Справа № 420/4576/23
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/4576/23

Перша інстанція: суддя Танцюра К.О.,

повний текст судового рішення

складено 19.05.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Судді-доповідача - Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 за період з 20 травня 2022 року по 31 травня 2022 року; з 01 червня 2022 року по 30 червня 2022 року; з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року; з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити йому недоплачену частину додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ 28 лютого 2022 року №168 за період з 20 травня 2022 року по 31 травня 2022 року; з 01 червня 2022 року по 30 червня 2022 року; з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року; з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року, виходячи з її розміру 100 000 грн., з урахуванням попередньо виплаченої суми такої винагороди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в період з 20 травня 2022 року по 31 серпня 2022 року він був підпорядкований військовій частині НОМЕР_2 та у її складі брав участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України з метою виконання бойових завдань, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 встановленого зразка №4093 від 31.08.2022 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського адміністративного суду від 19 травня 2023 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що довідкою військової частини НОМЕР_3 від 31.08.2022 №4093 підтверджується те, що ОСОБА_1 приймав безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, суд прийшов до висновку, що відповідач, не виплачуючи вказану додаткову винагороду у Порядку №168, діяв протиправно.

Також судом було відхиллено всі посилання відповідача на порушення процедури подання доказів участі особи в бойових діях або заходах та зазначення про наявні недоліки форми та змісту довідки військової частини НОМЕР_3 від 31.08.2022 року №4093.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, військова частина НОМЕР_1 просить скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування наведених в апеляційній скарзі доводів апелянт вказав про відсутність підстав для видачі наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди позивачу на підставі довідки від 31.08.2022 року №4093, виданої військовою частиною НОМЕР_2 , оскільки вона містить недоліки оформлення та змісту.

Крім того, з боку позивача не було подано належного рапорту та долучення до нього оригіналу довідки військової частини НОМЕР_3 від 31.08.2022 року №4093 для здійснення заходів щодо перевірки фактів та обставин її видачі постійно діючою внутрішньо-перевірочною комісією військової частини НОМЕР_1 для встановлення підстав нарахування військовослужбовцям додаткової винагороди.

Також апелянт зазначає, що військова частини НОМЕР_1 є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки виплата позивачу додатковї винагороди залежить від находження підтверджуючих документів з військової частини НОМЕР_2 . Таким чином, позивач обрав неналежний спосіб судового захисту, оскільки з боку відповідача відсутні дії або ж бездіяльність, які порушували його права.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечував проти її задоволення та просив залишити без змін оскаржуване рішення. Позивач наголошує на наявному праві на отримання додаткової винагороди на підставі довідки від 31.08.2022 року №4093, виданої військовою частиною НОМЕР_2 .

Також зазначає про хибність посилань відповідача на обов`язкову перевірку довідки під час призначення додаткової винагороди, оскільки станом на час створення внутрішньо-перевірочної комісії він вже приймав участь в бойових діях. Крім того, створення комісії обумовлена Окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 року №912/з/29, яке не є нормативним актом, прийняте після виникнення спірних правовідносин та безпосередньої участі позивача в бойових діях.

29.08.2023 року до суду надійшли додаткові пояснення військової частини НОМЕР_1 , до яких долучено матеріали службового розслідування відносно старшого лейтенанта ОСОБА_2 та зазначено, що вказаний військовослужбовець був разом з позивачем.

У відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, лейтенант ОСОБА_1 , офіцер відділення управління черговими силами командного пункту військової частини НОМЕР_1 , з 20 травня 2022 року вибув з Військової частини НОМЕР_1 у відрядження з 20 травня 2022 року до окремого розпорядження, з метою ефективного застосування сил і засобів РЕР відповідно до поставлених завдань за призначенням, що підтверджується наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 19.05.2022 року (т.1 а.с.13).

Військовою частиною НОМЕР_2 лейтенанту ОСОБА_1 , який проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , видано довідку від 31.08.2022 року №4093 про те, що він приймав безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії: з 20 травня 2022 року по 31 травня 2022 року; з 01 червня 2022 року по 30 червня 2022 року; з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року; з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року.

Зі змісту вказаної довідки вбачається, що підставою для її прийняття стали: бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №16 від 08.03.2022 року, бойове розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №493 від 18.05.2022 року, наказ командира військової частини НОМЕР_1 №85 від 19.05.2022 року, рапорт командира маневреної групи №4/82 військової частини НОМЕР_1 (а.с.12).

11.10.2022 року ОСОБА_1 листом звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 із заявою про здійснення нарахування та виплати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» на період дії воєнного стану додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень за період безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів по теперішній час, посилаючись у вказаній заяві на довідки військової частини НОМЕР_2 за період з травня по вересень 2022 року. У разі відмови в задоволенні заяви, просив повідомити його в письмовій формі про причини. (а.с.10-11).

Листом Військової частини НОМЕР_1 від 07.11.2022 року №3438/1/1057 повідомлено ОСОБА_1 про необхідність дотримання порядку звернення військовослужбовцем з приводу проходження ним військової служби. Оскільки у зверненні наявні ознаки, що стосуються його службової діяльності військовослужбовців, позивачу роз`яснено право подавати письмові звернення виключно стосовно питань, які не стосуються його службової діяльності (т.1 а.с.8-9).

Вважаючи наявними підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди, встановленої п.1 Постанови КМУ від 28.02.2022 року №168, за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі, стримуванні збройної агресії в період з 20.05.2022 року по 31.08.2022 року із розрахунку 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан, який існує по сьогоднішній день.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 року прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Приписами п.1 постанови №168 визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 року №793 постанову №168 доповнено пунктом 2-1 такого змісту: «Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».

Згідно з пунктом 2 Постанови №793 вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначено Міністром оборони України в Окремому дорученні №912/з/29 від 23.06.2022 року (далі Окреме доручення), яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022 року.

За приписами п.3 Окремого доручення передбачено, що райони ведення бойових дій визначати відповідними рішенням (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувачі Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави відповідними рішеннями (наказами, директивами. розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Генеральному штабу Збройних Сил України довести до військ затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України перелік органів військового управління (штабів угрупування військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, що мають право видавати довідки про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або заходах відряджених до цих органів військовослужбовців за формою, наведеною в додатку № 4 до цього доручення.

Пунктом 4 Окремого доручення визначено, що керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних групи, командирам військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цього доручення.

У разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведено« і додатку № 2 до цього доручення.

У підставах про видання таких довідок (додаток № 1 додаток № 2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Надати право керівникам органів військового управління, угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, перелік яких затверджено Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України, включати до таких довідок безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах починаючи з 24 лютого 2022 року.

Також, згідно до п.5 наведеного Окремого доручення встановлено, що виплату додаткової винагороди здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів п. 6 Окремого доручення.

Колегія суддів зазначає, що положення Окремого доручення №912/з/29 від 23.06.2022 року мають бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки позивач звернувся до відповідача 11.10.2022 року з приводу виплати додаткової винагороди, тобто у період дії Окремого доручення.

Крім того, вказане доручення не вносить жодних змін до конструкції постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року, а лише роз`яснює порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України.

Поряд з тим, судом встановлено, що протягом часу несення військової служби з 20.05.2022 по 31.08.2022 року позивач отримував виплату у розмірі 30 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у відповідних заходах та не отримував її у збільшеному до 100 000 грн. розмірі (т.1 а.с.50).

Як встановлено колегією суддів, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №257 від 04.08.2022 року з метою уточнення та перевірки правильного оформлення та відповідності до керівних документів довідок про прийняття безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі у стримуванні збройної агресії військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 та інших документів особового складу військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , які набули право для отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн, утворено постійно діючу внутрішньо-перевірочну комісію (т.1 а.с.52-53).

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи безпосереднім командиром позивача не подавався рапорт щодо участі позивача у бойових діях або заходах за спірний період, не вносились записи в журнал обліку бойових дій, бойового донесення, тощо, та, як наслідок не видавався наказ командиром військової частини про виплату додаткової винагороди.

Також, як встановлено колегією суддів, жодних доказів надання відповідачу довідки військової частини НОМЕР_2 №4093 від 31.08.2022 року про безпосередню участь у бойових діях у спірні періоди матеріали справи не містять. За таких обставин, відповідач не міг розпочати процедуру уточнення та перевірки правильного оформлення довідки, як необхідної передумови призначення додаткової винагороди, встановленої постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року в розмірі 100 000 грн.

Стосовно звернення до відповідача з листом щодо виплати додаткової винагороди, колегія суддів зазначає таке.

Так, порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначений Положенням «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженим Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 (далі - Положення), яким визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Відповідно до абз.2 п.12 Положення право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначено у Статуті внутрішньої служби ЗСУ, затвердженому Законом України Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV.

Відповідно до ст.14 Статуту із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Однак ОСОБА_1 звернувся до військової частини № НОМЕР_8 з заявою щодо надання інформації, яка стосується службових питань відповідно до Закону України «Про звернення громадян», у зв`язку з чим отримав лист, яким роз`яснено порядок звернення з порушеного питання.

Таким чином, колегія суддів не встановила ознак протиправної поведінки чи допущеної протиправної бездіяльності з боку військової частини НОМЕР_1 під час проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 за період з 20.05.2022 року по 31.08.2022 року у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, оскільки позивач не звернувся до відповідача у встановленому Законом порядку з метою вирішення службового питання.

За таких обставин прийняте судом першої інстанції рішення не може бути визнано таким, що ухвалено на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ, що суперечить вимогам ст.242 КАС України, внаслідок чого оскаржуване рішення належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи, що судом першої інстанції правомірно розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2023 року скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач І.П. Косцова
Судді Ю.В. Осіпов В.О. Скрипченко