Справа № 140/7470/23
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року ЛуцькСправа № 140/7470/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач 1, ГУ ПФУ у Волинській області, пенсійний орган), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач 2, ГУ ПФУ в Житомирській області, пенсійний орган) про визнання протиправним дій ГУ ПФУ в Житомирській області щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати позивачу період проживання з 05 березня 1987 року по 04 вересня 1992 року, з 06 вересня 1992 року по 02 лютого 1994 року в зоні гарантованого добровільного відселення та призначити і виплачувати позивачу пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з часу звернення до органу Пенсійного фонду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. З дня свого народження по 01.09.1986 та з 05.03.1987 по 04.09.1992 проживала в с. Кукли, а з 06.09.1992 по 02.02.1994 в с. Рудка Маневицького району Волинської області, які входить до зони гарантованого добровільного відселення.

Позивач 15 березня 2023 року звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, на що рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області було відмовлено в призначенні пенсії, з тих підстав, що позивач навчалася в Луцькому професійно-технічному училищі та Луцькому комбінаті хлібопродуктів в періоди з 05 березня 1987 року по 04 вересня 1992 року та з 06 вересня 1992 року по 02 лютого 1994 року, тому період її проживання на території, яка відноситься до зони гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року становить 4 місяці 6 днів.

Позивач вказує, що наявне у неї посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи підтверджує факт її проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року не менше трьох років та надає право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону № 796-ХІІ.

З наведених підстав просила позов задовольнити.

У відзиві на позовну заяву №0600-0902-7/67701 від 28 червня 2023 року представник ГУ ПФУ в Житомирській області позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні, оскільки на підставі поданих документів та за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача становить 35 років 4 місяці 15 днів.

До заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 надано посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії. Документами підтверджено, що особа станом на 01 січня 1993 року прожила 0 років 4 місяці 6 днів в зоні гарантованого добровільного відселення (з 24 червня 1986 року по 31 серпня 1986 року). Не взято до уваги місце проживання в зоні гарантованого добровільного відселення з 05 березня 1987 року по 04 вересня 1992 року, згідно довідки від 14 лютого 2023 року № 100, період з 06 вересня 1992 року по 02 лютого 1994 року згідно довідки від 22 лютого 2023 року № 144, оскільки періоди проживання перетинаються з періодами навчання в Луцькому профтехучилищі та періодами роботи в Луцькому хлібокомбінаті, місцезнаходження яких не відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Поданими документами право на зниження пенсійного віку на 6 років не підтверджено (арк. спр. 40 - 42).

У відзиві на позовну заяву №0300-0902-9/38805 від 10 липня 2023 року представник ГУ ПФУ у Волинській області позовні вимоги не визнав та просить відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що період проживання позивача на території, яка відноситься до зони гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 становить 4 місяці 6 днів (арк. спр. 67 - 70).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Після усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали від 26 квітня 2023 року (арк. спр. 25), ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 35).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідачів у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15 березня 2023 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (арк. спр. 47).

Пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1) визначено, що заява на призначення/перерахунок пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр).

Після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, та відповідно до пункту 4.3. Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку розгляд документів, наданих позивачем провадився за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області на підставі заяви та наданих документів було винесено рішення № 24 від 22 березня 2023 року про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв`язку з не підтвердженням факту постійного проживання або постійної роботи в зоні гарантованого добровільного відселення.

У рішенні пенсійного органу зазначено, що страховий стаж позивача становить 35 років 4 місяці 15 днів.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання з 01 вересня 1986 року по 24 липня 1987 року згідно диплому НОМЕР_1 від 24 липня 1987 року, оскільки дошлюбне прізвище ОСОБА_2 не відповідає прізвищу в свідоцтві про шлюб ОСОБА_3 .

До заяви додано, зокрема посвідчення серії НОМЕР_2 від 14 грудня 1992 року потерпілого від Чорнобильської катастрофи. Документами підтверджено, що особа станом на 01 січня 1993 року проживала 0 років 4 місяці 6 днів в зоні гарантованого добровільного відселення. Не взято до уваги місце проживання в зоні гарантованого добровільного відселення з 05 березня 1987 року по 04.09.1992 року, згідно довідки від 14 лютого 1992 року № 100, період з 06 вересня 1992 року по 02 лютого 1994 року згідно довідки від 22 лютого 2023 року № 144, оскільки періоди проживання перетинаються з періодами навчання в Луцькому профтехучилищі та періодами роботи в Луцькому хлібокомбінаті, місцезнаходження яких не відноситься до зони гарантованого добровільного відселення (арк. спр. 46).

Не погоджуючись з зазначеним рішенням позивач звернулася з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Закону України Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зокрема, право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років мають особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років.

Підпунктом п`ятим пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (з наступними змінами та доповненнями) (далі Порядок №22-1) передбачено, що документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Законом №796-ХІІ).

Із аналізу наведеної правової норми вбачається, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи та постійно проживали у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 1 січня 1993 року не менше 3 років.

Частинами третьою, четвертою статті 15 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено, що підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Видача довідок про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення здійснюється органами місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту п`ятого Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 (далі Порядок №51), потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, чи таким, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, і віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія Б.

Пунктом 10 Порядку № 51 передбачено, що видача посвідчень провадиться, зокрема, обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. Посвідчення видаються особам, які постійно проживають або працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - на підставі довідки встановленого зразка.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що єдиним документом, який підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи.

Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах 27 лютого 2018 року у справі №344/9789/17, від 31 липня 2018 року у справі №751/2050/17, від 22 січня 2019 року у справі №129/1535/17, від 21 листопада 2019 року у справі №572/47/17 та в силу приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховується судом при вирішенні даної справи.

Судом встановлено, що позивачу видано посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_2 від 01 грудня 1993 року, відповідно до якого ОСОБА_1 має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (арк. спр. 10).

Отже, наявне у позивача посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи підтверджує факт проживання останньої у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 1 січня 1993 року не менше трьох років та надає право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також довідкою Виконавчого комітету Маневицької селищної ради № 100 від 14 лютого 2023 року підтверджено факт проживання позивача з дня її народження ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) по 01 вересня 1986 року та з 05 березня 1987 року по 04 вересня 1992 року в селі Кукли Маневицького району Волинської області (арк. спр.11).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Маневицької селищної ради № 144 від 22 лютого 2023 року ОСОБА_1 проживала та була зареєстрована в с. Рудка Маневицького району Волинської області з 06 вересня 1992 року по 02 лютого 1994 року (арк. спр. 12).

Села Кукли та Рудка Маневицького району Волинської області відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року №106, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Таким чином, відповідно до наданих позивачем суду та пенсійному органу документів підтверджено факт її проживання та території гарантованого добровільного відселення станом на 1 січня 1993 року не менше трьох років, а всього відповідно до вказаних довідок 7 років 3 місяці 5 днів.

Доводи відповідачів про те, що позивач станом на 01 січня 1993 року прожила або відпрацювала у зоні гарантованого добровільного відселення менше трьох років, оскільки в цей період навчалася та працювала суд до уваги не бере, оскільки основним документом, що підтверджує право позивача на пільги та компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", є посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи.

При цьому суд зазначає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, дії якого оскаржуються, не надано доказів того, що видача позивачу посвідчення була оскаржена або, що таке посвідчення є недійсним.

Відповідно до положень статті 55 Закону №796-XII, умовами надання пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є: наявність відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу; постійне проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року не менше 3 років; досягнення необхідного віку для призначення пенсії згідно статті 55 Закону №796-XII.

Із рішення про відмову у призначенні пенсії убачається наявність у позивача необхідного страхового стажу 35 років 4 місяців 15 днів.

Згідно положень пункту 4 частини другої статті 55 Закону №796-XII зменшення пенсійного віку для потерпілих від Чорнобильської катастрофи (особам, які постійно проживали у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років) становить 3 роки (початкова величина) та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років. При цьому початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії (26 квітня 1986 року) по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

З наданої суду ОСОБА_1 довідки Виконавчого комітету Маневицької селищної ради № 100 від 14 лютого 2023 року вбачається, що позивач постійно проживала у зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії (26 квітня 1986 року) по 31 липня 1986 року (проживала по 01 вересня 1986 року), отже має право на зменшення пенсійного віку на три роки із застосуванням початкової величини.

Крім того із наданих пенсійному органу та суду довідок Виконавчого комітету Маневицької селищної ради № 100 від 14 лютого 2023 року та № 144 від 22 лютого 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 постійно проживала у зоні гарантованого добровільного відселення 7 років 3 місяці 5 днів, в тому числі з 01 липня 1986 року 7 років 1 місяць 5 днів, що дає їй право на зменшення пенсійного віку на 3 роки (1 рік за 2 роки проживання), а з урахуванням початкової величини (3 роки) - на 6 років після досягнення віку 54 роки.

Позивач звернулася за призначенням пенсії 15 березня 2023 року (при досягненні повних 54 років), а відтак має право на пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідачі не довели правомірність прийнятого ГУ ПФУ в Житомирській області рішення № 24 від 22 березня 2023 року про відмову у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку, передбаченого статтею 55 Закону №796-XII в частині не зарахування місця проживання в зоні гарантованого добровільного відселення з 05 березня 1987 року по 04.09.1992 року, згідно довідки від 14 лютого 1992 року № 100, період з 06 вересня 1992 року по 02 лютого 1994 року згідно довідки від 22 лютого 2023 року № 144, а тому таке рішення є протиправним.

Суд зауважує, що відповідно до пункту першого статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи приписи пункту першого статті 45 Закону №1058-IV, факт звернення позивача із заявою про призначення пенсії 15 березня 2023 року, суд уважає, що з метою належного захисту порушених прав, пенсійний орган належить зобов`язати призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку, передбаченого статтею 55 Закону №796-XII з 13 березня 2022 року, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Відтак, з наведених вище підстав, виходячи із наданих суду частиною другою статті 245 КАС України повноважень, позовні вимоги належить задовольнити шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Житомирській області №24 від 22 березня 2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, передбаченого статтею 55 Закону №796-XII в частині не зарахування місця проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення з 05 березня 1987 року по 04 вересня 1992 року (згідно довідки від 14 лютого 2023 року № 100) та період з 06 вересня 1992 року по 02 лютого 1994 року (згідно довідки від 22 лютого 2023 року № 144) та зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області здійснити призначення та виплату позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, передбаченого статтею 55 Закону №796-XII з 13 березня 2023 року.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Житомирській області необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок), який сплачений відповідно до фіскального чеку (платіж № ) від 21 квітня 2023 року (арк. спр. 6) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою (арк. спр. 24).

Керуючись статями 243-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, Житомирська область, місто Житомир, вулиця О.Ольжича, 7, ідентифікаційний код юридичної особи 13559341) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №24 від 22 березня 2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, передбаченого статтею 55 Закону №796-XII в частині не зарахування місця проживання ОСОБА_1 в зоні гарантованого добровільного відселення з 05 березня 1987 року по 04 вересня 1992 року (згідно довідки № 100 від 14 лютого 2023 року) та період з 06 вересня 1992 року по 02 лютого 1994 року (згідно довідки № 144 від 22 лютого 2023 року).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, передбаченого статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 13 березня 2023 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судовий збір у сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович