Справа № 320/29578/23
Суддя: Перепелиця А.М.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 вересня 2023 року м. Київ № 320/29578/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Перепелиця А.М., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 до Національної служби здоров`я України, Держави України в особі Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Національної служби здоров`я України, Держави України в особі Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:

- визнати протиправною систему повторюваних тривалих умисних дій та бездіяльності Національної служби здоров?я України, які вчинялися відносно ОСОБА_1 та полягали в наступному:

- фінансова дискримінація позивача шляхом встановлення останньому наказом НСЗУ №274 від 24.06.2022 надбавки в розмірі 50%, в той час, як керівництву Адміністративному Департаменту встановлено надбавку в розмірі не менше 420% та бездіяльність Відповідача на службову записку Позивача від 14.07.2022 №12-03/197-22;

- наклеп зі сторони начальника господарського управління Адміністративного департаменту НСЗУ Чернишева С. В., який полягав в повідомленні 18.10.2022 останнім про запуск котельні через невідомі причини та безліяльність Відповілача щодо притягнення ОСОБА_2 за наклеп та за невиконання службових обов`язків самим ОСОБА_2 ;

- не надання позивачу рівних з іншими особами можливостей кар`єрного росту шляхом не здійснення відповідачем розгляду кандидатури возивача для призначення останнього на посаду директора Адміністративного департаменту та призначення на цю посаду нової для НСЗУ особи;

- зневажливі зауваження та висловлювання принизливого характеру щодо позивача, а саме: «ДОРУЧЕННЯ НЕ ВИКОНАНО! Ваша некомпетентність у технічних питаннях є очевидною для мене з перших днів моєї роботи в Адміністративному департаменті...

... Але через свої слабкі комунікативні та організаторські навички...

... А мої зауваження щодо доопрацювання свого витвору сприйняли як посягання на величну місію Вашої власної стратегічної думки в історії Всесвіту та породили, на мій погляд, чергову безглузду службову записку..

... особисте неприязне ставлення до мене як до керівника і до людини... не заважайте своїми інтригами та амбіціями працювати Адміністративному

департаменту.», які вжив директор Адміністративного департаменту НСЗУ в якості реакції на доповідну Позивача щодо розробки алгоритмів обліку та списання дизельного пального, яке використовується при роботі дизель-генератора

- ізоляція позивача під час відсутності на роботі директора Адміністративного департаменту, шляхом видання 07.12.2022 відповідачем наказу №675, згідно з яким встановлено, що у разі відсутності директора департаменту, заступник директора департаменту не виконує його обов?язки;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом ігнорування та не розгляду відповідачем службової записки Позивача від 13.12.2022 №10-10/97-22;

- висловлювання принизливого характеру щодо Позивача, а саме: «Завдання від 21.12.2022 № Завдання_12/2022 НЕ ВИКОНАНО! Вкотре наголошую, уважніше читайте тексти моїх доручень і завдань перш ніж надсилати у відповідь чергове загострення своєї власної геніальності!», які вжив директор Адміністративного департаменту НСЗУ на службову записку Позивача від 21.12.2022 №10-10/107-22;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом ігнорування та не розгляду відповідачем службової записки Позивача від 22.12.2023 №10-10/109-22;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом зміни відповідачем 23.12.2022 посадової інструкції позивача без відома та без попереднього обговорення з останнім;

- ізоляція позивача шляхом ігнорування та не розгляду директором Департаменту інформаційних технологій НСЗУ службової записки позивача від 26.12.2022 №10-10/113-22 про надання інформації щодо корегування етапів погодження документів в системі АСКОД;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом висловлювань принизливого характеру зі сторони директора Адміністративного департаменту НСЗУ, а саме: «.--демонструє Вашу нездатність: ефективно обмінюватися думками та поглядами, переконливо доносити інформацію так, щоб мету комунікації було досягнуто найкраще; бути частиною команди та будувати ефективну внутрішню і зовнішню співпрацю для досягнення спільного результату; організувати свою роботу та роботу команди максимально ефективно» в якості реакції на документ Позивача від 27.12.2022 №10-10/116-22 щодо незадовільного погодження працівниками Департаменту проекту Положення Пр-1871;

- невиправдано емоційні висловлювання принизливого характеру щодо позивача, вжиті директором Адміністративного департаменту НСЗУ на скаргу позивача від 11.01.2023 №10-10/11-23;

- безпідставне негативне виокремлення позивача з колективу та його ізоляція шляхом надання керівнику НСЗУ директором Адміністративного департаменту 12.01.2023 службової записки №10-10/12-23, в якій викладено подальші заходи щодо цькування позивача: відправлення позивача у простій до кінця воєнного стану; переведення Позивача на іншу посаду іншого структурного підрозділу НСЗУ; ліквідації посади, на якій проходить державну службу позивач;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом не розгляду по суті відповідачем скарги позивача від 13.01.2023 №10-10/13-23 на ім?я голови НСЗУ щодо бездіяльності заступника Голови НСЗУ Бойко Т.О., в якій викладені 5 епізодів про можливе порушення Кримінального кодексу, Закону України «Про державну службу», Закону України «Про запобігання корупції», наказу НАДС від 05.08.2016 №158 та факти мобінгу стосовно позивача,

- безпідставне позбавлення позивача частини виплат шляхом направлення керівнику НСЗУ подання від 19.01.2023 №10-10/25-23 щодо встановлення надбавки за інтенсивність праці з 02.01.2023 усім працівникам Адміністративного департаменту, крім позивача;

- нерівна оплата за працю рівної цінності шляхом ігнорування та не розгляду відповідачем службової записки позивача від 20.01.2023 №10-10/26-23 на ім?я Голови НСЗУ щодо не вжиття будь-яких дискримінаційних заходів щодо нього та встановлення Позивачу стимулюючих виплат у розмірі (у відсотках), не нижче середньозваженого відсотку стимулюючих виплат, які будуть застосовані до подібних працівників - заступників директорів департаментів НСЗУ;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом ігнорування та не розгляду відповідачем службової записки позивача від 20.01.2023 №10-10/27-23;

- створення навколо позивача напруженої, ворожої, образливої атмосфери шляхом направлення 23.01.2023 директором Адміністративного департаменту НСЗУ керівнику НСЗУ службової записки №10-10/31-23 в якій викладені пропозиції звернутися до НАЗК та до СБУ щодо позивача;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом формального розгляду відповідачем службової записки позивача від 23.01.2023 №10-10/32-23 про вчинення корупційних правопорушень ОСОБА_2 на загальну суму 47,5 млн. грн;

- безпідставне позбавлення позивача частини виплат шляхом направлення 24.01.2023 директором Адміністративного департаменту НСЗУ керівнику НСЗУ службової записки №10-10/34-23, в якій викладена пропозиція щодо не встановлення Позивачу стимулюючих виплат починаючи з січня 2023 року;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом ігнорування та не розгляду відповідачем звіту про роботу за період 23-27.01.2023, документ №10-10/42-23 від 27.01.2023, яким проінформовано відповідача про факти порушення директором Адміністративного департаменту наказу НСЗУ «Про врегулювання конфлікту інтересів» від 19.01.2023 №24;

- безпідставне позбавлення позивача частини виплат шляхом видання відповідачем наказів від 30.01.2023 №62 та від 01.02.2023 №65, згідно з якими, позивач являється єдиним працівником відповідача, який не отримує стимулюючих виплат;

- виведення позивача з психологічної рівноваги та нерівна оплата праці рівної цінності шляхом ігнорування та не розгляду відповідачем звернення позивача від 01.02.203 №10-10/49-23 з проханням уникнути дискримінаційних заходів та нарахувати йому стимулюючі виплати на рівні подібних працівників - заступників директорів департаментів НСЗУ;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом ігнорування та не вжиття жодних заходів за наслідками розгляду відповідачем службової записки позивача від 03.02.2023 №10-10/53-23 03.02.2023 про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника Голови НСЗУ ОСОБА_3 та директора Адміністративного департаменту НСЗУ ОСОБА_4 через бездіяльність вказаних осіб на факти, про які їх повідомляв позивач та які в подальшому підтвердилися;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом ігнорування та не розгляду відповідачем звіту про роботу Позивача від 06.02.2023, документ №10-10/55-23, яким проінформовано відповідача про факти порушення директором Адміністративного департаменту наказу НСЗУ «Про врегулювання конфлікту інтересів» від 19.01.2023 №24;

- створення навколо позивача напруженої, ворожої атмосфери шляхом здійснення контролю за правомірністю відсутності Позивача на робочому місці 07.02.2023 в період з 14-00 год. до 18-00 год. за тієї умови, що позивачем ці питання були узгоджені з належним керівником;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом ігнорування та відсутності будь-якої реакції відповідача на службову записку позивача від 20.02.2023 №10-10/70-23, в якій узагальнені наявні порушення законодавства в ході укладання та виконання договорів підряду №61 та №71. Натомість, внаслідок моніторингу, проведеного Державною аудиторською службою України підтверджено порушення процедури закупівлі, згідно з якою укладено Договір № 61 та зобов`язано НСЗУ розірвати договір;

- створення стосовно позивача ворожої, образливої атмосфери шляхом безпідставного обвинувачення позивача директором Адміністративного департаменту, позивач неодноразово обвинувачувався в скоєнні кримінальних правопорушень, зокрема, на сторінці 6 службової записки від 02.03.2023 №10-10/79-23 зазначається, що позивач прагнув скоїти злочини за ст.ст.383, 384 КК України;

- створення стосовно позивача ворожої, образливої атмосфери шляхом необґрунтованого обвинувачення позивача в дискримінації підлеглих, наявності незрозумілого приватного інтересу, зловживанням службовими повноваженнями, які викладені в службовій записці від 07.03.2023 №13.1-01/17-23;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом ігнорування та відсутності будь-якої реакції Відповідача на службову записку позивача від 13.03.2023 №10-10/94-23, в якій обґрунтовується нікчемність банківської гарантії від 2023 року по договору №61;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом ігнорування та відсутності будь-якої реакції відповідача на службову записку Позивача від 13.03.2023 р. No 10-10/96-23 в якій, з посиланням на правові позиції Верховного Суду, обґрунтував нікчемність додаткових угод щодо виданих авансів по договорах №61, 71;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом ігнорування та відсутності будь-якої реакції відповідача на службову записку позивача від 27.03.2023 №10-10/117-23 щодо необхідності розгляду по суті доповідної записки від 13.03.2023 №10-10/94-23 та притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності за дії, що призвели до неотримання НСЗУ коштів по банківській гарантії;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом ігнорування та відсутності будь-якої реакції відповідача на службову записку позивача від 17.04.2023 №10-10/138-23 щодо необхідності повторного розгляду по суті доповідної записки від 13.03.2023 №10-10/94-23 та притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності за дії, що призвели до неотримання НСЗУ коштів по банківській гарантії;

- створення навколо позивача напруженої атмосфери шляхом протиправного виключення позивача з переліку осіб, на яких розповсюджується бронь від мобілізації та шляхом ігнорування Відповідачем листа Позивача від №10-10/142-23 від 26.04.2023, який залишений без будь-якої реакції;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом ігнорування та відсутності будь-якої реакції відповідача на службову записку позивача від 26.04.2023 №10-10/143-23, в якій узагальнив методи боротьби директора Адміністративного департаменту з позивачем;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом підготовки 02.05.2023 заступником Голови НСЗУ службової записки від 02.05.2023 №13.1-01/29-23 про зловживання позивачем. Вказана записка не містить жодних фактів та посилань на документи із зазначенням відповідних дат;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом ігнорування та відсутності будь-якої реакції Відповідача на службову записку позивача від 03.05.2023 №10-10/149-23, в якій вкотре пропонував керівнику НСЗУ звернутися до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій та бездіяльності службових осіб НСЗУ, внаслідок яких служба не отримала кошти в сумі 2 327 037,59 грн. по банківській гарантії в якості забезпечення виконання Генпідрядником умов Договору від 06.04.2020 №61;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом ігнорування та відсутності будь-якої реакції відповідача на службову записку Позивача від 17.05.2023 №10-10/157-23, в якій останній повторно просить в.о. Голову НСЗУ про припинення протиправних дій директора Адміністративного департаменту відносно Позивача, які полягають в ненаправленні відомостей до Генштабу ЗСУ про бронювання позивача;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом ігнорування та відсутності належної реакції відповідача на службову записку позивача від 29.05.2023 №10-10/173-23, в якій повідомлялося про вчинення корупційних правопорушень директором Адміністративного департаменту за змовою з начальником господарського управління цього ж департаменту;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом ігнорування та відсутності будь-якої реакції відповідача на службову записку позивача від 05.06.2023 №10-10/179-23, в якій узагальнені факти та прояви мобінгу/цькування зі сторони Відповідача;

- безпідставне позбавлення позивача частини виплат шляхом видання відповідачем наказу від 11.07.2023 №412 згідно з яким, позивач являється єдиним працівником Адміністративного департаменту відповідача, який не отримав премії за червень 2023 року;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом ігнорування його посадової інструкції та направленням відповідачем листа від 12.07.2023 №24207/2-17 в комерційний банк «БАНК АЛЬЯНС» щодо контактування Позивача з банком по питаннях сплати гарантійного платежу за банківською гарантією від 30.12.2022 №749-23 до Договору підряду від 06.04.2020 №61;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом ігнорування та відсутності будь-якої реакції відповідача на прохання позивача від 18.07.2023 вих. №10-10/211-23 щодо надання йому деталізовану розшифровку заробітної плати певних категорій працівників;

- виведення позивача з психологічної рівноваги шляхом ігнорування та відсутності будь-якої реакції відповідача на інформування позивачем відповідача від 18.07.2023 за вих. №10-10/210-23 про результати внутрішнього вибіркового аудиту;

- вчинення відповідачем в листі від 28.07.2023 №3.1.2-04/61-23 висловлювань зневажливого характеру щодо антикорупційних дій позивача, а саме, що такі дії: «відволікають його від основних посадових обов?язків, що призводить до несумлінного та неналежного їх виконання»;

- безпідставне негативне виокремлення позивача з колективу та його ізоляція шляхом відсутності будь-якої реакції Голови НСЗУ на неодноразові спроби позивача попасти до керівника відповідача на особистий прийом;

- безпідставне негативне виокремлення позивача з колективу та його ізоляція, яка проявилася в тому, що не дивлячись на діяльність позивача в напрямку викривача корупційних правопорушень в ході взаємодії відповідача з ТОВ «САТІ-НОВА», позивач жодного разу не був запрошений та не прийняв участі в жодному із робочих засідань, які стосувалися питань взаємодії НСЗУ з вказаним суб`єктом господарської діяльності.

- стягнути на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану мобінгом/цькуванням Позивачу, в сумі 300 000,00 грн.

Дослідивши позовну заяву і додані до неї матеріали, судом встановлено, що така заява не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.161 КАС України з огляду на таке.

Згідно з ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, позивачем не було додано документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Частиною 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 (далі Закон №3674-VI) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.п.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону №3674-VI встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, встановлюється ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, у відповідності до п.п.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону №3674-VI встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2 684 гривні.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону №3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з абз.2 ч.7 ст.6 Закону №3674-VI у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Суд звертає увагу позивача на те, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Аналогічний правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.11.2020 у справі №9901/67/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 93218001) та Верховним Судом у постанові від 09.09.2020 у справі №540/2321/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 91414456).

Як вбачається з прохальної частини адміністративного позову, позивачем у даному позові заявлено фактично 47 вимог немайнового характеру, а також вимогу майнового характеру у розмірі 300 000,00 грн.

При цьому, суд зауважує, що формулюючи позовні вимоги "як систему повторюваних тривалих умисних дій" суд вважає безпідставним та не обґрунтованим, оскільки виходячи з аналізу змісту позовних вимог позивача вбачається, що кожна вимога позивача виступає як окремий предмет позову, що свідчить про необхідність суду при розгляді справи по суті досліджувати предмет спору щодо кожної вимоги в окремості, та встановлення обставин щодо кожної окремої ситуації оскаржуваної позивачем в межах адміністративного позову.

З урахуванням розміру заявлених вимог та наведених положень законодавства, ставка судового збору за звернення до суду з вказаним адміністративним позовом становить 53 459,20 грн:

- за вимоги не майнового характеру: 50 459,20 грн (1 073,60 грн (2 684,00 грн. х 0,4) х 47);

- за вимоги майнового характеру: 3 000,00 грн (300 000,00 грн х 1%).

Таким чином, позивачу необхідно здійснити сплату судового збору у розмірі 1 073,60 грн, за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у Київ. обл./м.Київ/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA4010001; Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

У рядку призначення платежу платіжного документа платник судового збору повинен вказати слова судовий збір за позовом, ПІБ чи назва установи, організації позивача, Київський окружний адміністративний суд, код ЄДРПОУ суду, до якого він звертається (код ЄДРПОУ Київського окружного адміністративного суду).

Інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Київського окружного адміністративного суду є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі Судова влада України за інтернет-адресою https://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/gromadyanam/tax/, а також розміщена на інформаційних стендах Київського окружного адміністративного суду.

Також, виходячи з аналізу позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Суд звертає увагу позивача, що під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з ч.1 ст.5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

За приписами ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно п.4-5 ч.5 ст.160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються:

- зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного можна прийти до чіткого висновку, що формулювання позовних вимог юридично правильного змісту з максимальною чіткістю і зрозумілістю є основним та першочерговим обов`язком позивача при зверненні до суду з позовною заявою, оскільки, судом справа розглядається виходячи з позовних вимог та їх змісту і викладу, що в подальшому, в разі задоволення позову безпосередньо впливає на можливість виконання судового рішення.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який є одночасно способом захисту порушеного права. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються. Відтак, дозволяється об`єднувати вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги. Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який є одночасно способом захисту порушеного права. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються. Відтак, дозволяється об`єднувати вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги. Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем вказаних вимог не дотримано, а саме: у прохальній частині позовної заяви позивач просить визнати протиправними неконкретизовані (абстрактні) дії відповідача.

Відтак, позовні вимоги в цій частині є неконкретизованими (абстрактними), що в подальшому може ускладнити розгляд справи.

Вказане неконкретизоване формулювання позовних вимог в майбутньому може вплинути на тривалість судового розгляду, висновок суду за результатом вирішення цієї позовної вимоги та/або унеможливити виконання судового рішення, призвести до необхідності звернення до суду з наступними позовами та заяви, тобто за результатами судового розгляду спір не буде вирішений остаточно між сторонами.

Згідно ч. 3 ст. 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, обрання належного способу захисту та належного складу відповідачів покладається на позивача, адже помилково обраний спосіб захисту та визначення неналежного відповідача безпосередньо може вплинути відновлення прав, що були порушені за твердженням позивача.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, та як вже було зазначено вище, згідно ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Отже, з урахуванням викладених вище обставин та висновків, суд приходить до висновку про необхідність позивачу привести позовні вимоги у відповідність до норм КАС України, оскільки вказане позивачем формулювання позовних вимог не дає суду можливості розглянути питання щодо відкриття провадження у цій справі.

Так, згідно з ч.1 ст.172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Згідно з п.4 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач визначив відповідачами у даній справі Національну службу здоров`я України, Державу України в особі Державної казначейської служби України.

Водночас, формулювання позовних вимог позивача звернене лише до Національної служби здоров`я України.

Отже, з урахуванням викладених вище обставин, суд приходить до висновку про необхідність позивачу для уточнення формулювання та змісту викладених у позовній заяві позовних вимог або уточнення складу відповідачів.

Крім того, щодо позовних вимог позивача в частині стягнути на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану мобінгом/цькуванням Позивачу, в сумі 300 000,00 грн

Згідно із ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою, а тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Таким чином, вимога про відшкодування моральної шкоди та матеріальних збитків грошових витрат, що визначена у грошовому вимірі та що складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Виходячи з того, що на даний час не встановлено прийняття відповідачем незаконного рішення чи вчинення дій або бездіяльності по відношенню до позивача, суд дійшов висновку, що позивач в межах даної справи не входить до переліку осіб, які звільняються від сплати судового збору згідно з п.13 ч.2 ст.3 Закону №3674-VI, а отже при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення моральної шкоди позивачу необхідно сплачувати судовий збір.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалах від 16.03.2020 у справі №9901/64/20, від 15.01.2020 у справі №826/12286/15, від 30.07.2020 у справі №9901/194/20.

При вирішенні питання про звільнення позивача від сплати судового збору за звернення з вимогою про стягнення моральної шкоди суд також ураховує правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 27.04.2020 у справі №9901/19/20, в межах якої в тому числі заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди, зазначено наступне: «Із предмету спору, який сформулювала позивачка, принаймні за його зовнішнім вираженням (ознаками), можна побачити, що ці вимоги не охоплюються (не підпадають) під поняття об`єкта справляння судового збору, який позивачка не повинна платити з підстави передбаченої п.13 ч.2 ст.3 Закону №3674-VI, оскільки не мають під собою підстав, з огляду на які ці вимоги належить відносити до спорів про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду».

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити, що згідно із роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 (далі - Постанов, із змінами і доповненнями) під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4, 5 вказаної постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з п.9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (пункт 3 Постанови).

Враховуючи викладене, слід наголосити, що позивач повинен довести факт заподіяння йому моральної шкоди.

Як звернуто увагу колегією суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду у постанові від 27.05.2021 у справі №240/1289/21, першочерговим завданням судочинства є захист порушених прав та свобод людини, які визнаються найвищою цінністю. З цією метою сторонам забезпечується рівність та свобода у наданні суду доказів, що підтверджують заявлені ними вимоги.

За висновками Верховного Суду, які були сформульовані у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17, моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

За відсутності таких доводів суд позбавлений можливості встановити, які саме з оскаржуваних дій відповідача завдали йому шкоди та у якій мірі, визначити рівень негативних фізичних або психологічних наслідків для позивача, оцінити чи досягають вони рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду.

Таким чином, з огляду на викладене позивачу необхідно зазначити обґрунтування у чому саме полягає моральна шкода та обґрунтувати її розмір, надати відповідні розрахунки заявленої моральної шкоди.

Відповідно до ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки можуть бути усунені, у п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду:

- оригіналу документу про сплату судового збору за звернення до суду з адміністративним позовом немайнового характеру у розмірі 53 459,20 грн;

- належним чином оформленої позовної заяви з уточненням позовних вимог та викладенням формулювання позовних вимог у відповідності до вимог КАС України та висновків суду викладених у даній ухвалі разом з її копіями відповідно до кількості учасників з приведенням у відповідність сторін або змісту позовних вимог;

- надати належні та об`єктивні обґрунтування у чому саме полягає моральна шкода та обґрунтувати її розмір, надати відповідні розрахунки заявленої моральної шкоди та грошових витрат упущеної вигоди.

Керуючись ст.160-162, ч.1, 2 ст.169, ст.241-243, 248 КАС України, суддя,

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Перепелиця А.М.