Справа № 240/5761/22
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
05 вересня 2023 року м. Житомир справа № 240/5761/22
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Капинос О.В., розглянувши заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій притиправними,
До суду, в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, надійшла заява про визнання протиправними дій, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13.07.2022, в якій позивач просить:
Постановити окрему ухвалу, якою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
В обгрунтування заяви зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області при виконанні рішення суду у справі, неправомірно виплачує йому нарахувало заборгованість та виплачує підвищення до пенсії не розмірі двох мінімальних заробітних плат, а у розмірі 2-х прожиткових мінімумів. Вважає такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправним та таким, що суперечить рішенню суду, а тому звернувся до суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надіслало до суду відповідь на подану позивачем заяву. Зазначає, що перерахунок пенсії на виконання судового рішення позивачу проведено правомірно.
Відповідно до норм частини 5 статті 383 КАС України розгляд заяви здійснюється судом в порядку письмового провадження.
Надаючи оцінку діям відповідача при виконанні рішення суду, суд враховує наступне.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 КАС України унормовано, що судове рішення, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).
За приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.
Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).
В рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).
У справі "Сорінг проти Об`єднаного Королівства" від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень-складовою права на справедливий судовий захист.
Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.
Рішенням від 13.07.2022 позов задоволено.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 21.09.2021 нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Рішення набрало законної сили.

З метою примусового виконання вищевказаного рішення суду, позивачу було видано виконавчий лист, на підставі якого головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відкрито виконавче провадження №70614379.

Відповідно до витягу з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, сума нарахованих, але не виплачених коштів по рішенню суду у справі №240/5761/22 за період з 21.09.2021 по 31.08.2022 становить 51435,83 грн.

Згідно розрахунку суми, що підлягає виплаті на виконання судового рішення у справі №240/5761/22 з 21.09.2021 перерахунок пенсії позивачу проведено з урахуванням підвищення як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, виходячи з розміру двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а не двох мінімальних заробітних плат (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Так, відповідачем встановлено підвищення до пенсії у розмірі 4540,00 грн. (2270,00 грн.*2).

Крім того, згідно розпорядження з 01.09.2022 розрахунку суми, що підлягає виплаті позивачу на виконання рішення, підвищення до пенсії продовжує виплачуватись у розмірі 4540 грн.

Отже, підвищення до пенсії позивачу починаючи з 21.09.2021 розраховано та виплачується виходячи з 2-х прожиткових мінімумів .

З вказаного слідує, що позивачу, на виконання вищевказаного рішення суду проведено перерахунок пенсії з 21.09.2021 з урахуванням підвищення як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, виходячи з розміру двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а не двох мінімальних заробітних плат (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Відтак, доводи відповідача про те, що підвищення до пенсії позивачу виплачується у розмірі, зазначеному у рішенні не відповідають дійсним обставинам та є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вчинивши дії щодо визначення розміру належного до виплати позивачу підвищення до пенсії, виходячи з розміру двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а не двох мінімальних заробітних плат, за наявності при цьому рішення суду, яке набрало законної сили і є обов`язковим до виконання, відповідач вчинив протиправні, які суперечать вказаному рішенню суду.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що заява подана в порядку статті 383 КАС України, підлягає задоволенню шляхом визнання протиправними дій вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13.07.2022 щодо нарахування та виплати з підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі двох прожиткових мінімумів.

Крім того, частиною 6 статті 383 КАС України встановлено, що за наявності підстав для задоволення заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених рішенням суду, суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

За приписами частин 1,4 -7 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Таким чином, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Враховуючи, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нараховуючи на виконання рішення суду позивачу підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, виходячи з розміру двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а не двох мінімальних заробітних плат (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), як зазначено в рішенні суду, діяло протиправно, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви шляхом постановлення окремої ухвали, якою також у порядку частин першої, п`ятої статті 249 КАС України необхідно зобов`язати відповідача вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, та встановити йому строк для надання відповіді.

Керуючись статтями 243, 248, 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Заяву позивача про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вчинені на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13.07.2022 у справі №240/5761/22 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 21.09.2021 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі двох прожиткових мінімумів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13.07.2022 у справі №240/5761/22, шляхом нарахування та виплати ОСОБА_1 з 21.09.2021, підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Копію окремої ухвали направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003) для вжиття заходів щодо усунення порушення, встановленого судом.

Встановити строк для надання відповіді щодо вжитих заходів 30-ти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Капинос