Справа № 461/6951/23
Суддя: Романюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/6951/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2023 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Романюк В.Ф.

за участю:

секретаря судового засідання Решетова Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (адреса: 790007, м.Львів, вул. Січових Стрільців, 11, ) до громадянки російської федерації ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про затримання з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців громадянки російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянки російської федерації ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в якому просить затримати з метою забезпечення примусового видворення громадянки російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном на шість місяців, для забезпечення примусового видворення за межі території України.

В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 28.08.2023 року о 11.20 год. згідно протоколу №МЛВ 000076 про адміністративне затримання за ч.2 ст.263 КУпАП працівниками Головного управління ДМС України у Львівській області була виявлена та затримана громадянка російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка порушила правила перебування іноземців на території України, а саме ухилилась від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування.

ОСОБА_2 , є громадянкою російської федерації, що підтверджується громадянським паспортом, порушила вимоги законодавства про правовий статус іноземців на території України, після скасування 24.03.2023 посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 не покинула території України, перейшла в статус нелегального мігранта. Подати при наявності законодавчих підстав заяву на оформлення посвідки на тимчасове чи постійне проживання, дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України має право лише іноземець, який станом на день подачі відповідної заяви на законних підставах перебуває на території України.

Ухвалою суду від 28 серпня 2023 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду.

Представник позивача до початку судового засідання подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, оскільки подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що з позовом погоджується повністю.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в на підставі ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося у зв`язку з тим, що всі учасники процесу в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Суд встановив, що 28.08.2023 року о 11.20 год. згідно протоколу №МЛВ 000076 про адміністративне затримання за ч. 2 ст. 263 КУпАП працівниками Головного управління ДМС України у Львівській області була виявлена та затримана громадянка російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка порушила правила перебування іноземців на території України, а саме ухилилась від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ПР МЛВ 002201 від 28.08.2023 за ч. 3 ст. 203 КУпАП громадянка російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевищила дозволений строк перебування у зв`язку із відсутністю коштів на виїзд з території України та не виконала рішення про примусове повернення від 25.04.2023 року №50/2023, винесене ГУ ДМС у Львівській області.

Згідно рішення про примусове повернення встановлено, що вказана іноземка, після скасування 24.03.2023 посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 не покинула територію України, чим порушила п. 2 Порядку продовження строку перебування та проживання або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ № 150 від 15.02.2012, а також проживання без документів на право проживання в Україні. Вказана іноземна громадянка ухилилась від виїзду з України, подальші відмітки про продовження терміну перебування на території нашої держави в паспортному документі іноземки відсутні.

ОСОБА_2 , є громадянкою російської федерації, що підтверджується громадянським паспортом, порушила вимоги законодавства про правовий статус іноземців на території України, після скасування 24.03.2023 посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 не покинула території України, перейшла в статус нелегального мігранта. Подати при наявності законодавчих підстав заяву на оформлення посвідки на тимчасове чи постійне проживання, дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України має право лише іноземець, який станом на день подачі відповідної заяви на законних підставах перебуває на території України.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Встановлено, що громадянка російської федерації ОСОБА_2 перевищила дозволений строк свого перебування на території України більше 90 днів протягом 180 днів, чим порушила п. 2 Порядку продовження строку перебування та проживання або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ від 15.02.2012 № 150.

Іноземець ухилився від виїзду з України, не вживав заходів щодо оформлення легального перебування на території України, з заявою про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не звертався, законне джерело існування та підстави для подальшого перебування на території України відсутні.

Відповідно до п.п. 2, 5 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, паспортні документи або документи, що підтверджують особу без громадянства, яких зареєстровано посадовою особою Держприкордонслужби, продовжується територіальними органами або підрозділами ДМС.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі - Закон № 3773- VI).

Відповідно до пункту 16 частини першої статті 1 Закону № 3773- VI паспортний документ іноземця це документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.

У частині 3 статті 3 розділу І Закону № 3773- VI зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Пунктом 1 розділу VI Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС, Адміністрації Держприкордонслужби та Служби безпеки України 23.04.2012 № 353/271/150, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2012 за № 806/21119, визначено, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

Відповідно до п.14 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон) нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Згідно ч.1 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі - Закон №3773) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Частиною 5 цієї ж статті Закону передбачено, що рішення суду про примусове видворення іноземця або особи без громадянства виконується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, а стосовно іноземців та осіб без громадянства, затриманих ним у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України, - органом охорони державного кордону. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове видворення здійснюється органом, за чиїм позовом суд прийняв рішення про примусове видворення. З метою контролю за виконанням іноземцем або особою без громадянства рішення про примусове видворення службові особи органу охорони державного кордону або центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, здійснюють супровід такого іноземця або особи без громадянства.

В абзаці першому пункту 4 статті 30 Закону зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення, (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Встановлено, що відповідач порушив встановлені правила перебування іноземців та осіб без громадянства на території України може здійснити втечу та будучи в межах України не має постійного місця проживання та місця праці, не має стабільного джерела доходів для свого існування.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи щодо затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців та осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню за межі України.

Частиною 1 ст. 289 КАС України визначено, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Суд приймає до уваги покликання представника позивача про те, що існує ризик втечі громадянкою російської федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та уникнення нею примусового видворення.

Відповідно до ч.11 ст. 289 КАС України визначено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців.

У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, коли здійснюється законний арешт або затримання з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Враховуючи наведене, зокрема те, що відповідач перебуває на території України без відповідних законних підстав, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст.271, 272, 243-245, 289, 297 Кодексу адміністративного судочинства, Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (адреса: 790007, м.Львів, вул. Січових Стрільців, 11, ) до громадянки російської федерації ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про затримання з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців громадянки російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задоволити.

Затримати з метою забезпечення примусового видворення громадянки російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, терміном на 6 (шість) місяців, для забезпечення примусового видворення за межі території України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 30 серпня 2023 року

Суддя: В.Ф. Романюк