Справа № 240/8273/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Житомир справа № 240/8273/23

категорія 113060000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Магнітрон-4С" до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ-ІКС", про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Приватне підприємство "Магнітрон-4С" (далі - позивач, ПП "Магнітрон-4С") із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області;

- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області вчинити дії з прийняття рішення про невіднесення до об`єктів підвищеної небезпеки 1, 2 з класу об`єкту АЗС ТОВ "ОИЛ-ІКС", за адресою: 10001, м. Житомир, вул. Івана Сльоти, 49, керуючись положеннями п.4 ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно з умовами п.2, 11 Договору виконання робіт від 01.01.2023 є виконавцем роботи з ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки відповідно до Порядку ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки та їх обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.09.2022 №1030 (далі - Порядок №1030) на об`єкті замовника АЗС Товариство з обмеженої відповідальністю ОЙЛ-ІКС (далі - замовник, третя особа, ТОВ ОЙЛ-ІКС) за адресою: 10001, м. Житомир, вул. Івана Сльоти, 49 та захищає інтереси замовника в якості експерта з питань законодавства в галузі пожежної та техногенної безпеки до завершення робіт, а саме: до отримання від територіального органу ДСНС письмового повідомлення про те, що об`єкт не віднесено до об`єктів підвищеної небезпеки, згідно з п. 16 Порядку №1030.

Вважає, що за висновком проведеної ідентифікації об`єкт замовника не відносяться до об`єктів підвищеної небезпеки, однак Головне управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області (далі - ДСНС, Управління, відповідач) безпідставно відмовило в прийнятті рішення про невіднесення такого об`єкту до об`єктів підвищеної небезпеки, незаконно посилаючись на виявлені невідповідності вимогам п. 8, 10 Порядку №1030.

Пояснює, що така бездіяльність відповідача, щодо неприйняття законного рішення невіднесення об`єкту замовника до об`єктів підвищеної небезпеки на підставі передбачених законодавством документів, наносить репутаційну шкоду ПП Магнітрон-4С, як виконавцю робіт з ідентифікації, а також не дозволяє завершити договірні відносини з замовником на підставі положень п. 16 Порядку №1030, відповідно до якого завершенням робіт з ідентифікації є отримання письмового повідомлення територіального органу ДСНС про те, що об`єкт не віднесено до об`єктів підвищеної небезпеки.

Разом з тим, посилається на неоднозначне (множинне) трактування термінології та положень Порядку №1030, зокрема п.п.1, 5, 7, 8, 10 щодо прав та обов`язків суб`єкта господарювання під час виконання процедури віднесення об`єктів до об`єктів підвищеної небезпеки. Звертає увагу суду на те, що у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків суб`єкта господарювання або повноважень органу державного нагляду (контролю), така норма трактується в інтересах суб`єкта господарювання, відповідно положень ч.7 ст.4 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у порядку письмового провадження).

19.04.2023 від третьої особи надійшла до суду заява, в якій представник ТОВ "ОІЛ-ІКС" підтримує заявлені до ДСНС позовні вимоги, просить задовольнити у повному обсязі.

24.04.2023 від представника відповідача надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зауважує, що процедура розгляду результатів ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки не відноситься до заходів державного нагляду (контролю) та урегульована Порядком №1030. Звертає увагу суду на те, що у разі надання суб`єктом господарювання неповної або неточної інформації про результати ідентифікації ДСНС письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання, який повинен опрацювати відповідну інформацію та подати відкориговане повідомлення за формою ОПН-1 для розгляду в установленому порядку. ДСНС діючи у межах повноважень та не створюючи умови для примусу суб`єкта господарювання до проведення певних дій, отримавши від суб`єкта господарювання інформацію наведену у повідомленні про результати ідентифікації та розрахунково-пояснювальній записці на АЗС ТОВ "ОЙЛ-ІКС" перевірило та виявило її невідповідність вимогам Порядку №1030, про що листом повідомлено товариство.

Пояснює, що при визначенні загальних мас небезпечних речовин на об`єкті до загальної маси небезпечних речовин, які зберігаються в сховищах (резервуарах), додатково враховується сумарна маса небезпечних речовин в залізничних або автомобільних цистернах. Порядком не передбачено зменшення маси небезпечних речовин в резервуарах від їх максимально допустимого завантаження перед здійсненням операцій зливу-наливу, а тому Управління вважає, що суб`єктом господарювання не враховані вимоги п.8 Порядку №1030 при розрахунку загальної маси небезпечних речовин на об`єкті. Крім того, наголошує, що у порушення п.10 Порядку №1030 при проведенні розрахунків (суми) об`єкту враховано масу лише бензину та дизельного палива та не враховано масу пропан-бутану, однак бензин, дизельне паливо (займисті рідини) та пропан-бутан (займисті гази), які наявні на об`єкті, згідно з таблицею 2 додатка 1 Порядку №1030 відносяться до одного виду загроз - секції Р (Фізичні загрози для об`єктів інфраструктури), а тому пропан-бутан має бути врахований при розрахунку.

Вважає, що Управління стосовно позивача діяло правомірно, порушень не вчиняло, бездіяльності не допускало, а тому позовні вимоги безпідставні.

Разом із відзивом на позов, представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням учасників справи, у задоволенні якого ухвалою суду від 03.05.2023 відмовлено.

18.05.2023 від представника позивача надійшла до суду відповідь на відзив. Вважає, що відзив на позов не містить будь-яких заперечень проти наведених в позовній заяві фактів неоднозначного (множинного) трактування термінології та положень Порядку №1030. Не погоджується з твердженням відповідача про те, що під час виконання процедури ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки між суб`єктом господарювання та ДСНС не виникають відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, відповідно до положень абз.1 ст.2, абз.1 ст.2-1 Закону України Про об`єкти підвищеної небезпеки, абз.1 ст.2 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Під час виконання процедури ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки ДСНС, в межах своїх повноважень, перевіряє наведену інформацію, виявляє неповну або неточну інформацію, приймає рішення про віднесення (невіднесення) об`єкта до об`єкта підвищеної небезпеки, інформує суб`єкта господарювання і інші органи про результати прийняття рішення, веде Реєстр об`єктів, відповідно до положень п.п.1, 12-15 Порядку №1030. Не погоджується із твердженням представника відповідача, щодо відсутності в діях Управління примусу суб`єкта господарювання до проведення певних дій, оскільки незаконна відмова в прийнятті рішення щодо невіднесення об`єкту замовника до об`єктів підвищеної небезпеки та незаконна вимога доопрацювати результати ідентифікації є ознакою створення умов для позивача - суб`єкта господарювання примусово виконувати ідентифікацію зважаючи на незаконне трактування норм Порядку №1030.

05.06.2023 від представника відповідача у порядку ст.164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подано заперечення, вважає, що суб`єктом господарювання, з метою зниження рівня небезпеки об`єкта протиправно не враховані вимоги п.8 Порядку №1030 при розрахунку загальної маси небезпечних речовин на об`єкті та врахування максимально допустимого завантаження сховищ (резервуарів), а також п.10 Порядку №1030 при визначенні розрахункової суми небезпечних речовин на об`єкті в частині врахування всіх небезпечних речовин. Водночас повторно стверджує, що проведення ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки не відноситься ні до планових, ні до позапланових заходів державного нагляду (контролю), оскільки проводиться враховуючи Порядок №1030, а не Закон України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. На проведення ідентифікації не потрібен наказ, а за її результатами не складається акт.

09.06.2023 від представника позивача надійшли до суду заперечення на заперечення в яких не погоджується із твердженнями відповідача викладеними у заявах по суті та вважає їх хибними, у зв`язку із відсутністю жодних законних підстав для обґрунтування своєї позиції під час доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Відповідно до наказів Житомирського окружного адміністративного суду: № 01-36-В від 12.06.2023 (у період з 03.07.2023 до 21.07.2023) та №01-53-в від 17.08.2023 (у період з 28.08.2023 до 01.09.2023) суддя Єфіменко О.В. перебувала у щорічній відпустці, тому розгляд даної справи судом відкладався.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Приватне підприємство Магнітрон-4С, в особі директора Матущенка С.В. уклало з ТОВ ОЙЛ-ІКС договір виконання робіт від 01.01.2023.

За змістом договору позивач повинен виконати роботу на об`єкті замовника (АЗС ТОВ ОЙЛ-ІКС за адресою: 10001, м. Житомир, вул. Івана Сльоти, 49) з ідентифікації об`єкту підвищеної небезпеки та повідомлення про результати ідентифікації згідно з Порядком №1030, а у разі необхідності захищати інтереси замовника в якості експерта з питань законодавства в галузі пожежної та техногенної безпеки до завершення робіт передбачених цим договором, а саме: до отримання від територіального органу ДСНС письмового повідомлення про те, що об`єкт не віднесено до об`єктів підвищеної небезпеки, згідно з п. 16 Порядку №1030.

За висновком проведеної позивачем ідентифікації об`єкт замовника ТОВ ОЙЛ-ІКС не відносяться до об`єктів підвищеної небезпеки 1 класу.

16.02.2023 директором ТОВ ОЙЛ-ІКС направлено до Управління лист №9, яким повідомлено про результати ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки (далі - форма ОПН-1).

Ідентифікація виконана на підставі виготовлених позивачем документів:

- повідомлення за формою ОПН-1;

- розрахунково-пояснювальної записки;

- технологічної карти на резервуари зберігання палива;

- робочого проекту Визначення категорій вибухопожежної та пожежної небезпеки зовнішніх установок на підставі застосування безпечного технологічного режиму експлуатації АЗС;

- проекту наказу директора ТОВ ОЙЛ-ІКС про застосування безпечного технологічного режиму на АЗС;

- доповнення до інструкції оператора АЗС;

- доповнення до загальнооб`єктової інструкції з пожежної безпеки.

При розгляді форми ОПН-1 Управління дійшло висновку про її невідповідність вимогам Порядку №1030, зокрема:

- не вірно визначена загальна маса пропан-бутану (не врахована сумарна маса небезпечної речовини, що може розміщатися в резервуарі за максимально допустимого завантаження відповідно до проектної або технічної документації, з додатковим врахуванням сумарної маси небезпечної речовини в автомобільній цистерні) (п.8, п. 13 Порядку №1030);

- при розрахунках віднесення об`єкта до об`єкта підвищеної небезпеки 1, 2 та 3 класів не враховано вимогу п. 10 Порядку №1030 (щодо врахування суми небезпечних речовин).

Позивач вважає, що ДСНС України листом №5104-902/5112 від 28.02.2023 безпідставно відмовило в прийнятті рішення про невіднесення об`єкта замовника до об`єктів підвищеної небезпеки, незаконно посилаючись на виявлені невідповідності вимогам п. 8, 10 Порядку №1030. Наголошує, що така бездіяльність відповідача наносить репутаційну шкоду підприємству, як виконавцю робіт з ідентифікації, а також не дозволяє завершити договірні відносини з замовником, а тому звернувся за захистом своїх інтересів та інтересів ТОВ ОЙЛ-ІКС до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд вказує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Правові, економічні, соціальні та організаційні основи діяльності, пов`язаної з об`єктами підвищеної небезпеки, і спрямований на захист життя і здоров`я людей та довкілля від шкідливого впливу аварій на цих об`єктах шляхом запобігання їх виникненню, обмеження (локалізації) розвитку і ліквідації наслідків визначає Закон України "Про об`єкти підвищеної небезпеки" від 18 січня 2001 року №2245-III (далі - Закон №2245-III).

Як визначено статтею 1 Закону №2245-III, об`єкт підвищеної небезпеки - об`єкт, на якому використовуються, виготовляються, об`єкт підвищеної небезпеки - єдиний майновий комплекс підприємства, що включає будь-які будівлі, виробництва (цехи, відділення, виробничі дільниці), окреме обладнання та джерела небезпеки, розташовані в межах території такого об`єкта, який за результатами ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки вважається об`єктом підвищеної небезпеки відповідного класу.

Ідентифікація об`єкта підвищеної небезпеки - процедура, за результатами виконання якої об`єкт підвищеної небезпеки вважається об`єктом підвищеної небезпеки відповідного класу.

Дія Закону поширюється на відносини у сфері діяльності, пов`язаної з об`єктами підвищеної небезпеки (ч.1 ст.2-1 Закону №2245-III).

Суб`єкт господарювання ідентифікує об`єкти підвищеної небезпеки відповідно до кількості порогових мас небезпечних речовин.

Статтею 9 Закону №2245-III визначено, що об`єкти підвищеної небезпеки, що належать одному суб`єкту господарювання, але за територіальною ознакою мають різні адреси місцезнаходження, вважаються різними об`єктами підвищеної небезпеки.

За результатами ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки йому встановлюється 1, 2 або 3 клас.

Нормативи порогових мас небезпечних речовин або їх сумішей, що використовуються для цілей ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки, порядок ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки та їх обліку затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Процедуру віднесення об`єктів, на яких розміщені установки, сховища (резервуари, посудини), трубопроводи, машини, агрегати, технологічне устаткування (обладнання), споруди або комплекс споруд, що розташовані в межах об`єкта на поверхні землі або під землею (далі - виробнича одиниця), в яких тимчасово або постійно використовується, переробляється, виготовляється, транспортується, зберігається одна або кілька небезпечних речовин, до об`єктів підвищеної небезпеки відповідного класу визначає Порядок №1030.

Ідентифікація об`єкта підвищеної небезпеки проводиться трьома етапами.

На першому етапі складається перелік небезпечних речовин за індивідуальними назвами, класами небезпечних речовин та категоріями небезпеки, наведеними відповідно в таблицях 1 і 2 додатка 1, що розміщені або можуть розміщатися у виробничих одиницях на об`єкті згідно з проектною та технічною документацією (п.5 Порядку №1030).

У разі коли небезпечні речовини мають властивості, що дають змогу віднести їх до кількох класів небезпечних речовин або категорій небезпеки, для цілей ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки застосовується найменша порогова маса небезпечних речовин.

Суміші необхідно розглядати так само, як чисті речовини, за умови, що їх концентрація зберігається у межах, установлених відповідно до їх властивостей згідно з Регламентом (ЄС) № 1272/2008 або його останньої версії, адаптованої до технічного прогресу, за винятком випадків, коли зазначено конкретний процентний вміст або надано будь-який інший опис.

На другому етапі складається перелік виробничих одиниць, які містять небезпечні речовини, визначені згідно з пунктом 5 цього Порядку (п.6 Порядку №1030).

На третьому етапі визначається маса небезпечної речовини в кожній окремій виробничий одиниці та проводиться розрахунок загальної маси небезпечних речовин окремо для кожної індивідуальної назви небезпечної речовини, визначеної згідно з таблицею 1 додатка 1. У разі відсутності назви наявної небезпечної речовини в зазначеній таблиці проводиться розрахунок загальної маси небезпечних речовин відповідного класу небезпечної речовини (категорії небезпеки), визначеного згідно з таблицею 2 додатка 1 (п.7 Порядку №1030).

Загальна маса небезпечної речовини береться для сховищ (резервуарів) - сумарна маса небезпечної речовини, що може в них розміщатися за максимально допустимого завантаження відповідно до проектної або технічної документації, з урахуванням вимог нормативно-правових актів (п.п.1 п.8 Порядку №1030).

Підпунктом 8 пункту 8 Порядку №1030 передбачено, що для операцій зливу-наливу - додатково враховується сумарна маса небезпечної речовини в залізничних або автомобільних цистернах, у вантажних танках суден під час проведення технологічних операцій. Для проведення таких розрахунків використовуються значення проектної ємності та проектної кількості цистерн або танків, які можуть установлюватися на естакаді або причалі одночасно.

У разі коли на об`єкті загальна маса небезпечних речовин, визначена відповідно до пунктів 7 і 8 цього Порядку, дорівнює або перевищує порогову масу небезпечної речовини за індивідуальною назвою чи відповідним класом небезпечної речовини (категорією небезпеки), такий об`єкт належить до об`єкта підвищеної небезпеки відповідного класу (п.9 Порядку №1030).

Інформація, визначена на кожному з трьох етапів ідентифікації, вноситься до Реєстру з метою автоматизованого проведення ідентифікації, формування повідомлення за формою ОПН-1 згідно з додатком 2 та його надсилання до ДСНС або її територіального органу за місцезнаходженням об`єкта з метою перевірки повноти наведеної інформації та прийняття рішення про віднесення об`єкта до об`єкта підвищеної небезпеки відповідного класу.

До введення в дію Реєстру за результатами ідентифікації складається повідомлення за формою ОПН-1 згідно з додатком 2, яке подається до ДСНС або її територіального органу за місцезнаходженням об`єкта з метою перевірки наведеної інформації та прийняття рішення про віднесення об`єкта до об`єкта підвищеної небезпеки відповідного класу (п.13 Порядку №1030).

Розрахунки, які проводяться під час ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки, оформляються у вигляді розрахунково-пояснювальної записки, до якої додаються підтвердні матеріали стосовно віднесення речовини до відповідного класу небезпечних речовин та категорії небезпеки, що додаються до повідомлення за формою ОПН-1 та враховуються під час перевірки повноти наведеної в ньому інформації (абз.2 п.13 Порядку №1030).

ДСНС або її територіальний орган протягом 20 робочих днів після отримання від суб`єкта господарювання повідомлення про результати ідентифікації приймає рішення про віднесення (невіднесення) об`єкта до об`єкта підвищеної небезпеки відповідного класу або з урахуванням пункту 22 цього Порядку виключення його з Реєстру, про що інформує суб`єкта господарювання, відповідну місцеву держадміністрацію, орган місцевого самоврядування та органи державного нагляду (контролю), що здійснюють державний нагляд (контроль) у сфері діяльності, пов`язаної з об`єктами підвищеної небезпеки (п.14 Порядку №1030).

У разі надання суб`єктом господарювання неповної або неточної інформації про результати ідентифікації ДСНС або її територіальний орган протягом 10 робочих днів після виявлення такого факту письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання, який опрацьовує відповідну інформацію та подає відкориговане повідомлення за формою ОПН-1 для розгляду в установленому порядку (п.15 Порядку №1030).

Ідентифікація об`єкта підвищеної небезпеки вважається завершеною після письмового (електронного) повідомлення ДСНС або її територіальним органом суб`єкту господарювання про віднесення такого об`єкта до об`єкта підвищеної небезпеки відповідного класу або підтвердження того, що об`єкт не віднесено до об`єктів підвищеної небезпеки (п.16 Порядку №1030).

Таким чином, лише після повідомлення ДСНС або її територіальним органом суб`єкту господарювання про віднесення такого об`єкта до об`єкта підвищеної небезпеки відповідного класу або підтвердження того, що об`єкт не віднесено до об`єктів підвищеної небезпеки ідентифікація об`єкта підвищеної небезпеки вважається завершеною.

Як видно з матеріалів справ, після розгляду повідомлення про результати ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки ДСНС не визнано ТОВ "ОЙЛ-ІКС", об`єктом, який не відноситься до об`єкту підвищеної небезпеки. Серед порушень, які були виявлені порушення п.п.8, 10, 13 Порядку №1030, зокрема:

- не вірно визначена загальна маса пропан-бутану (не врахована сумарна маса небезпечної речовини, що може розміщатися в резервуарі за максимально допустимого завантаження відповідно до проектної або технічної документації, з додатковим врахуванням сумарної маси небезпечної речовини в автомобільній цистерні);

- при розрахунках віднесення об`єкта до об`єкта підвищеної небезпеки 1, 2 та 3 класів не враховані вимога п. 10 Порядку (щодо врахування суми небезпечних речовин).

Листом ДСНС проінформовано, що під час проведення перерахунку загальної маси небезпечних речовин, слід враховувати, що у разі коли на об`єкті загальна маса небезпечних речовин дорівнює або перевищує порогову масу небезпечної речовини за індивідуальною назвою, такий об`єкт, відповідно до п.п.9-10 Порядку №1030 належить до об`єкта підвищеної небезпеки відповідного класу. Крім того, керуючись п.15 Порядку №1030 Управління запропонувало ТОВ "ОЙЛ-ІКС" опрацювати вищезазначену інформацію та подати відкориговане повідомлення за формою ОПН-1 для розгляду в установленому порядку.

Спростовуючи твердження відповідача, позивач звернув увагу суду на те, що ДСНС незаконно ігнорує положення п.8(1) Порядку №1030 щодо допустимого завантаження відповідно до проектної, технічної документації, нормативно-правових актів та положення п.8(8) Порядку №1030 щодо часової ознаки операції зливу-наливу: "під час проведення технологічної операції".

За змістом заяв по суті спору, відслідковується, що відповідач вважає, що суб`єктом господарювання з метою зниження рівня небезпеки об`єкта не враховані п.8 Порядку №1030 при розрахунку загальної маси небезпечних речовин на об`єкті та врахування максимально допустимого завантаження сховищ (резервуарів),

У свою чергу, позивач спростовуючи вказані твердження наголосив, що Порядок №1030 не містить заперечень щодо зменшення маси небезпечних речовин в резервуарах від їх максимально допустимого завантаження перед здійсненням операцій зливу-наливу для фізичної можливості проведення власне операції зливу-наливу. За висновками проведено ідентифікації об`єкта, ТОВ "ОЙЛ-ІКС" не належить до об`єктів підвищеної небезпеки.

Для підтвердження зміни технічних характеристик, на підставі яких на об`єкті підвищеної небезпеки зменшена сумарна маса небезпечних речовин порівняно з нормативом порогової маси за індивідуальною масою, для прийняття ДСНС або її територіального органу рішення про виключення об`єкта підвищеної небезпеки з Реєстру, згідно з вимогами п.22 Порядку №1030 додані наступні документи:

- технологічні карти на резервуари зберігання палива АЗС ТОВ «ОЙЛ-ІКС» за адресою: 10001, м. Житомир, вул. Івана Сльоти, 49;

- робочий проект «Визначення категорій вибухопожежної та пожежної небезпеки зовнішніх установок АЗС ТОВ «ОЙЛ-ІКС» за адресою: 10001, м. Житомир, вул. Івана Сльоти, 49;

- наказ директора ТОВ «ОЙЛ-ІКС» про застосування безпечного технологічного режиму на АЗС за адресою: 10001, м. Житомир, вул. Івана Сльоти, 49;

- робоча інструкція оператора АЗС ТОВ «ОЙЛ-ІКС» за адресою: 10001, м. Житомир, вул. Івана Сльоти, 49;

- загальнооб`єктова інструкція з пожежної безпеки АЗС ТОВ «ОЙЛ-ІКС» за адресою: 10001, м. Житомир, вул. Івана Сльоти, 49.

Як пояснює представник позивача, за ознаками мети, результату, устаткування технологічна операція зливу палива відрізняється від технологічної операції відпуску палива. Чергування через певні проміжки часу вказаних технологічних операцій означає, що під час існування процесу одної технологічної операції інша операція не відбувається, таким чином, під час повного технологічного циклу виробничого процесу на АЗС існують дві різні небезпечні ситуації, що характеризуються різними кількісними показниками небезпечної речовини в виробничих одиницях, які визначаються проектною, технічною документацією, нормативно-правовими актами.

Проектна та технічна документація визначає, що під час технологічної операції відпуску палива максимальна кількість палива відповідає максимальному технологічному заповненню резервуару. Проектна та технічна документація визначає, що під час технологічної операції зливу палива максимальна кількість палива відповідає сумі мінімального виробничого залишку палива в резервуарі згідно п.4 технологічної карти на резервуар та маси палива в автоцистерні.

Під час технологічної операції відпуску палива максимальна кількість палива відповідає максимальному завантаженню резервуарів згідно проектної, технічної документації, з урахуванням вимог нормативно-правових актів (п.8(1) Порядку №1030). Проведення технологічної операції злиття палива під час технологічної операції відпуску палива заборонено проектною документацією (розділ проекту «Розробка безпечного технологічного режиму на АЗС»), технічною документацією (технологічні карти на резервуари; наказ про затвердження безпечного технологічного режиму на АЗС, загальнооб`єктова інструкція та інструкція оператора), з урахуванням вимог нормативно-правових актів (п.5.1.2, 5.1.4, 6.1, 7.5.1, 10.2.1, 10.2.2 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 20.05.2008 №281/171/578/155, далі - Інструкція №281/171/578/155).

Під час технологічної операції приймання палива (зливу з автоцистерни) проектною документацією (розділ проекту «Розробка безпечного технологічного режиму на АЗС»), технічною документацією (технологічні карти на резервуари; наказ про затвердження безпечного технологічного режиму на АЗС, загальнооб`єктова інструкція та інструкція оператора), з урахуванням вимог нормативно-правових актів (п.5.1.2, 5.1.4, 6.1, 7.5.1, 10.2.1, 10.2.2 Інструкції №281/171/578/155), визначено, що на зливній площадці може бути встановлена лише одна автоцистерна, а максимально допустиме завантаження резервуару, для зливу палива в який встановлюється автоцистерна, відповідає визначеному значенню «мінімально допустимий технологічний об`єм» технологічної карти на резервуар. Додатково до такого завантаження враховується сумарна маса палива в автомобільній цистерні під час проведення технологічної операції зливу (п.8(8) Порядку №1030).

Крім того, п.5.1.2 Інструкції №281/171/578/155 заборонено здійснювати одночасно приймання та відпуск нафти і нафтопродукту з одного і того самого резервуара у випадках, коли за результатами вимірювань у резервуарах проводяться їх приймання та відпуск. Таким чином, забороняється одночасне виконання різних технологічних операцій зливу і відпуску нафтопродуктів.

Пунктом 10.7 розділу VI «Правил пожежної безпеки в Україні», затвердженого наказом МВС України №1417 від 30.12.2014, передбачено, що перед зливанням нафтопродукту з автоцистерн у резервуар необхідно заміряти рівень нафтопродукту в цьому резервуарі, тобто встановлено порядок контролю рівнів завантаження резервуарів та автоцистерн перед проведенням операцій зливу-наливу. На виконання вказаної норма, позивачем у ході проведення ідентифікації об`єкту, складено робочий проект «Визначення категорій вибухопожежної та пожежної небезпеки зовнішніх установок АЗС ТОВ «ОЙЛ-ІКС» за адресою: 10001, м. Житомир, вул. Івана Сльоти, 49, а також загальнооб`єктова інструкція з пожежної безпеки АЗС ТОВ «ОЙЛ-ІКС» за адресою: 10001, м. Житомир, вул. Івана Сльоти, 49.

У той час, відповідно до положень Інструкції №281/171/578/155 перед зливанням нафтопродуктів з автоцистерни оператору АЗС необхідно:

- переконатись у справності резервуара і його обладнання, технологічних трубопроводів і правильності функціонування запірної арматури;

- виміряти рівень нафтопродукту в резервуарі;

- проконтролювати рівень наповнення автоцистерни;

- визначити за свідоцтвом про повірку автоцистерни об`єм автоцистерни і перевірити одержаний результат на відповідність об`єму, зазначеному в ТТН.

З прибуттям нафтопродуктів до вантажоодержувача в автоцистерні перевіряється наявність і цілісність пломб, технічний стан автоцистерни, відповідність об`єму і густини нафтопродукту в автоцистерні об`єму і густині, зазначеним у товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (п.5.4.1 Інструкції №281/171/578/155).

Контролювання наливання нафти або нафтопродуктів здійснює оператор автоматизованої системи наливу, а кількість налитого до міри повної місткості продукту здійснюється водієм автоцистерни (п.7.5.1 Інструкції №281/171/578/155).

З метою дотримання вимог чинного законодавства створена робоча інструкція оператора АЗС ТОВ «ОЙЛ-ІКС» за адресою: 10001, м. Житомир, вул. Івана Сльоти, 49, додана до повідомлення про результати ідентифікації об`єкта (ТОВ "ОЙЛ-ІКС") якою передбачено порядок дій персоналу оператора для забезпечення безпеки процесу зливу-наливу палива, порядок перевірки об`ємів резервуара та автоцистерни до початку операції зливу-наливу, контроль та фіксації всіх технологічних операцій для резервуарів.

Отже, в контексті викладено слід відмітити, що для кожної виробничої одиниці АЗС введено циклічну (ритмічну) зміну технологічного режиму організацією виробництва, а саме: процес відпуску палива змінює процес приймання палива, який в свою чергу змінюється наступним процесом відпуску палива і так далі. Одночасного виконання двох процесів (відпуску та приймання палива) нормативно-правовими актами техногенної та пожежної безпеки.

З огляду на викладене та враховуючи заборону одночасного виконання двох процесів (відпуску та приймання палива) заборонену нормативно-правовими актами техногенної та пожежної безпеки, слід відмітити, що одночасно на виробничій одиниці АЗС може бути створена лише одна небезпечна подія даного виду, яка протягом виробничого циклу має дві різні кількісні характеристики, що обумовлені передбаченим технологічним процесом. Для цілей ідентифікації має бути визначена кожна з таких характеристик (загальна маса небезпечної речовини для технологічного циклу відпуску палива та загальна маса небезпечної речовини для технологічного циклу приймання палива) і застосована та, що має більшу небезпеку.

Як свідчать матеріали справи, позивач під час проведення ідентифікації об`єкту на предмет належності/неналежності до об`єкту підвищеної небезпеки посилався на нормативно-правові акти, а тому твердження представника відповідача щодо відсутності нормативного підтвердження складених документів до уваги судом не приймаються.

Щодо позовної вимоги стосовно зобов`язання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області вчинити дії з прийняття рішення про невіднесення до об`єктів підвищеної небезпеки 1, 2, з класу об`єкту АЗС ТОВ ОЙЛ-ІКС суд вважає за необхідне вказати наступне.

Як вже зазначалося, за результатами розгляду повідомлення суб`єкта господарювання про результати ідентифікації ДСНС або її територіальний приймає рішення про віднесення (невіднесення) об`єкта до об`єкта підвищеної небезпеки відповідного класу або з урахуванням пункту 22 цього Порядку виключення його з Реєстру. Якщо, подано суб`єктом господарювання неповну або неточну інформацію про результати ідентифікації ДСНС або її територіальний орган протягом 10 робочих днів після виявлення такого факту письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання, який опрацьовує відповідну інформацію та подає відкориговане повідомлення за формою ОПН-1 для розгляду в установленому порядку (п.15 Порядку №1030).

Ідентифікація об`єкта підвищеної небезпеки вважається завершеною після письмового (електронного) повідомлення ДСНС або її територіальним органом суб`єкту господарювання про віднесення такого об`єкта до об`єкта підвищеної небезпеки відповідного класу або підтвердження того, що об`єкт не віднесено до об`єктів підвищеної небезпеки (п.16 Порядку №1030).

Як свідчать матеріали справи кінцевого рішення щодо віднесення або невіднесення ТОВ "ОЙЛ ІКС" до об`єкта підвищеної небезпеки чи не віднесення його до об`єктів підвищеної небезпеки відповідачем не прийнято.

У той час, при розгляді спірних правовідносин, суд не може перебирати на себе повноваження органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, які в свою чергу, є дискреційними.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Враховуючи встановлені обставини справи та викладені пояснення учасників справи, суд вважає, що відновленню підлягають права позивача, шляхом зобов`язання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області повторно розглянути повідомлення про результати ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За приписами статті 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Питання про розподіл судових витрат, судом вирішується відповідно до ст.139 КАС України та підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Магнітрон-4С" (вул. Степана Бандери, 9, кв. 20, м.Житомир,10029. РНОКПП: 37671874) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області (вул. Героїв Пожежних, 67 Б, м.Житомир,10006. ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ-ІКС" (вул.Івана Сльоти, 49, м. Житомир, 10001, ), про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області щодо віднесення (невіднесення) об`єкта (Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ-ІКС") до об`єкта підвищеної небезпеки відповідного класу.

Зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області повторно розглянути повідомлення про результати ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки - Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ-ІКС" та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволення решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області на користь Приватного підприємства "Магнітрон-4С" документально підтверджені судові витрати у сумі 2000 (дві тисячі) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 04 вересня 2023 р.