексації грошового забезпечення позивачу саме у спірний період, суд приходить висновку, що у даному випадку слід визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

При цьому, суд погоджується із доводами представника Регіонального управління морської охорони Адміністрації державної прикордонної служби України в частині того, що за спірний період відповідальність щодо нарахування та виплати спірної індексації по відношенню до позивача має нести військова частина НОМЕР_2 як така, де ОСОБА_1 проходив військову службу (а.с. 11, 27, 34). Водночас, суд враховує, що вказана обставина військовою частиною НОМЕР_2 не заперечується, а матеріали справи інших відомостей не містять, тобто первісний відповідач не є належним.

Що стосується позовних вимог в частині нарахування та виплати індексації з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року, суд зазначає наступне.

Згідно п. 5 Порядку № 1078, у редакції Постанови № 1013 від 09.12.2015 року, яка набрала чинності з 15.12.2015 року та підлягала застосуванню з 01.12.2015 року, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Згідно п. 10-2 Порядку № 1078 для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи.

Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу.

З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.

Такі ж правила нарахування індексації діють для новоприйнятих працівників - обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

У цьому контексті суд звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Вказана постанова була чинна з 01 січня 2008 року до 01 березня 2018 року.

Будь-яких доказів, що тарифна ставка (посадовий оклад) за посадою, яку займав позивач, змінювалась (підвищувалась) з січня 2008 року до березня 2018 року до суду не надано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в силу норм Порядку № 1078 січень 2008 року є базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, а не лютий 2015 року, як то стверджує відповідач.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Висновки суду у даній справі відповідають висновкам Верховного Суду у справах з подібними правовідносинами (зокрема, постанови від 20 квітня 2022 року у справі № 420/3593/20, від 19 травня 2022 року у справі № 200/3859/21, від 28 червня 2022 року у справі № 640/8991/21, від 28 вересня 2022 року у справі № 560/3965/21, від 20 жовтня 2022 року у справі № 400/426/21).

Також суд зазначає, що за усталеною практикою Верховного Суду дискреційними повноваженнями є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Верховний Суд у своїй практиці вказував на те, що повноваження державних органів стосовно визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині вимог про зобов`язання І загону морської охорони нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року з одночасним визначенням січня 2008 року, як базового місяця для проведення індексації, оскільки обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права позивача.

Наведені висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 420/3593/20, від 12 травня 2022 року у справі № 200/7006/21, від 31 травня 2022 року у справі № 400/4491/20.

Стосовно вимог позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Суд звертає увагу, що інститут судового контролю за виконанням судового рішення спрямований на забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ч.ч. 1-2 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 4 ст. 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім того, вимоги ст. 246 КАС України не встановлюють ані право, ані обов`язок суду встановити судовий контроль саме при прийнятті рішення.

Наявні обставини справи не дають наразі підстави вважати, що рішення суду у даній справі не буде виконуватись, а тому, підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду суд наразі не вбачає.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, за наявного правового регулювання та встановлених обставин суд робить висновок, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню у спосіб:

визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 (1 загін морської охорони Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України), яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення у повному обсязі, з врахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року;

зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 (1 загін морської охорони Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно у повному обсязі, з врахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», інші витрати для розподілу відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Регіонального управління морської охорони Адміністрації державної прикордонної служби України (; адреса: вул. Приморська, 3-А, м. Одеса, 65026), Військової частини НОМЕР_2 (1 загін морської охорони Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України) (; адреса: вул. Приморська, 37, м. Одеса, 65026) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 (1 загін морської охорони Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України), яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення у повному обсязі, з врахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (1 загін морської охорони Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно у повному обсязі, з врахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян