Справа № 380/4895/23
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2023 рокусправа №380/4895/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в особі Сухопутних Військ ЗСУ, Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , Командування Сухопутних Військ ЗСУ, Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 в особі Сухопутних Військ ЗСУ (04119, м. Київ-119, вул. Дегтярівська, 19), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ), Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 ), Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (79005, м. Львів, вул. І. Франка, 25), в якому просить суд:

- витребувати у Командувача Сухопутних Військ ЗСУ наказ (виписку з наказу по особовому складу) від 28.12.2022 року №377-РС в частині переведення, вибування ОСОБА_1 старшого солдата з розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 11.01.2023 року до Військової частини НОМЕР_2 ;

- витребувати у Командувача Сухопутних Військ ЗСУ наказ (виписку з наказу по особовому складу) від 11.02.2023 року №77-РС в частині переведення, вибування ОСОБА_1 старшого солдата з розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 09.03.2023 року до Військової частини НОМЕР_3 ;

- зобов`язати Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (оскільки військова частина НОМЕР_1 розформована) скасувати наказ №10-ос від 11 січня 2023 р. командира військової частини НОМЕР_1 в частині переведення, вибування ОСОБА_1 старшого солдата з розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 11 січня 2023 р. до військової частини НОМЕР_4 , та прийняти наказ відносно ОСОБА_1 з урахуванням довідки ВЛК від 25 червня 2022р. за № 401;

- зобов`язати Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України скасувати наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.12.2022 р. №377-РС в частині переведення, вибування ОСОБА_1 старшого солдата з розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 11 січня 2023 р. до військової частини НОМЕР_4 , та прийняти наказ з урахуванням довідки ВЛК від 25 червня 2022 р. за № 401;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 скасувати наказ №68 від 09 березня 2023 р: командира військової частини НОМЕР_2 в частині переведення, вибування ОСОБА_1 старшого солдата з розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 з 09 березня 2023 р. до військової частини НОМЕР_3 , та прийняти наказ відносно ОСОБА_1 з урахуванням довідки ВЛК від 25 червня 2022 р. за № 401;

- зобов`язати Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України скасувати наказ Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 11.02.2023 р. №77-РС в частині переведення, вибування ОСОБА_1 старшого солдата з розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 з 09 березня 2023 р. до військової частини НОМЕР_3 , та прийняти наказ з урахуванням довідки ВЛК від 25 червня 2022 р. за № 401;

- визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_2 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 31.01.2023 р.;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 розглянути рапорт від 31.01.2023 р. та видати ОСОБА_1 направлення на медичний огляд у Центральній військово-лікарській комісії (вул. Госпітальна, 16, м. Київ), службову характеристику для проведення медичного огляду та пакет інших необхідних документів;

- зобов`язати Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України розглянути рапорт від 31.01.2023 р. та видати ОСОБА_1 направлення на медичний огляд у Центральній військово-лікарській комісії (вул. Госпітальна, 16, м. Київ), службову характеристику для проведення медичного огляду та пакет інших необхідних документів;

- зобов`язати Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки видати ОСОБА_1 направлення на медичний огляд у Центральній військово-лікарській комісії (вул. Госпітальна, 16, м. Київ), службову характеристику для проведення медичного огляду та пакет інших необхідних документів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані накази про переведення позивача видані з порушенням вимог закону та не відповідають довідці військово-лікарської комісії від 25.06.2022 року №401 відповідно до якої позивача визнано обмежено придатним до військової служби, непридатним до військової служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спеціальних спорудах та придатний до служб у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду задоволено - поновлено позивачу строк звернення до суду з позовом та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Представник відповідача, Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, подав відзив на позовну заяву (вх. №25800 від 13.04.2023 року), в якому просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. Старший солдат ОСОБА_1 , під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , в червні 2022 року пройшов медичний огляд госпітальною військово-лікарською комісією терапевтичного профілю військової частини НОМЕР_5 . Згідно довідки ВЛК в/ч НОМЕР_5 №401 від 25.06.2022, визнано обмежено придатним до військової служби.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008р. №402, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України. Відповідно до п.20.3 Положення №402 при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту: "Обмежено придатний до військової служби"

Одночасно з постановою ВЛК в індивідуальному порядку з урахуванням військової спеціальності, займаної посади, віку, роботи, що фактично виконується, пристосованості до неї того, хто пройшов медичний огляд, у постанові у довільній формі вказується, які види служби та роботи протипоказані цій особі. Особи, визнані обмежено придатними до військової служби, - непридатні до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

З метою медичної та соціальної реабілітації зазначені особи можуть бути переоглянуті госпітальними (гарнізонними) ВЛК ВМКЦ, але не раніше ніж через 3 роки після прийняття постанови про обмежену придатність до військової служби.

Старший солдат ОСОБА_1 , не є військовослужбовцем Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Отже, Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, не вправі видати ОСОБА_1 направлення на медичний огляд у Центральній військово-лікарській комісії для проведення медичного огляду та пакет інших необхідних документів.

Представник відповідача, Військової частини НОМЕР_3 , подав пояснення щодо позовних вимог, де зазначив , що ОСОБА_1 в списках особового складу Військової частини НОМЕР_3 не перебуває і не перебував.

Представник відповідача, Командування Сухопутних Військ ЗСУ, подав відзив на позовну заяву (вх. №26727 від 17.04.2023 року), в якому просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.01.2023 № 10-ос, Позивача, який має військове звання старший солдат та займав посаду водія кіномеханіка клубу 10 окремого стрілецького батальйону Львівського обласного центру комплектування та соціальної підтримки, було виключено зі списків військової частини НОМЕР_1 та вибув до нового місця служби до військової частини НОМЕР_2 . В свою чергу, у відповідності до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 09.03.2023 № 68, Позивача слід вважати таким, що виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та вибув до нового місця служби - військової частини НОМЕР_3 на посаду солдату резерву 2 запасної роти цієї військової частини. Однак, як зазначалося вище, позивач станом на день складання цього відзиву до військової частини НОМЕР_3 не прибув та не приступив до виконання обов`язків.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Водночас, як вбачається з матеріалів доданих до позовної заяви відсутній наказ командира військової частини НОМЕР_3 про зарахування позивача до списків військової частини та призначення позивача на відповідну посаду. Таким чином, станом на момент звернення Позивача з позовною заявою до суду його фактично не було зараховано до складу військової частини НОМЕР_3 та відповідно не було призначено на будь-яку посаду. З чого слідує, що права Позивача не порушено, а відповідно станом на день звернення до суду Позивач не прибув до військової частини НОМЕР_3 .

Оскільки Позивач не прибув до військової частини НОМЕР_6 , то відповідно його неможливо призначити на посаду у підрозділі забезпечення (рота матеріально технічного забезпечення), оскільки це можливо зробити тільки після зарахування Позивача до складу військової частини НОМЕР_6 .

Так, відповідно до п. 14 Наказу МОУ від 15.09.2022 №280 Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України зарахування до списків особового складу військової частини прибулого особового складу (або прийому на роботу працівників) здійснюється наказом по стройовій частині у день їх прибуття (прийому на роботу) до військової частини. У свою чергу, тільки командир військової частини НОМЕР_6 зі званням полковника уповноважений призначати Позивача на відповідну посаду з урахуванням висновку ВЛК, але не командувач Сухопутних військ Збройних Сил України.

Таким чином, своїми діями Позивач фактично створив умови неможливості командиру військової частини НОМЕР_6 призначити його на посаду у відповідності до висновку ВЛК від 25.06.2022р. №401, чим створює уявні умови необґрунтованості оскаржуваних наказів.

Поряд з тим, Позивач не виконав накази військового командування в умовах військового стану, що унеможливило прийняття наказу командиром військової частини НОМЕР_6 та включити Позивача до списків особового складу, а від так призначити його на відповідну посаду, з урахуванням висновку ВЛК від 25.06.2022р.

Представник відповідача, Військової частини НОМЕР_2 , подав відзив на позовну заяву (вх. №27772 від 20.04.2023 року), в якому просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне.

Щодо зобов`язання в/ч НОМЕР_2 скасувати наказ командира в/ч НОМЕР_2 від 09.03.2023 №68 в частині переведення, вибування ОСОБА_1 старшого солдата з розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 з 09.03.2023 до військової частини НОМЕР_3 , та прийняти наказ відносно ОСОБА_1 з урахуванням довідки ВЛК від 25.06.2022 за № 401, представник відповідача зазначив наступне. У зв`язку з проведенням організаційно-штатних заходів військову частину НОМЕР_1 було розформовано, посаду яку обіймав позивач скорочено. Як наслідок наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.12.2023 №377-РС позивача було увільнено від займаної посади, яка була скорочена та направлено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .

Таким чином наказ Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.12.2023 №377-РС було видано з дотриманням всіх вимог, визначених частиною другою статті 2 КАС України, які адміністративні суди перевіряють у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Реалізація цього наказу відбулася у встановленому порядку шляхом: видання командиром військової частини НОМЕР_1 наказу (по стройовій частині) від 19.01.2023 №17-ос про виключення позивача зі списків військової частини, видачі позивачу припису від 19.01.2023 № 509 щодо прибуття його до військової частини НОМЕР_2 ; фактичного прибуття позивача до військової частини НОМЕР_2 ; видачі командиром військової частини НОМЕР_2 наказу (по стройовій частині) від 20.01.2023 №20 щодо зарахування позивача з 20.01.2023 до списків військової частини НОМЕР_2 та на всі види забезпечення.

Особливістю зарахування в розпорядження є те, що протягом часу перебування в розпорядження військовослужбовець не призначається на відповідну посаду. За час перебування в розпорядженні на військовослужбовця покладається виконання лише загальних обов`язків військовослужбовця, перебування у розташуванні військової частини, несення внутрішньої служби, тощо. При цьому на військовослужбовця не покладається виконання обов`язків за посадою.

З урахуванням зазначеного, будь-які обмеження медичного характеру щодо перебування військовослужбовців (у тому числі обмежено придатних до військової служби) в розпорядженні відсутні.

Відповідно до пункту 116 Положення №1153/2008, перебування в розпорядженні є тимчасових заходом, який здійснюється з метою безумовного дотримання їх прав та соціальних гарантій військовослужбовцям, зокрема щодо надання всіх належних видів забезпечення (грошового, продовольчого, речового, медичного тощо) до призначення на посаду для подальшого проходження військової служби.

Пунктом 117 Положення №1153/2008 встановлено, що призначення на посади військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні відповідних командирів (начальників), проводиться в якомога коротший строк, але не пізніше ніж через два місяці з дня звільнення з попередньої посади, за винятком випадків, передбачених підпунктами 12-16 пункту 116 цього Положення.

На виконання цих вимог було видано наказ Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 11.02.2023 №77-РС, яким позивача було призначено на посаду солдата резерву 2 резервної роти військової частини НОМЕР_3 .

Зазначений наказ було видано відповідно вимог законодавства про проходження військової служби, в межах повноважень Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України та у спосіб визначений законодавством.

При цьому враховано стан здоров`я позивача. Так відповідно до постанови військово-лікарської комісії від 25.06.2022 №401 позивача було визнано обмежено придатним до військової служби. Непридатним до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спеціальних спорудах. Придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Щодо визнання протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_2 стосовно не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 31.01.2023 року, представник відповідача зазначив наступне.

Твердження позивача щодо нерозгляду його рапорту командиром військової частини не відповідають дійсності. Рапорт позивача було розглянуто командиром військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується письмовим дорученням (візою), нанесеним на рапорт (копія додається). Згідно цього доручення начальнику медичної служби військової частини бригади було визначено завдання щодо надання інформації щодо наявності або відсутності підстав для задоволення рапорту по суті. За результатами опрацювання цього доручення, начальником медичної служби військової частини було здійснено письмову доповідь командиру військової частини (копія додається) щодо відсутності підстав для направлення позивача до Центральної військово-лікарської комісії. Результати розгляду рапорту були доведені до позивачу особисто начальником медичної служби в усній формі 09.02.2023 та роз`яснено зміст Положення ВЛК та безпідставність вимог щодо направлення його до ЦВЛК. У разі незгоди з Постаново ВЛК від 25.06.2022 №401, позивачу було запропоновано направити письмову скаргу до ЦВЛК у встановленому законодавством порядку або оскаржити в судовому порядку.

За результатами отриманих роз`яснень позивач подав новий рапорт до командування в/ч НОМЕР_2 щодо направлення його на стаціонарне лікування військово - медичного клінічного центру Західного регіону м. Львів у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, зареєстрований 10.02.2023 №930, який розглянуто було та задоволено позивача було направлено на стаціонарне лікування до Військово- медичного клінічного центру Західного регіону м. Львів. Це підтверджується записом в книзі обліку хворих, направлених на стаціонарне лікування і/ч НОМЕР_2 (запис № 190), направленням на стаціонарне лікування від 11.02.2023 № 81. Виходячи з наведеного, рапорт позивача від 30.01.2023 року розглянутий у встановленому порядку. Після направлення позивача на стаціонарне лікування він, за його побажаннями був переведений з Військово-медичного клінічного центру Західного регіону до КНП ЗОКЛ ім. А.Новак, у якому знаходився на стаціонарному лікуванні до 07.03.2023 та був виписаний з покращенням та відповідно наданими рекомендаціями лікаря відповідно до наданого виписного епікризу № 2271. Під час перебування на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону на медичний огляд ВЛК позивач не направлявся, що свідчить про відсутність медичних показників, які можуть вплинути на ступінь придатності позивача до військової служби.

Щодо зобов`язання командира військової частини НОМЕР_2 розглянути рапорт від 31.01.2023 та видати ОСОБА_1 направлення на медичний огляд у Центральній військово-лікарській комісії (вул. Госпітальна, 16, м. Київ), службову характеристику для проведення медичного огляду та пакет інших необхідних документів, представник відповідача зазначив наступне.

Рапорт позивача було розглянуто в повному обсязі, позивач направлявся на стаціонарне лікування до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, у складі якого є госпітальна ВЛК та на базі якого функціонує ВЛК Західного регіону - медичні показники щодо зміни ступеню придатності позивача до військової служби відсутні, у зв`язку з чим позивач на медичний огляд цих ВЛК не направлявся. Направлення позивача для проходження медичного огляду до Центральної ВЛК буде суперечити вимогам Порядку ВЛК.

Представник позивача подала відповідь на відзив на позовну заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , проходив військову службу з 03.03.2022 року у Військовій частині НОМЕР_1 . Військова частина НОМЕР_1 була окремим НОМЕР_7 батальйоном ТРО, який знаходився в підпорядкуванні Львівського обласному ТЦК та СП. З 31.01.2023 року Військова частина НОМЕР_1 була ліквідована.

Наказом від 11.01.2023 року №10-ос тво Командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) ОСОБА_1 зараховано у розпорядження командира бригади НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_4 на підставі наказу командувача Сухопутних військ Збройних сил України №377-РС від 28.12.2022р. Вище вказаним наказом ОСОБА_1 було переведено в 116-ту окрему механізовану бригаду в/ч НОМЕР_2 механізоване з`єднання Сухопутних військ Збройних сил України , яке станом на кінець січня 2023 року формується.

Наказом №68 від 09 березня 2023 року командира військової частини НОМЕР_2 був переведений з 09 березня 2023 року до військової частини НОМЕР_3 на підставі наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 11.02.2023р. №77-РС.

Вважаючи вище вказані накази протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керується наступним.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки видати ОСОБА_1 направлення на медичний огляд у Центральній військово-лікарській комісії, службову характеристику для проведення медичного огляду та пакет інших необхідних документів, суд зазначає наступне.

Згідно статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до статті 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

За приписами статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон України №3543-XII) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Цією ж статтею Закону України №3543-XII визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу по мобілізації в умовах воєнного стану.

Згідно частини дев`ятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до частини дванадцятої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується Міністерством оборони України та центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі, визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, (далі Закон № 2011-XII).

Відповідно до частини першої статті 11 Закону №2011-XII, соціальний захист військовослужбовців-діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Турбота про збереження та зміцнення здоров`я військовослужбовців-обов`язок командирів (начальників).

Військовослужбовці, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, мають право на безоплатну кваліфіковану медичну допомогу у військово-медичних закладах охорони здоров`я.

За відсутності за місцем проходження військової служби військово-медичних закладів охорони здоров`я чи відповідних відділень або спеціального медичного обладнання, а також у невідкладних випадках медична допомога надається державними або комунальними закладами охорони здоров`я за рахунок Міністерства оборони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення №402).

Відповідно до пункту 1.1, 1.2 Розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза це медичний огляд військовослужбовців з метою визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби.

Згідно з пунктом 2.3.4 Розділу І Положення №402 ЦВЛК має право, серед іншого, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи.

Пунктом 1.1 розділу II Положення №402 визначено, що медичний огляд проводиться військово-лікарською комісією з метою визначення придатності військовослужбовців до військової служби.

Відповідно до підпункту б пункту 6.1 глави 6 розділу ІІ Положення №402 направлення на медичний огляд проводиться: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Пунктом 6.10 розділу II Положення №402 встановлено, що медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії).

Згідно з пунктом 6.4 глави 6 розділу ІІ Положення №402 у разі виявлення під час обстеження або лікування у військовому лікувальному закладі у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють у мирний час непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час (пункти "а", "б" статей Розкладу хвороб, без індивідуальної оцінки), у воєнний час - непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника військового лікувального закладу на підставі подання начальника лікувального відділення, у якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом начальника військового лікувального закладу.

В свою чергу, відповідно до пункту 20.4 глави 20 розділу ІІ Положення №402 у воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову придатний до військової служби, за винятком статей 2-в, 4-в, 5-в, 12-в, 13-в, 14-в, 17-в, 21-в, 22-в.

Аналіз наведеним норм свідчить про те, що військовослужбовці, які проходять військову службу, звільняються з військової служби, у тому числі за станом здоров`я, на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або обмежену придатність до військової служби.

Визначення ж придатності за станом здоров`я до військової служби військовослужбовців забезпечується військово-лікарською експертизою, направлення на яке видається, у тому числі, командирами військової частини.

Позивач у позовній заяві стверджує про наявність у нього захворювань, що на його переконання перешкоджають подальшому проходженню ним військової служби, в підтвердження чого надає результати ряду медичних обстежень. Водночас, підтвердити чи спростувати зазначені доводи для військовослужбовця можливо лише шляхом проведення ВЛК компетентним органом.

Разом з тим, статтею 14 розділу «Загальні обов`язки військовослужбовців» Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника, тобто «по команді».

Подання рапорту «по команді» означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання.

Враховуючи, що позивач є військовослужбовцем Військовій частині НОМЕР_2 , то він мав звернутися до командира з рапортом про направлення на медичний огляд

Відтак, підстави для зобов`язання Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки видати ОСОБА_1 направлення на медичний огляд у Центральній військово-лікарській комісії службову характеристику для проведення медичного огляду та пакет інших необхідних документів, відсутні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_2 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 31.01.2023 року, суд зазначає наступне.

За нормами статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника (стаття 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).

Відповідно до пункту 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 №124, (далі Інструкція з діловодства у Збройних Силах України), рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Наведені вище положення передбачають право подання рапортів з питань, що виникають під час проходження військової служби.

Командир військової частини за результатами розгляду рапорту (заяви) військовослужбовця, зобов`язаний протягом місяця розглянути рапорт (заяву) військовослужбовця та надати відповідь по суті порушених питань.

При цьому командир має приймати рішення та діяти на власний розсуд одноосібно приймаючи відповідні рішення за рапортом військовослужбовця.

Відповідно до приписів частини 10 статті 1 Закону № 2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, проведення медичного огляду військовослужбовців, наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення №402).

Згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 1.3 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Що стосується медичного огляду військовослужбовців, то пунктом 6.1 глави 6 розділу II Положення №402 передбачено, що направлення на медичний огляд проводиться:

б) військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Відповідно до пункту 6.4 глави 6 розділу II Положення №402, у разі виявлення під час обстеження або лікування у військовому лікувальному закладі у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють у мирний час непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час (пункти «а», «б» статей Розкладу хвороб, без індивідуальної оцінки), у воєнний час - непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника військового лікувального закладу на підставі подання начальника лікувального відділення, у якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом начальника військового лікувального закладу.

Як встановлено судом з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, ОСОБА_1 30.01.2023 року звернувся із рапортом до командира про направлення на медичний огляд до Центральної військово-лікарській комісії. З наявного в матеріалах справи рапорту встановлено, що згідно резолюції командир Військової частини НОМЕР_2 звернувся до начальника медичної служи Військової частини НОМЕР_2 надати інформацію щодо наявності/відсутності підстав задоволення рапорту. За результатами розгляду рапорту начальник медичної служи Військової частини НОМЕР_2 надано письмову відповідь командиру Військової частини НОМЕР_2 щодо відсутності підстав для направлення позивача до Центральної військово лікарської комісії.

В подальшому позивач подав новий рапорт щодо направлення його на стаціонарне лікування, який було задоволено та направлено позивача на стаціонарне лікування до Військово медичного клінічного центру Західного регіону м. Львів.

Отже, в ході судового розгляду встановлено, що командиром військової частини НОМЕР_2 розглянуто рапорт ОСОБА_1 від 30.01.2023 року. Відтак, підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України скасувати наказ №10-ос від 11 січня 2023 р. командира військової частини НОМЕР_1 в частині переведення, вибування ОСОБА_1 старшого солдата з розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 11 січня 2023 р. до військової частини НОМЕР_4 , та прийняти наказ відносно ОСОБА_1 з урахуванням довідки ВЛК від 25 червня 2022р. за № 401, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, положенням визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України (Абзац перший пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008).

Як вказує представник Військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку з проведенням організаційно-штатних заходів військову частину НОМЕР_1 розформовано, посаду яку обіймав позивач скорочено. Наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.12.2023 № 377-РС позивача було увільнено від займаної посади, яка була скорочена та направлено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі: 1) розформування (реформування) військової частини або скорочення штатних посад, якщо до кінця встановленого строку проведення цих заходів не вирішено питання щодо дальшого службового використання вивільнених військовослужбовців. Військовослужбовці звільняються з посад та зараховуються в розпорядження посадових осіб наказами командирів (начальників), які мають право призначення на ці посади.

Відтак, оскаржуваний наказ №10-ос від 11 січня 2023 видано командиром військової частини НОМЕР_1 на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання військову частину НОМЕР_2 скасувати наказ №68 від 09 березня 2023 року та зобов`язання Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України скасувати наказ Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 11.02.2023 р. №77-РС в частині переведення, вибування ОСОБА_1 старшого солдата з розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 з 09 березня 2023 р. до військової частини НОМЕР_3 , та прийняти наказ з урахуванням довідки ВЛК від 25 червня 2022 р. за № 401, суд зазначає наступне.

Згідно з наказом Міністерства оброни України від 14.08.2008 №402 Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, на підставі статей 23 б, 62в, 64б графи ІІ Розкладу хвороб, особи в мирний час визнаються непридатними до військової служби, а у воєнний час обмежено придатними, як це передбачено підпунктом б) п. 20.3 Наказу МОУ від 14.08.2008 № 402.

Враховуючи, що позивача було визнано обмежено придатним до військової служби, то у відповідності до підпункту «г» п. 20.3 Наказу МОУ від 14.08.2008 № 402, він є непридатним до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах

Відповідно до п. 14 наказу МОУ від 15.09.2022 № 280 Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України зарахування до списків особового складу військової частини прибулого особового складу (або прийому на роботу працівників) здійснюється наказом по стройовій частині у день їх прибуття (прийому на роботу) до військової частини.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не прибув до військової частини НОМЕР_3 , то у відповідача не було можливості призначити позивача на посаду з урахуванням висновку ВЛК № 401 від 25.06.2022року.

Відтак, підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Таким чином, враховуючи недоведеність позивачем невідповідності дій відповідачів щодо винесення оскаржуваних наказів та розгляду рапорту позивача, критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд робить висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На виконання частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що незважаючи на встановлену вказаною нормою презумпцію винуватості суб`єкта владних повноважень, позивач не звільняється від свого процесуального обов`язку, встановленого частиною 1 статті 77 КАС України, довести належними та достатніми доказами ті обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Згідно з частиною 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в особі Сухопутних Військ ЗСУ, Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , Командування Сухопутних Військ ЗСУ, Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, є безпідставними, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до встановлених статтею 139 КАС України правил розподілу судових витрат понесені позивачем витрати на сплату судового збору покладаються судом на нього.

Керуючись ст. ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в особі Сухопутних Військ ЗСУ, Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , Командування Сухопутних Військ ЗСУ, Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяКухар Наталія Андріївна