Справа № 140/18283/23
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04 вересня 2023 року ЛуцькСправа № 140/18283/23

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Денисюк Р.С., одержавши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу від 20.09.2022 №2217А Про результати службового розслідування та нарахувати та виплати грошові кошти в сумі, в якій не було здійснено виплату солдату ОСОБА_1 внаслідок накладеного дисциплінарного стягнення.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 позовну заяву було залишено без руху, оскільки позивач не навів обґрунтованих доводів та не надав доказів, які б вказували на наявність об`єктивних, незалежних від нього обставин, дійсних істотних труднощів та перешкод для звернення до суду за захистом прав, які він вважає порушеними та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду: звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення строку та надавши відповідні докази на їх підтвердження.

28.07.2023 від представника позивача Лавренчука О. В. надійшла нова редакція позовної заяви (в тому числі примірник для відповідача), у якій просить: поновити строк на оскарження наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.09.2022 №2217А Про результати службового розслідування; скасувати як незаконний наказ від 20.09.2022 №2217А Про результати службового розслідування; нарахувати та виплати грошові кошти в сумі, в якій не було здійснено виплату солдату ОСОБА_1 внаслідок накладеного дисциплінарного стягнення. Інших документів на усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі судді Волинського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху від 10.07.2023, на адресу суду не надходило.

У зв`язку із перебуванням судді у щорічній відпустці питання про відкриття провадження у справі вирішено у перший робочий день.

Суд, вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, а також нову редакцію позовної заяви, дійшов висновку про те, що у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду необхідно відмовити, а позовну заяву - повернути, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з частинами першою, другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими Законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною п`ятою вказаної статті передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Предметом позову у вказаній справі є наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.09.2022 № 2217А Про результати службового розслідування, а також нарахування та виплата грошових коштів в сумі, в якій не було здійснено виплату солдату ОСОБА_1 внаслідок накладеного дисциплінарного стягнення.

Таким чином, спірні відносини пов`язані зі проходженням публічної служби (військової служби), а тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме норми частини п`ятої статті 122 КАС України.

У даній категорії справ законодавець визначив строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що представник позивача звернувся до суду з цим позовом лише 29.06.2023 (дата на конверті), тобто з пропуском встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України місячного строку звернення до суду.

Представник позивача не заперечує факт пропуску строку звернення до суду з цим позовом та в первісній позовній заяві просив поновити такий строк, посилаючись на те, що позивача не було ознайомлено з оскаржуваним наказом.

Проте, ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 визнано неповажними підстави, вказані у позовній заяві про поновлення строку звернення до суду.

При цьому, суд виходив з того, що грошове забезпечення є щомісячним регулярним платежем, а тому в будь-якому разі його розмір відомий особі, яка його отримує та така особа щомісяця вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено припинення певних виплат. З матеріалів позовної заяви слідує, що 17.11.2022 позивач ОСОБА_1 уклав з адвокатом Лавренчуком О.В. договір про надання правової (правничої) допомоги послуг захисника/представника, предметом якого є надання необхідної правової допомоги довірителю. Адвокатом 29.06.2023 видано ордер на представництво інтересів довірителя у Волинському окружному адміністративному суді. При цьому, адвокат Лавренчук О.В. 22.04.2023 за № 3718 отримав від Військової частини НОМЕР_1 відповідь на запит стосовно надання інформації щодо неналежного виконання обов`язків військової служби окремими військовослужбовцями 1 стрілецького батальйону, в тому числі ОСОБА_1 . З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позивачу вже у листопаді 2022 року було відомо про порушення його прав, свобод та інтересів, наслідком яких стало недоотримання належних виплат військовослужбовцю, та зі змісту позовної заяви, в якій заявлено про поновлення строку звернення до суду, не вбачалося, що позивач не мав реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо звернення до суду за захистом своїх прав у встановлений КАС України строк.

Стосовно поданої на виконання ухвали судді Волинського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 про залишення позовної заяви без руху нової редакції позовної заяви, у якій вказані додаткові підстави для поновлення строку звернення до суду, то необхідно зазначити про таке.

Так, у новій редакції позовної заяви представник позивача просить поновити строк на оскарження наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.09.2022 №2217А Про результати службового розслідування, при цьому зазначивши, що ОСОБА_1 лише у січні 2023 року від свого побратима - іншого військовослужбовця дізнався про наявність наказу від 20.09.2022 №2217А (в межах отримання відповіді на адвокатський запит від 28.12.2022 в іншій справі) та орієнтовно 05.01.2023 отримав копію такого наказу. З урахуванням наведеного зазначає, що з 05.01.2023 розпочався відлік шестимісячного строку звернення до суду для оскарження наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.09.2022 № 2217А Про результати службового розслідування, а позов направлений до суду 29.06.2023, тобто поданий у чіткій відповідності з вимогами КАС України.

З цього приводу суд зазначає, що представник позивача помилково вважає, що у цьому випадку застосовується шестимісячний строк звернення до суду, встановлений частиною другою статті 122 КАС України.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Оскільки спірні відносини пов`язані зі проходженням публічної служби, а саме військової служби, а тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме норми частини п`ятої статті 122 КАС України, яка передбачає, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

На таке застосування положень частини п`ятої статті 122 КАС України звернуто увагу позивача в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 10.07.2023, де суд дійшов висновку про пропуск місячного строку звернення до суду.

Також у новій редакції позовної заяви представником позивача підтверджено те, що у січні 2023 року ОСОБА_1 від свого побратима - іншого військовослужбовця дізнався про наявність наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.09.2022 №2217А Про результати службового розслідування (в межах отримання відповіді на адвокатський запит від 28.12.2022 в іншій справі) та орієнтовно 05.01.2023 позивач отримав копію такого наказу.

Отже, у новій редакції позовної заяви підтверджено, що ОСОБА_1 отримав копію наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.09.2022 №2217А Про результати службового розслідування орієнтовно 05.01.2023, в той же час, як зазначалось вище, даний позов скерований до суду 29.06.2023, що свідчить про пропуск місячного строку звернення до суду, встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Жодних інших підстав для поновлення строку звернення до суду у новій редакції позовної заяви не зазначено та доказів на підтвердження поважності причин його пропуску не долучено.

При цьому суд звертає увагу на те, що у первинній позовній заяві та у новій редакції позову представник позивача наводить різні підстави для поновлення строку звернення до суду, які суперечать фактичним обставинам. Жодних документів на підтвердження цих обставин на вимогу суду не надано.

Слід зауважити, що договір на надання правової допомоги був складений у листопаді 2022 року, а ордер був виданий 29.06.2023, що свідчить про те, що позивач достовірно знав про порушення свого права, а відтак мав вживати заходів для їх захисту.

Суд звертає увагу на те, що якщо взяти до уваги твердження адвоката про те, що ним всі необхідні документи для звернення до суду отримані 22.04.2023, то і в такому випадку строк звернення до суду, визначений ст.122 КАС України для даної категорії прав є пропущеним.

Жодного доказу на підтвердження об`єктивним обставин, що унеможливлювали звернення до суду в цей період позивачем та його представником не наведено.

У свою чергу, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

У новій редакції позовної заяви, в якій заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду, не наведено аргументованих доводів про наявність поважних причин пропуску звернення до суду, підтверджених належними і достатніми доказами, тобто про наявність таких об`єктивних, незалежних від волі позивача обставин, які унеможливлювали або ускладнювали можливість звернення до суду в межах місячного строку звернення до суду.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Натомість законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості, тобто, існували такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та підтверджені належними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 30.09.2019 у справі №340/685/19, від 10.10.2019 у справі №140/721/19.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини Перез де Рада Каванілес проти Іспанії, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PЙREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE № 116/1997/900/1112).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини Осман проти Сполученого королівства та пункті 54 рішення Круз проти Польщі зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94; KREUZ v. POLAND № 28249/95).

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

За правилами частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно із частиною другою статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо: у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем повністю не усунуто недоліки позовної заяви та те, що місячний строк звернення до суду з цим позовом є пропущеним, тривалість пропуску вказаного строку є значною, вказані позивачем у позовних заявах, в яких заявлено про поновлення строку звернення до суду, підстави для поновлення вказаного строку є неповажними, при цьому, жодних належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку позивачем не надано, тому у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду необхідно відмовити, а позовну заяву - повернути на підставі частини другої статті 123, пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України.

Керуючись частиною другою статті 123, пунктом 9 частини четвертої, частинами п`ятою - сьомою статті 169, статтею 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави, вказані у новій редакції позовної заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування наказу та зобов`язання вчинити дії повернути позивачу без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Р.С. Денисюк