Справа № 140/10381/23
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року ЛуцькСправа № 140/10381/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинської області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУ ПФУ в Чернігівській області, відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області від 09.05.2023 №64 про відмову у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинської області призначити пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з моменту звернення до відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням ГУ ПФУ в Чернігівській області №64 від 09.05.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, визначеного статтею 55 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-XII), оскільки станом на 01.01.1993 період проживання у зоні гарантованого добровільного відселення становить менше 3 років, а саме 1 рік 9 місяців 21 день.

Позивач вважає, що відповідач протиправно порушив його право на призначення та отримання пенсії зі зниженням пенсійного віку, оскільки село Залаззя Камінь-Каширського (Любешівського ) району Волинської області, де він проживав з народження, відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР №106 від 23.07.1991, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, та він має статус особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 08.12.1994 Волинською облдержадміністрацією, а такі документи як довідки про період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення відповідно до статті 15 Закону №796-XII, є лише підставою для визначення статусу потерпілого від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Оскільки посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи є дійсним та відповідно до пункту 2 частини першої статті 14 Закону №796-XII підтверджує його статус як громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3), а також надає право користування пільгами, встановленими цим Законом, в тому числі, і на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, тому вважає, що на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії він набув право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач ГУ ПФУ в Чернігівській області позовні вимоги вважає безпідставними. В обґрунтування цієї позиції зазначив, що відповідно до довідки від 25.05.2021 №714, виданої Любешівською селищною радою, у зоні гарантованого добровільного відселення позивач проживав з 07.12.1987 по 29.08.1988 та з 04.12.1991 по 05.10.1993. Станом на 01.01.1993 позивач прожив 1 рік 9 місяців 21 день, тобто відсутні необхідні 3 роки проживання чи роботи в зоні гарантованого добровільного відселення. Таким чином, для призначення позивачу пенсії відсутні правові підстави, оскільки законодавчо визначені для того передумови ним не дотримані та документально не підтверджені, зокрема відсутній необхідний 3-річний період проживання чи роботи в зоні гарантованого добровільного відселення. З урахуванням наведеного вважає, що рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області від 09.05.2023 №64 про відмову в призначенні пенсії є таким, що відповідає вимогам діючого законодавства, у зв`язку з чим просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідача-1 у відзиві на позовну заяву позовних вимог також не визнав та просив у їх задоволенні відмовити повністю. Зазначив, що з поданих позивачем документів для призначення пенсії встановлено, що він є потерпілим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (3 категорії), що підтверджується відповідним посвідченням, і згідно довідки №5411 від 01.05.2023, виданої Центром надання адміністративних послуг Любешівської селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області, та довідки №714 від 25.05.2021, виданої Любешівською селищною радою Камінь-Каширського району Волинської області, позивач зареєстрований та постійно проживає у с. Залаззя та с. Зарудчі Камінь-Каширський район Волинської області з 23.07.1967 по 14.11.1985, з 07.12.1987 по 19.08.1988, з 04.12.1991 по 05.10.1993, з 06.10.1993 по даний час. Крім того, з поданих позивачем документів слідує, що з 01.09.1988 по 28.02.1991 позивач навчався у Київському геологорозвідувальному технікумі денної форми навчання (диплом про освіту серії НОМЕР_2 ), а з 15.11.1985 по 29.11.1987 проходив військову строкову службу (військовий квиток серії НОМЕР_3 ). Оскільки позивач станом на 01.01.1993 прожив у зоні гарантованого добровільного відселення менше ніж 3 роки, а тому право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ не має.

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 08.12.1994.

01.05.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області (за місцем свого проживання) із заявою про призначення пенсії за віком із зниження пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, додавши до заяви перелік документів згідно із розпискою-повідомленням.

Вказана заява позивача за принципом екстериторіальності надійшла для розгляду до ГУ ПФУ в Чернігівській області та рішенням якого від 09.05.2023 №64 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII, оскільки згідно наданих документів станом на 01.01.1993 період проживання складає 1 рік 9 місяців 21 день (відсутні необхідні 3 роки проживання чи роботи в зоні гарантованого добровільного відселення).

Незгода позивача із відмовою у призначенні пенсії за віком зі зменшення пенсійного віку на умовах статті 55 Закону №796-XII стала підставою для звернення до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 11 Закону № 796-ХІІ до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Згідно із абзацом восьмим пункту 3 частини першої статті 14 Закону № 796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які: постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.

За приписами частини третьої статті 65 Закону № 796-ХІІ посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Частинами першою, другою статті 55 Закону № 796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Потерпілі від Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років; початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

При вирішенні спору суд враховує, що обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону № 796-ХІІ є факт проживання та (або) праця такої особи у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років до 01.01.1993. При цьому, особам, які проживали у зоні гарантованого добровільного відселення в період з моменту аварії по 31.07.1986, встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 3 роки. Особам, які не працювали/не проживали в зазначеній зоні з моменту аварії по 31.07.1986, зменшення пенсійного віку застосовується без початкової величини зменшення пенсійного віку, а з розрахунку - 1 рік за 2 роки.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, у редакції чинній на момент виникнення спірнх правовідносин).

Згідно з підпункту 7 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку: потерпілим від Чорнобильської катастрофи: документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

З рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області від 09.05.2023 №64 вбачається, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ у зв`язку із тим, що згідно наданих документів станом на 01.01.1993 період проживання складає 1 рік 9 місяців 21 день (відсутні необхідні 3 роки проживання чи роботи в зоні гарантованого добровільного відселення).

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 до заяви від 01.05.2023 про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ долучив такі документи, зокрема:

- посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_1 від 08.12.1994;

- довідку №714 від 25.05.2021, видану Любешівською селищною радою, згідно якої позивач проживав та був зареєстрований з 23.07.1967 по 14.11.1985, з 07.12.1987 по 29.08.1988, з 04.12.1991 по 05.10.1993 в селі Залаззя Камінь-Каширського району Волинської області, віднесеному постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Постанова №106) до переліку радіаційно забруднених населених пунктів ІІІ зони (гарантованого добровільного відселення). Підставою видачі довідки вказано: погосподарська книга за 1986-1990 рр. №1 особовий рахунок 79; погосподарська книга за 1991-1995 рр. №1 особовий рахунок 74; посвідчення НОМЕР_1 від 08.12.1994;

- довідку №5411 від 01.05.2023, видану Центром надання адміністративних послуг Любешівської селищної ради, згідно якої позивач проживає та зареєстрований з 06.10.1993 по теперішній час в селі Зарудчі Камінь-Каширського району Волинської області, віднесеному Постановою №106 до переліку радіаційно забруднених населених пунктів ІІІ зони (гарантованого добровільного відселення). Підставою видачі довідки вказано: погосподарська книга №16, особовий рахунок № НОМЕР_4 за 1991-1995 роки; погосподарська книга №7, особовий рахунок № НОМЕР_5 за 1996-2000 роки; погосподарська книга №4, особовий рахунок № НОМЕР_6 за 2001-2005 роки; погосподарська книга №3, особовий рахунок № НОМЕР_7 за 2006-2010 роки; погосподарська книга №4, особовий рахунок № НОМЕР_8 за 2011-2015 роки; погосподарська книга №4, особовий рахунок № НОМЕР_9 за 2016-2020 роки; будинкова книга 2021-2023 роки; посвідчення НОМЕР_1 від 08.12.1994.

Отже, довідкою Любешівської селищної ради №714 від 25.05.2021 підтверджено, що станом на 01.01.1993 позивач прожив у зоні гарантованого добровільного відселення (в селі Залаззя) з 07.12.1987 по 29.08.1988 та з 04.12.1991 по 01.01.1993, що в сукупності становить 1 рік 9 місяців 21 день.

При цьому, у період з 15.11.1985 по 25.11.1987 позивач проходив військову строкову службу поза зоною гарантованого добровільного відселення, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 , тому вказаний строк не може бути зарахований до періоду проживання чи роботи у зоні гарантованого добровільного відселення. Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_10 та диплому серії НОМЕР_2 позивач у період з 01.09.1988 по 28.02.1991 навчався у Київському геологорозвідувальному технікумі міністерства геології СРСР та вказаний навчальний заклад розташований у м. Києві, тобто у населеному пункті, який відповідно до Постанови № 106 не віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, а отже період навчання у вказаному закладі також не може бути зарахований до періоду проживання у зоні гарантованого добровільного відселення.

Таким чином, належних та допустимих доказів, що підтверджують факт проживання або роботу позивача у зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії на Чорнобильській АЕС (26.04.1986) упродовж не менше 3 років станом на 01.01.1993 матеріали справи не містять, а тому підстави для застосування до позивача положень статті 55 Закону № 796-XII щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відсутні.

Такі висновки суду узгоджуються з правовими позиціями, викладеними Верховним Судом у справах такої категорії, зокрема, у постановах від 29.01.2020 у справі №572/245/17, від 17.06.2020 у справі №572/456/17 (адміністративне провадження №К/9901/22569/18, К/9901/22573/18).

Щодо доводів позивача про те, що посвідчення серії НОМЕР_1 від 08.12.1994 підтверджує його статус як громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3), а також надає право користування пільгами, встановленими цим Законом, в тому числі, і на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, то суд зауважує, що обов`язковою умовою для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ є проживання/робота у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років. У свою чергу, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту постійного проживання та (або) роботи позивача в зоні гарантованого добровільного відселення з моменту Чорнобильської катастрофи (26.04.1986) до 01.01.1993 не менше 3 років.

При вирішенні спору суд також враховує, що відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Тобто, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії рішенням від 09.05.2023 №64, яке було прийнято ГУ ПФУ в Чернігівській області відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, за принципом екстериторіальності, та належним відповідачем за позовною вимогою про визнання протиправним та скасування вказаного рішення є саме цей територіальний орган ПФУ.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки позивач станом на 01.01.1993 прожив в зоні гарантованого добровільного відселення менше трьох років, тому позивач не має права на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XIІ, з огляду на що відповідач ГУ ПФУ в Чернігівській області рішенням від 09.05.2023 №64 правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування вказаного рішення необхідно відмовити.

Крім того, враховуючи, що рішенням ГУ ПФУ в Чернігівській області від 09.05.2023 №64 позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, тому у задоволенні похідних позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинської області призначити пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XIІ також належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_11 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14005, Чернігівська область, місто Чернігів, вулиця П`ятницька, 83 а, ідентифікаційний код 21390940).

Суддя О. О. Андрусенко