Справа № 480/3696/23
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2023 року Справа № 480/3696/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Бондаря С.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3696/23 за позовом ОСОБА_1 до Липоводолинської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Липоводолинської селищної ради, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Липоводолинської селищної ради щодо неналежного розгляду заяви позивача від 24.01.2023 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) взамін сертифікату на право на земельну частку (пай);
- зобов`язати Липоводолинську селищну раду видати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) 1/2 (однієї другої) частки права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Нове життя" Липоводолинського району Сумської області, розміром 3,10 (три цілих десять сотих) в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що успадкувавши 1/2 частки права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Нове життя" Липоводолинського району Сумської області, розміром 3.10 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), ОСОБА_1 звернулася до Липоводолинської селищної ради із заявою від 24.01.2023 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Проте, Липоводолинська селищна рада не прийняла рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та листом від 27.01.2023 повідомила, що до заяви необхідно додати копію паспорту спадкоємця, копію ідентифікаційного коду спадкоємця, копію нотаріального свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, копію сертифікату на право на земельну частку (пай) із вказаними спадкоємцями земельної ділянки. Крім того, відповідач вказує, що оскільки земельна частку (пай) успадкована кількома особами, то дозвіл на розроблення вказаної технічної документації отримують всі особи і повинні звертаються також всі особи одночасно з наданням таких документів. Вважаючи протиправною бездіяльність Липоводолинської селищної ради щодо неналежного розгляду вказаної заяви, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 28.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Липоводолинською селищною радою не надано відзив на позов без поважних причин.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності встановив такі обставини.
Приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Сумської області Донич Геннадієм Михайловичем 21.11.2022 видано Свідоцтво про спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 190, згідно з яким нотаріусом посвідчено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яке складається з 1/2 частки права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Нове життя" Липоводолинського району Сумської області, розміром 3.10 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Зазначене право на земельну частку (пай) належало на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія СМ № 0129467, виданого Липоводолинською районною державною адміністрацією Сумської області 22 жовтня 1996 року, та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25 жовтня 1996 року за № 467, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої за законом був її син - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, спадкоємцем якого за законом на 1/2 частку була його дружина - ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (а.с. 13).
На підставі вказаного свідоцтва про спадщину до Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія СМ № 0129467, виданого Липоводолинською районною державною адміністрацією 22 жовтня 1996 року внесено зміни, згідно з якими право на земельну частку (пай) передано спадкоємцям співвласникам, зокрема ОСОБА_1 1/2.
ОСОБА_1 звернулася до Липоводолинської селищної ради із заявою від 24.01.2023, в якій просила надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) земельної ділянки в натурі (на місцевості), взамін сертифіката серії CM № 0129467 на право на земельну частку (пай) за рахунок земель, що передані в колективну власність КСП "Нове життя", площею 1,55 га, (умовних одиниць) за межами населеного пункту села Лучка, Роменського (Липоводолинського) району, Сумської області, з подальшою передачею у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 27).
Листом від 27.01.2023 Липоводолинська селищна рада повідомила позивача про те, що з метою отримання відповідного дозволу, до заяви необхідно додавати копію паспорту спадкоємця, копію ідентифікаційного коду спадкоємця, копію нотаріального свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, копію сертифікату на право на земельну частку (пай) із вказаними спадкоємцями земельної ділянки. Крім того повідомлено, що якщо земельна частка (пай) успадкована кількома особами, то дозвіл на розроблення вказаної технічної документації отримують всі особи і звертаються також всі особи одночасно з наданням вищевказаних документів (а.с. 26).
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо неналежного розгляду вказаної заяви, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.
Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.
Відповідно до статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
За правилами частини першої статті 25 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).
Відповідно до ч. 5 ст. 25 ЗК України особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).
Частиною першою статті 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
Пунктом 16 Перехідних положень ЗК України передбачено, що громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.
Згідно з пунктом 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.
Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Спеціальним законом, який визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), є Закон України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 №899-IV (далі - Закон №899-IV).
Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону №899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.
За приписами статті 2 Закону №899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є свідоцтво про право на спадщину.
Частиною першою та другою статті 3 Закону №899-ІV передбачено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.
Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).
Згідно з частиною першою статті 5 Закону №899-IV (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 2498-VIII від 10.07.2018) сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості):
розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок;
приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості);
уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай);
уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв);
укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету;
сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо;
надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай);
розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);
організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та земель, що залишилися у колективній власності, в порядку, визначеному цим Законом;
оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку.
Отже, в силу прямої вказівки закону вирішення питання щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо виділення громадянам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) віднесено до повноважень сільських, селищних, міських рад.
Як встановлено судом, позивач звернулася до Липоводолинської селищної ради із заявою від 24.01.2023, в якій просила надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) земельної ділянки в натурі (на місцевості), взамін сертифіката серії CM № 0129467 на право на земельну частку (пай) за рахунок земель, що передані в колективну власність КСП "Нове життя", площею 1,55 га, (умовних одиниць) за межами населеного пункту села Лучка, Роменського (Липоводолинського) району, Сумської області, з подальшою передачею у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 27).
Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні") виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської Ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.
Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень (ч. 1 ст. 59 Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні").
Проте, відповідачем за результатом розгляду поданої позивачем заяви від 24.01.2023, не було прийнято взагалі жодного рішення: ні щодо виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), ні мотивованої відмови. Натомість, була направлена позивачу відповідь у формі листа від 27.01.2023 (а.с. 26).
Таким чином, відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не здійсненні належного розгляду заяви позивача від 24.01.2023 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) взамін сертифікату на право на земельну частку (пай).
Відтак, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та, з урахуванням ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не здійсненні належного розгляду заяви позивача від 24.01.2023 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) взамін сертифікату на право на земельну частку (пай), та з обов`язати відповідача розглянути заяву позивача від 24.01.2023 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) взамін сертифікату на право на земельну частку (пай), та за результатами її розгляду прийняти рішення, відповідно до вимог чинного законодавства України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
Враховуючи, що Липоводолинською селищною радою не було розглянуто заяву позивача від 24.01.2023 належним чином та не було прийнято жодного з рішень в межах повноважень, позовні вимоги про зобов`язання відповідача надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) 1/2 (однієї другої) частки права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Нове життя" Липоводолинського району Сумської області, розміром 3,10 (три цілих десять сотих) в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), є передчасними, тому не підлягають задоволенню.
У зв`язку із задоволенням позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн., сплачених за квитанцією від 13.04.2023.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Липоводолинської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Липоводолинської селищної ради, яка полягає у не здійсненні належного розгляду заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 ) від 24.01.2023 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) взамін сертифікату на право на земельну частку (пай).
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар