Справа № 200/2931/23
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року Справа№200/2931/23

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2023 року через підсистему «Електронний суд» до Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить суд:

визнати протиправним рішення від 06.10.2022 року №88 Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області, про відмову в переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, відповідно до ч.1 п.2 ст.114 Закону України №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прийняте на підставі заяви №2655 від 05.10.2022 року поданої ОСОБА_1 , через відсутність необхідного пільгового та страхового стажу, скасувати зазначене рішення;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України щодо не врахування при розгляді заяви №2655 від 05.10.2022 року до загального страхового стажу періодів роботи з 28.07.2008 року по 22.07.2009 року; до загального страхового стажу - додатково по одному року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких дає право на пенсію на пільгових умовах;

зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 05.10.2022 року №2655, подану ОСОБА_1 про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, із врахуванням до загального страхового та пільгового стажу в пільговому обчисленні за Списком №1, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.1 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів перебування по інвалідності з 04.04.2008 року по 05.10.2022 роки; із врахуванням до страхового стажу періоду з 28.07.2008 року по 22.07.2009 роки згідно трудової книжки НОМЕР_2 ; до загального страхового стажу - додатково по одному року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких дає право на пенсію на пільгових умовах та перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно його заяви №2655 від 5.10.2022 року, з урахуванням Рішення Конституційного суду у справі №1- р/2020 від 23 січня 2020 року, ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»», а також здійснити перерахунок пенсії та сплатити заборгованість з дати призначення пенсії відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» по даний час.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що відповідач оскаржуваним рішення неправомірно відмовив в переведенні його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», посилаючись на відсутність необхідного стажу, чим порушив його пенсійні права.

У строк, встановлений судом, відповідачем подано відзив на позов ОСОБА_1 , у якому представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (за дислокацією у м. Селидове) та отримує пенсію по інвалідності (має 3 групу інвалідності, причина трудове каліцтво/ профзахворювання). 05.10.2022 Позивач у встановленому законом порядку звернувся з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший (з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058). Автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі було визначено, що розгляд заяви Позивача здійснюється відділом пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. 06.10.2022 за результатами розгляду заяви позивача прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 88. Вважає, що вказане рішення про відмову є законним, обґрунтованим та не підлягає скасуванню з огляду на те, що частина 1 статті 24 Закону № 1058 містить пряму вказівку на зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. Щодо позовних вимог про зарахування до пільгового стажу для визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах і у пільговому розмірі з урахуванням кратності періоду перебування на інвалідності з 04.04.2008 по 05.10.2022 зазначає, що ані Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ані Закон України «Про охорону праці» не містить вимог щодо зарахування кожного року перебування на інвалідності у кратному розмірі як 1 рік 3 місяці. Вважає, що закон є нормативно-правовим актом, що має вищу юридичну силу, час перебування на інвалідності від трудового каліцтва зараховується виключно до пільгового стажу для визначення права на пенсію без урахування кратності тощо. Відповідно до наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж ОСОБА_1 складає 22 роки 07 місяців 05 днів, пільговий стаж за Списком № 1 8 років, що є не достатнім для переведення позивача на пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058. У зв`язку із викладеним, Головним управлінням прийнято рішення про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший від 06.10.2022 № 88.

Ухвалою суду від 28 червня 2023 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії. Надано позивачу термін протягом десяти днів, починаючи з наступного дня після отримання цієї ухвали, впродовж якого позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом надання позовної заяви із зазначенням місця проживання чи перебування, поштового індексу позивача.

29 червня 2023 року через підсистему ЄСІТС Електронний суд представником позивача усунуто недоліки позовної заяви шляхом надання позовної заяви із зазначенням місця проживання та поштового індексу позивача.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подано клопотання про визнання поважними причини звернення до суду та поновлення строку, яке обґрунтовано наступним. 05 жовтня 2022 року він через Веб-Портал пенсійного фонду звернувся із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, заява була зареєстрована за № 2655. 25 жовтня 2022 року він знову звернувся до Головного правління пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про надання відмови в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Станом на дату звернення, пенсію за віком на пільгових умовах не отримує, рішення про відмову в призначенні пенсії Головним управлінням пенсійного фонду України в Донецькій області йому направлено не було. На адвокатський запит, листом від 26 травня 2023 року вих.№0500-0202-8/44897, Головне Управління пенсійного фонду України в Донецькій області надало рішення про відмову в призначенні пенсії №88 від 06 жовтня 2022 року та роздруківку РС-право.

Ухвалою суду від 03 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №200/2931/23. Вирішено, що питання дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду, а в разі, якщо такий строк пропущено, - поважності причин його пропуску та наявності підстав для його поновлення, будуть вирішені судом на стадії судового розгляду після встановлення відповідних фактичних обставин на підставі наданих сторонами доказів. Витребувано у відповідача належним чином завірені копії: заяви ОСОБА_1 №2655 від 05 жовтня 2022 року про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та додані до неї документи; рішення від 06 жовтня 2022 року № 88; розрахунок стражу форми РС- право; електронну пенсійну справу ОСОБА_1 .

13 липня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву та витребувані судом документи.

Позивач не скористався правом на подання відповіді на відзив відповідно до вимог статті 163 КАС України.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до частини 1 статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Щодо строку звернення до суду, суд зазначає, що відповідно до частин 1 та 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подано клопотання про визнання поважними причини звернення до суду та поновлення строку, яке обґрунтовано наступним. 05 жовтня 2022 року він через Веб-Портал пенсійного фонду звернувся із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, заява була зареєстрована за № 2655. 25 жовтня 2022 року він знову звернувся до Головного правління пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про надання відмови в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Станом на дату звернення, пенсію за віком на пільгових умовах не отримує, рішення про відмову в призначенні пенсії Головним управлінням пенсійного фонду України в Донецькій області йому направлено не було. На адвокатський запит, листом від 26 травня 2023 року вих.№0500-0202-8/44897, Головне Управління пенсійного фонду України в Донецькій області надало рішення про відмову в призначенні пенсії №88 від 06 жовтня 2022 року та роздруківку форми РС-право.

Судом встановлено, що листом від 26 травня 2023 року вих.№0500-0202-8/44897 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області направило представнику позивача рішення про відмову в призначенні пенсії №88 від 06 жовтня 2022 року.

Даний лист разом із оскаржуваним рішенням було отримано представником позивача 07 червня 2023 року, що підтверджується відповідним штампом на конверті.

До суду з даним позовом позивач звернувся 26 червня 2023 року.

З огляду на що, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено шестимісячний строк звернення до суду із цим позовом, який встановлено частиною 2 статті 122 КАС України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_3 .

Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії по інвалідності з 04 квітня 2008 року.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ №781770 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, причина інвалідності трудове каліцтво, дата чергового переогляду 17 серпня 2023 року.

05 жовтня 2022 року позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області була подана заява про переведення на пенсію за віком відповідно до пункту 2 частини 1 статті 114 Закону №1058 з урахуванням матеріалів пенсійної справи. Дана заява буда зареєстрована у пенсійному органі за № 2655.

25 жовтня 2022 року позивачем повторно була подана заява до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у якій позивач просив пенсійний орган надіслати копію відмови на відповідну адресу.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06 жовтня 2022 року за № 88 відмовлено ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до частини 1 пункту 2 статті 114 Закону України №1058, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Зазначено, що з урахуванням наданих документів загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 22 роки 7 місяців 5 днів, в т.ч. на пільгових умовах за Списком №1 8 років. Період знаходження на інвалідності від трудового каліцтва зараховується виключно до пільгового стажу для визначення права на пенсію без урахування кратності (календарно).

Відповідно до відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26 травня 2023 року на адвокатський запит щодо надання правової допомоги ОСОБА_1 повідомило наступне. До страхового стажу заявника не враховано період перебування в Новогродівському центрі зайнятості з 28 липня 2008 року по 22 липня 2009 року, оскільки дата припинення виплати допомоги по безробіттю не збігається з датою наказу чим порушено пункт 2.4 Інструкції №58. Зазначено, що для зарахування періоду перебування у центрі зайнятості необхідно надати уточнюючу довідку. Рішенням № 88 від 06 жовтня 2022 року позивачу відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до частини 2 статті 114 Закону №1058 через відсутність необхідного страхового стажу. До даної відповіді було додано рішення № 88 від 06 жовтня 2022 року та розрахунок стажу у формі РС право.

Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06 червня 2023 року №0500-0202-8/47907 на адвокатський запит щодо надання правової допомоги ОСОБА_1 повідомило про те, що запит стосується отримання інформації з обмеженим доступом (персональні дані). Для одержання відповіді на запит електронною поштою, необхідно надати сертифікат шифрування кваліфікованого електронного підпису.

Відповідно до відомостей трудової книжки серії НОМЕР_4 позивач у періоди :

з 01 вересня 1987 року по 27 червня 1990 року навчався у ПТУ №63 м. Новогродівка;

з 17 липня 1990 року по 10 грудня 1992 року працював у СУ №5 трест «Красноармейскарилстрой» (мовою оригіналу);

з 19 лютого 1993 року по 17 січня 1994 року працював у шахті 1-3 «Новогродівська» на посаді учня машиніста підземних установок з повним робочим днем у шахті, на посаді машиніста підземних установок 2-го розряду;

з 22 лютого 1994 року по 28 лютого 1995 року працював у шахті №2 «Новогродівська» на посаді муляра 3р , період виправних робіт не зараховується у загальний та безперервний трудовий стаж з 01 квітня 1994 року по 12 вересня 1994 року;

з 28 листопада 1995 року по 30 липня 2000 року працював у шахті №2 «Новогродівська» на посаді підземного гірничого робітника 2р, на посаді учня підземного електрослюсаря, на посаді підземного електрослюсаря 4р;

з 22 листопада 2004 року по 02 травня 2007 рок у ДП «Селидіввугілля» на посаді електрослюсаря підземного 3р, на посаді електрослюсаря підземного 4р з повним робочим днем у шахті, на посаді електрослюсаря підземного 5р з повним робочим днем у шахті;

з 19 червня 2007 року по 28 травня 2008 року у ТОВ «РЕМШАХТАСТРОЙ» на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті 5р.;

Відповідно до відомостей вказаної вище трудової книжки Новогродвським міським центром зайнятості з 28 липня 2008 року по 22 липня 2009 року виплачувалась допомога по безробіттю.

З розрахунку стажу форми РС право слідує, що позивачу за Списком № 1 зараховані наступні періоди роботи:

з 01 березня 1993 року по 20 квітня 1993 року 1 місяць 20 днів;

з 21 квітня 1993 року по 21 травня 1993 року 1 місяць 1 день;

з 22 травня 1993 року по 31 серпня 1993 року 3 місяці 10 днів;

з 04 вересня 1993 року по 05 вересня 1993 року 1 день;

з 10 вересня 1993 року по 25 вересня 1993 року 16 днів;

з 27 вересня 1993 року по 27 вересня 1993 року 1 день;

з 29 вересня 1993 року по 13 січня 1994 року 3 місяці 15 днів;

з 28 листопада 1995 року по 30 грудня 1996 року 1 рік 1 місяць 3 дні;

з 01 січня 1997 року по 30 вересня 1998 року 1 рік 9 місяців;

з 01 жовтня 1998 року по 20 січня 1999 року 3 місяці 20 днів;

з 21 січня 1999 року по 16 березня 1999 року 1 місяць 26 днів;

з 17 березня 1999 року по 31 грудня 1999 року 9 місяців 15 днів;

з 01 січня 2020 року по 29 травня 2020 року 4 місяці 29 днів;

з 22 листопада 2004 року по 31 грудня 2004 року 1 місяць 10 днів;

з 01 січня 2005 року по 30 грудня 2005 року 1 рік;

з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2006 року 1 рік;

з 01 січня 2007 року по 02 травня 2007 року 4 місяці 2 дні;

з 19 червня 2007 року по 31 грудня 2007 року 6 місяців 13 днів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058 у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Ст. 10 Закону № 1058 гарантує право вибору пенсійних виплат.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає ст. 114 Закону № 1058.

Згідно з частиною 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Пунктом 1 частини 2 ст. 114 Закону № 1058 передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абз. 1 цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абз. абз. 1 і 15-23 цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону:

чоловікам на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

За правилами ч. 5 ст. 114 Закону № 1058 у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Порядок підтвердження стажу роботи регламентований статтею 62 Закону № 1788.

Ст. 62 Закону № 1788 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Порядок № 637 також визначає особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти таких висновків: основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка, тому лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу (уточнюючі довідки, відомості Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування тощо).

Порядок звернення за перерахунком пенсії регламентований ст. 44 Закону № 1058.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена ч. 2 ст. 40 цього Закону для призначення пенсії.

За правилами ч. 5 ст. 45 Закону № 1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

На час звернення позивача з заявою про призначення пенсії Порядок № 22-1 діяв в редакції від 10 грудня 2021 року.

Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно з п. 1.9 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Відповідно до п. 2.8 розділу ІІ Порядку № 22-1 Поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Приймання, оформлення і розгляд документів, поданих для призначення (перерахунку) пенсії, регламентовано розділом ІV Порядку № 22-1.

Відповідно до п. 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно з п. 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених п. 2.28 розділу ІІ цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Крім того, п. 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Відповідно до п. 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Пунктом 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

З урахуванням вимог Порядку №22-1, суд приходить до наступних висновків:

з заявою про призначення пенсії особа може звернутися до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України, через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб, (тобто сервісний центр) або подати відповідну заяву через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України;

після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів, електронну пенсійну справу. При цьому зміст норм, що містяться в п. 4.2 та 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1, свідчить, що сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії;

виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з прийняттям пенсійним органом рішення від 06 жовтня 2022 року року № 88, яким відмовлено ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до частини 1 пункту 2 статті 114 Закону №1058, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Надаючи оцінку правомірності відмови в переведенні на інший вид пенсії, суд виходить саме з тих аргументів, які пенсійний орган навів у рішенні, що є предметом спору.

Щодо зарахування до страхового та пільгового стажу періоду перебування позивача на інвалідності внаслідок трудового каліцтва.

Позивач зазначає, що має право на зарахування до страхового стажу та до (спеціального) пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, періоду перебування на інвалідності з 04 квітня 2008 року по 05 жовтня 2022 року (день звернення до пенсійного органу із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком).

Частиною 5 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Відповідна гарантія встановлена і положеннями частини 4 статті 9 Закону України «Про охорону праці», якою передбачено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Отже, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Таким чином, час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням як до, так і після 1 січня 2004 року зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується факт того, що з 04 квітня 2008 року позивачу встановлена ІІІ група інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві. Даний факт не заперечується відповідачем.

Сторонами і не заперечується факт того, що страховий стаж позивача складає 22 роки 7 місяців 5 днів, в тому числі на пільгових умовах за Списком №1 - 8 років.

Відповідно до відомостей трудової книжки позивача, останній станом на дату встановлення групи інвалідності (04 квітня 2008) року працював на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті 5 розряду та був звільнений 28 травня 2008 року за станом здоров`я, яка запобігає виконання даної роботи.

Отже, позивач має право на зарахування періоду перебування на інвалідності з 04 квітня 2008 року по 05 жовтня 2022 року (дата звернення до пенсійного органу щодо переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком) до його стажу роботи для призначення пенсії (страхового стажу), а також до спеціального (пільгового) стажу.

Суд звертає увагу, що позивач отримав трудове каліцтво, через яке не мав можливості фактично працювати на провідних професіях, тому період інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 04 квітня 2008 року по день звернення позивача до відповідача 05 жовтня 2022 року повинні бути зараховані до страхового та пільгового стажу.

Таким чином, станом на 05 жовтня 2022 року, тобто на день звернення з заявою про переведення на інший вид пенсії, ОСОБА_1 , досяг 50 років, мав більше 25 років страхового стажу та більше 10 років пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1, тобто набув право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закон № 1058.

З огляду на викладене вище, у пенсійного органу не було правових підстав для відмови ОСОБА_1 в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю страхового стажу, тому враховуючи встановлені фактичні обставини справи та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.10.2022 року №88 підлягає визнанню протиправним і скасуванню.

А порушені права захисту шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 05.10.2022 року №2655 про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, із врахуванням до загального страхового та пільгового стажу в пільговому обчисленні за Списком №1, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.1 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів перебування по інвалідності з 04.04.2008 року по 05.10.2022 роки, та з урахуванням висновків суду.

При цьому, суд вважає вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини справи.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління пенсійного фонду України щодо не врахування при розгляді заяви №2655 від 05.10.2022 року до загального страхового стажу періоду допомоги по безробіттю з 28.07.2008 року по 22.07.2009 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу третього частини першої статті 24 Закону №1058-IV (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Отже, законодавством передбачено можливість зарахування до страхового стажу періоду протягом якого особа отримувала допомогу по безробіттю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.04.2022 у справі № 638/7217/16-а.

Відповідно до відомостей трудової книжки позивача, Новогродівським міським центром зайнятості з 28 липня 2008 року по 22 липня 2009 року виплачувалась допомога по безробіттю.

Водночас, з розрахунку стажу форми РС -право не вбачається, що період отримання допомоги по безробіттю з 28 липня 2008 року по 22 липня 2009 року зараховано до страхованого стажу позивача.

Будь якого обґрунтування щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду допомоги по безробіттю ані оскаржуване рішення, ані відзив на позов не містить.

У листі відповідача від 26 травня 2022 року зазначено про те, що до страхового стажу позивача не враховано період перебування позивача в Новогродівському центрі зайнятості з 28 липня 2008 року по 22 липня 2009 року, оскільки дата припинення виплати допомоги по безробіттю не збігається з датою наказу, чим порушено вимоги пункту 2.4 Інструкції №58.

З приводу цього, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відтак, записи у трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем.

Слід врахувати і те, що відповідно до положень частини 3 статті 44 Закону № 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається значний обсяг прав та обов`язків в органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Проте, відповідачем не надано жодних документів, підтверджуючих вчинення будь-яких дій для витребування документів чи проведення перевірки достовірності таких документів.

Дослідивши копію трудової книжки позивача, а саме запис №33 та №34, суд зазначає, що з них чітко вбачаються періоди отримання допомоги по безробіттю з 28 липня 2008 року по 22 липня 2009 року, тому у суду немає підстав вважати, що дані періоди неможливо зарахувати до страхового стажу позивача.

З огляду на викладене вище, суд доходить висновку, що відповідачем при розгляді заяви позивача №2655 від 05.10.2022 року допущена саме протиправна бездіяльність, тому позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління пенсійного фонду України щодо не врахування при розгляді заяви №2655 від 05.10.2022 року до загального страхового стажу періоду допомоги по безробіттю з 28 липня 2008 року по 22 липня 2009 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Порушені права позивача в цій частині підлягають захисту шляхом зобов`язання Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 05.10.2022 року №2655, подану ОСОБА_1 про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, із врахуванням до страхового стажу періоду допомоги по безробіттю з 28.07.2008 року по 22.07.2009 роки згідно трудової книжки НОМЕР_2 , та з урахуванням висновків суду.

При цьому, суд вважає вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини справи.

Щодо позовних вимог в частині визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не врахування при розгляді заяви позивача №2655 від 05.10.2022 року до загального страхового стажу - додатково по одному року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких дає право на пенсію на пільгових умовах, зобов`язання врахувати до загального страхового стажу - додатково по одному року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких дає право на пенсію на пільгових умовах, суд зазначає, що дана вимога є необґрунтованою, оскільки у позовній заяві не зазначено які саме періоди роботи позивача необхідно зарахувати до страхового стажу додатково за по одному року за кожний повний рік стажу роботи за Списком 1. З огляду на викладене, суд позбавлений можливості надати оцінку даній позовній вимозі, оскільки судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно його заяви №2655 від 05.10.2022 року, з урахуванням Рішення Конституційного суду у справі №1- р/2020 від 23 січня 2020 року, ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»», а також здійснити перерахунок пенсії та сплатити заборгованість з дати призначення пенсії відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» по даний час, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. (ч. 1 ст. 5 КАС України)

Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього.

З аналізу викладеного вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

З огляду на викладене вище, суд зазначає, що дані вимоги наразі є передчасними, оскільки повторний розгляд заяви позивача від 05 жовтня 2022 року за п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058 не відбувся, станом на дату ухвалення рішення у суду відсутні підстави вважати, що при повторному розгляді заяви позивача про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком пенсійним органом не будуть враховане рішення Конституційного суду у справі №1- р/2020 від 23 січня 2020 року та ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», не буде зроблений відповідний перерахунок та виплата пенсії.

Суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що відповідно до вимог частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно норм статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин;

4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

5) як розподілити між сторонами судові витрати;

6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення;

7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Норми статті 245 КАС України визначають повноваження суду при вирішенні справи. Так, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Рішення суду, згідно положень статті 246 КАС України, складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

У вступній частині рішення зазначаються:

1) дата і місце його ухвалення;

2) найменування суду;

3) прізвище та ініціали судді або склад колегії суддів;

4) прізвище та ініціали секретаря судового засідання;

5) номер справи;

6) ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи;

7) вимоги позивача;

8) прізвища та ініціали представників учасників справи та прокурора.

В описовій частині рішення зазначаються:

1) стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача;

2) заяви, клопотання учасників справи;

3) інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

У мотивувальній частині рішення зазначаються:

1) обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини;

2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення;

3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову;

4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку;

5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування;

6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування;

7) мотиви, з яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд, відмовляючи у позові, дійшов висновку, що оскаржуване рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень визнано судом таким, що вчинено відповідно до вимог частини другої статті 2 цього Кодексу.

У резолютивній частині рішення зазначаються:

1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог;

2) розподіл судових витрат;

3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження;

4) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Суд зазначає, що висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення.

Отже, суд зауважує, що при визначенні меж встановлених зобов`язань необхідно враховувати як резолютивну, так і мотивувальну частини судового рішення. Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем за подання цього позову сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задовольняється частково, суд присуджує на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області у розмірі 536,80 грн, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06 жовтня 2022 року №88.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не врахування при розгляді заяви ОСОБА_1 №2655 від 05.10.2022 року до загального страхового стажу періоду допомоги по безробіттю з 28 липня 2008 року по 22 липня 2009 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 жовтня 2022 року №2655 про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, із врахуванням до загального страхового та пільгового стажу в пільговому обчисленні за Списком №1, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.1 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду перебування по інвалідності з 04.04.2008 року по 05.10.2022 роки, із врахуванням до страхового стажу періоду з 28.07.2008 року по 22.07.2009 роки згідно трудової книжки НОМЕР_2 та з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного провадження 04 вересня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Повідомити сторін, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі Електронний суд.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов