Справа № 480/7005/23
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2023 року Справа № 480/7005/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глазька С.М., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка полягає у не знятті арешту нерухомого майна, накладеного згідно постанови АА 189227 Ковпаківського відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.12.2007 в рамках виконавчого провадження на невизначене майно, все нерухоме майно належне позивачці ОСОБА_1 (реєстраційний запис про обтяження № 6262220);
- зобов`язати Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії щодо зняття арешту та заборони відчуження нерухомого майна, накладеного згідно постанови АА 189227 Ковпаківського відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 10.12.2007 на невизначене майно, все нерухоме майно, належне ОСОБА_1 (реєстраційний запис про обтяження № 6262220).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу квартири від 13.09.1999 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . Однак, позивач, як власник, на даний час не може скористатися своїм правом власності, а саме розпорядитися своєю власністю (продати свою квартиру), оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься реєстраційний запис про обтяження № 6262220 від 19.12.2007 про арешт нерухомого майна (об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно). Підставою зазначеного обтяження є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладена Ковпаківським відділом державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 10.12.2007 в рамках виконавчого провадження АА 189227. Позивач наголошує, що на даний час всі виконавчі провадження по відношенню до неї були завершені та на виконанні у відповідача не перебуває жоден виконавчий документ.
Так, відповідно до роздруківки з Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 26.06.2023 щодо позивача завершено єдине наявне виконавче провадження, а інших виконавчих проваджень немає. Безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, у зв`язку з чим позивач 25.05.2023 звернулася із відповідною заявою до відповідача. Утім, на зазначену вищу заяву у своїй відповіді №19 від 24.05.2023 відповідач повідомив позивача про неможливість зняття арешту з майна, накладеного постановою АА 189227 від 10.12.2007, оскільки у відповідності до Розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом МЮУ № 1829/5 від 07.06.2017, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання який становить один рік. У зв`язку з вищезазначеним, у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника. Тому, позивачу було рекомендовано з питанням про зняття арешту з майна звернутися до суду.
Позивач, вважаючи таку бездіяльність Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції протиправною, звернулася до суду з цим позовом за захистом своїх прав.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 було задоволено заяву про самовідвід судді Шевченко І.Г. у адміністративній справі № 480/7005/23 за позовом ОСОБА_1 до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, з урахуванням особливостей провадження у даній категорії справ, визначених ст. 287 КАС України.
Ухвалу суду відповідач отримав 12.07.2023 (а.с.26), однак станом на час розгляду справи відзив на позов до суду не надав. У той же час, надіслав на адресу суду свою правову позицію у формі пояснень.
Так, зазначив, що згідно перевірки даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта існує реєстраційний запис про обтяження 6262220 від 19.12.2007, проте ідентифікуючі дані, а саме ідентифікаційний номер суб`єкта обтяження - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутній, вказана адреса проживання - АДРЕСА_2 . Згідно даних АСВП станом на 21.07.2023 у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження про стягнення боргу з ОСОБА_1 . У відповідності до Розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом МЮУ № 1829/5 від 07.06.2017, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений вичерпний перелік підстав для зняття арешту з усього майна боржника або його частини, у всіх інших випадках, арешт може бути знятий за рішенням суду.
Сторони належним чином повідомленні про час та місце розгляду даної справи в судове засідання не з`явилися. Відповідач надіслав на адресу суду письмові пояснення, у яких просив розгляд справи проводити без його участі.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.15).
Маючи намір реалізувати своє право на розпорядження нерухомим майном, ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса та надала документи, що посвідчують право власності на нерухомість. З усного пояснення нотаріуса стало відомо, що на квартиру накладено арешт.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Сумською філією державного підприємства «Інформаціїний центр» Міністерства юстиції України 19.12.2007 зареєстровано обтяження (№6262220) всього нерухомого майна (невизначене майно), власником якої є ОСОБА_1 на підставі постанови Ковпаківського ВДВС Сумського міського УЮ про арешт майна АА189227 від 10.12.2007, прийнятою державним виконавцем Бутенко М.А.
24.05.2023 позивач звернулася до відповідача із заявою про зняття арешту.
Листом від 24.05.2023 №19 Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовив у знятті арешту, оскільки відсутні підстави, визначені ст.59 Закону України «Про виконавче провадження». Також у вказаному листі зазначено про строки зберігання виконавчих проваджень та запропоновано для вирішення питання про зняття арешту з майна звернутися до суду.
З огляду на вищевказані обставини, позивач звернулася з даним позовом до суду.
Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV (втратив чинність, але діяв на момент прийняття постанови про накладення арешту).
Статтею 1 Закону № 606-ХІV передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 49 Закону №606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі: смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.
Частиною першою статті 50 Закону №606-XIV було встановлено, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно статті 60 Закону №606-XIV особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.
У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.
У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У зв`язку з наявністю постанови про арешт майна позивача, останній обмежений в праві розпорядження цим майном.
Водночас, згідно пункту 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII (в редакції станом на момент вирішення даної справи) виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
У відповідності з пунктом 6 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Відповідно до вимог статті 56 Закону №1404-VIII арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Статтею 59 Закону №1404-VIII передбачено порядок зняття арешту з майна, накладеного державним виконавцем. Так, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
З метою з`ясування наявності заперечень у відповідача щодо зняття спірного арешту, суд у ході проведення судового засідання 27.07.2023, ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання, витребував у відповідача докази, а саме:
- інформацію, щодо того, чи заперечує відповідач проти зняття арешту, який був накладений на виконання постанови про арешт майна АА189227 від 10.12.2007, яка прийнята державним виконавцем Бутенко М.А. та яка зареєстрована в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 19.12.2007 за № 626220, у разі наявності заперечень зазначити фактичні підстави у відповідності до ч.1 ст.77 КАС України;
- копію постанови про арешт майна АА189227 від 10.12.2007 та копію матеріалів виконавчого провадження № АА189227;
- інформацію щодо виконавчого провадження № АА189227, а саме зазначити чи закінчено воно та з яких підстав.
Відповідач у своєму листі зазначає, що відповідно до бази даних Автоматизованої системи виконавчого провадження та спецрозділу АСВП інформація щодо перебування виконавчого документа на виконанні у відповідача відсутня, разом з тим, суд зазначає, що наявність арешту, накладеного постановою Ковпаківського ВДВС Сумського міського УЮ про арешт майна АА189227 від 10.12.2007, порушує права позивача на мирне володіння майном, що є порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно зі ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення містить Цивільний кодекс України. Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт (реєстраційний запис про обтяження № 6262220), який накладений на підставі постанови Ковпаківського ВДВС Сумського міського управління юстиції про арешт майна АА189227 від 10.12.2007, прийнятою державним виконавцем Бутенко М.А. «на невизначене майно, все нерухоме майно», власником якого є ОСОБА_1 .
Щодо позовної вимоги визнати протиправною бездіяльність Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка полягає у не знятті арешту нерухомого майна, накладеного згідно постанови АА 189227 Ковпаківського відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.12.2007 в рамках виконавчого провадження на невизначене майно, все нерухоме майно належне ОСОБА_1 (реєстраційний запис про обтяження № 6262220), суд зазначає, що вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки у ході судового розгляду справи не встановлено протиправну бездіяльність відповідача при розгляді звернення позивача до відповідача у травні 2023 року, тобто, відповідач, розглядаючи вказане звернення позивача, не мав відповідних підстав для зняття вказаного арешту.
Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору
Враховуючи часткове задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 536,80 грн (50%*1073,60 грн), який був сплачений позивачем при подачі позову.
Керуючись статтями 9, 77, 241-245, 255, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.М. Глазько