Справа № 380/16059/23
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

04 вересня 2023 року справа № 380/16059/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Чаплик І.Д., розглянувши у письмовому провадженні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3; ), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 24.02.2023 № 114 «Про застосування до працівників УПП у Львівській області ДПП дисциплінарних стягнень» в частині про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0174198);

скасувати Наказ Департаменту патрульної поліції від 28.02.2023 №218 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0174198);

зобов`язати Державний департамент поліції поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №3 УПП у Львівській області;

зобов`язати Державний департамент поліції нарахувати і виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, з 24.02.2023 по дату поновлення на посаді інспектора поліції.

Суд ухвалою від 18.07.2023 визнав неповажними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, вказані в позовній заяві, залишив позовну заяву без руху з підстав пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та надав позивачу десятиденний строк для подання клопотання про поновлення строку з обгрунтуванням інших причин поважності пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Від позивача 20.07.2023 надійшла заява про поновлення процесуального строку. Заява обґрунтована тим, що позивач уклав договір з адвокатом Германом М.Б., який повинен був скласти і подати до суду позовну заяву. За словами позивача, згідно з умовами адвокатського договору, позивач надав своєму представнику широкі повноваження щодо подання до суду позовних заяв та інших процесуальних документів. Проте адвокат, в порушення умов договору, не склав та не подав своєчасно до суду позовну заяву про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позивач заявляє, що він був введений в оману вказаним адвокатом щодо процесу підготовки та подання позовної заяви до суду, адвокат своєчасно не подав до суду позов. На думку позивача, вказана обставина є поважною причиною пропуску строку на звернення до суду.

24.07.2023 позивач подав іншу заяву про поновлення процесуального строку, яка мотивована тим, що після того, як позивач дізнався про невиконання адвокатом Германом М.Б. своїх обов`язків, позивач уклав договір з іншим адвокатом від 11.07.2023, який склав для позивача позовну заяву до суду. Тому на думку позивача, усі вищенаведені обставини є підставою для поновлення строку на звернення до адміністративного суду.

Окрім того, позивач зазначив у позовній заяві, що з оспорюваним наказом він ознайомився лише 28.03.2023.

Суд ухвалою від 25.07.2023 відкрив провадження у справі та витребував у відповідача належним чином завірені копії матеріалів щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та видачі оспорюваних наказів, а також докази ознайомлення позивача із даними наказами з метою з`ясування позиції відповідача щодо порушених строків на звернення до суду та подальшого вирішення питання про їх поновлення.

11.08.2023 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Разом з відзивом відповідач подав клопотання про залишення позову без розгляду. Клопотання мотивоване тим, що частиною четвертою статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення. Окрім того, відповідач зазначає, що позивач ввів в оману суд, оскільки заявив, що ознайомився із оспорюваним наказом 28.03.2023, хоча як вказано у наказі, позивач ознайомився із ним 28.02.2023.

При вирішенні заяви про поновлення строку на звернення до суду суд керується наступним.

Відповідно до частин 1-2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли їй стало відомо про прийняття певного рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, внаслідок чого відбулося порушення прав, свобод чи інтересів особи. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дії, і у неї не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.05.2021 в справі №380/2355/20.

Як раніше було встановлено судом, позивач оскаржує наказ Департаменту патрульної поліції про його звільнення зі служби в поліції.

15.03.2022 прийнято Закон України № 2123-IX «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану», яким було внесено зміни до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, зокрема викладено Розділ 5 «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану». Цим розділом було скорочено строки звернення до адміністративного суду до 15 днів у період дії воєнного стану.

Розділом 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIІІ визначено особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану. Стаття 31 Дисциплінарного статуту зазначає порядок оскарження дисциплінарного стягнення, застосованого у період дії воєнного стану.

Зокрема, ч. 4 ст.31 Дисциплінарного статуту встановлено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, було введено воєнний стан. Строк дії Указу в подальшому продовжено відповідними Указами Президента України (№ 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023) з 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Таким чином, до вказаних правовідносин має застосовуватись п`ятнадцятиденний строк на звернення до суду.

Як видно із матеріалів справи, предметом спору є накази Департаменту патрульної поліції від 24.02.2023 № 114 «Про застосування до працівників УПП у Львівській області ДПП дисциплінарних стягнень» в частині про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0174198) та від 28.02.2023 №218 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0174198). Позивач ознайомився із вказаними наказами 28.02.2023, що підтверджується відміткою про ознайомлення із наказами, а не 28.03.2023, як позивач зазначає.

Водночас позивач звернувся до суду лише 13.07.2023, з порушенням строку звернення до адміністративного суду.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Аналіз усіх вищевказаних норм КАС України дає підстави стверджувати про обов`язок суду з`ясувати в кожному випадку чи адміністративний позов подано у строк, установлений законом, а якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Позивач обґрунтовує поважність пропуску строку на звернення до суду недобросовісною бездіяльністю свого представника, який своєчасно не виконав своїх зобов`язань за договором про надання правничої допомоги.

Суд, проаналізувавши договір про надання правничої допомоги №03/03-23 від 03.03.2023, укладений між позивачем та адвокатом Германом М.Б. встановив, що пунктом 2.3 вказаного Договору, на який посилається позивач, визначено, що Адвокату надаються повноваження на ведення справи у суді, і надається право вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії у судах загальної юрисдикції, згідно зі статтями 43, 49, 64 Цивільного процесуального кодексу України. Окрім того, пунктом 4.1. Договору визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має відповідати вимогам, визначеним ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Відтак суд приходить до висновку, що вказаний договір стосується розгляду справ за участі позивача в судах загальної юрисдикції і не є доказом його укладення з метою надання правової допомоги в адміністративних судах для вирішення публічно-правових спорів, оскільки вказаної опції в договорі не передбачено. Тому суд приходить до висновку, що вказаний договір укладався не з метою надання правової допомоги у даному адміністративно-правовому спорі, а відтак відхиляє вказані доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку на звернення до суду.

При цьому суд враховує і суперечливі доводи позивача щодо ознайомлення його з оскаржуваним наказом лише 28.03.2023, оскільки договір з адвокатом Германом М.Б. про надання правничої допомоги №03/03-23 укладено 03.03.2023, тобто до ознайомлення з оскаржуваними наказами, проте після їх прийняття.

Водночас договір з адвокатом Андрейківим Ю.Я. №11.07.-ц/23, яким передбачено надання правової допомоги в суді, інших органах, установах, організаціях, підприємствах усіх форм власності було укладено лише 11.07.2023, з порушенням строку звернення до суду на кілька місяців. Тому ця обставина теж не може вважатися поважною причиною пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Суд також зазначає, що укладення з метою надання правової допомоги відповідного договору та надання представнику широкого кола повноважень не позбавляє особу, якій надаються такі послуги, в даному випадку позивача, перевіряти своєчасність та якість таких послуг.

Згідно з частини 3 статті 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до пункту 6 частини 5 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з частиною 1 статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Особа, яка має намір подати позовну заяву, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту позовної заяви, оплати судового збору тощо, проте, позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій спрямованих на дотримання вказаних вимог процесуального закону.

З наведеного суд приходить до висновку, що порушення адвокатом строку звернення до суду спричинено в тому числі пасивною поведінкою позивача, як от невжиття заходів щодо підписання позовної заяви, перевірки щодо її подання від його імені адвокатом, стану розгляду справи тощо протягом тривалого періоду часу, а тому на думку суду, не є поважною причиною для поновлення такого строку.

Інщих причин поважності пропуску строку на звернення до суду позивачем не наведено, а судом не встановлено.

Відповідно до частин 3-4 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При цьому, суд враховує, що в ухвалі від 18.07.2023 про залишення позову без руху суд визнав неповажними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, вказані в позовній заяві, та надав можливість позивачу вказати інші поважні причини пропуску строку, однак з поданих позивачем заяв від 20.07.2023 та від 24.07.2023 таких судом не встановлено.

Вказане зумовлює залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 240 КАС України.

Разом з цим, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, при поданні даного адміністративного позову його не сплачував, а доказів понесення інших витрат сторонами до суду не подано, підстав для розподілу судових витрат немає.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді у щорічній відпустці з 12.08.2023 по 03.09.2023 клопотання вирішується в перший робочий день після виходу з відпустки.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 171, 240, 241, 243, 248, 256, 293, 294 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

клопотання відповідача про залишення позову без розгляду задовольнити.

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відмовити в задоволенні клопотання про його поновлення.

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3; ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без розгляду.

Роз`яснити, що після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, позивач має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 Р.VII Перехідні положення КАС України шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

СуддяЧаплик Ірина Дмитрівна