Справа № 160/5385/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

31 серпня 2023 року Справа № 160/5385/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛуніної О.С
за участі секретаря судового засіданняЯрушевської Д.В.
представника позивача за первісним позовом відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом представника відповідача за зустрічним позовомОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_2 Сербулової К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро заяву ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку для подання зустрічного позову в адміністративній справі №160/5385/23 за первісним позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-
20.03.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , в якій позивач просить:
- стягнути податковий борг з платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до бюджету у сумі 595457,99 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 року, після усунення недоліків позовної заяви, продовжено розгляд справи №160/5385/23 одноособово суддею Луніною О.С. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 року у задоволенні заяви Фізичної особи ОСОБА_2 про відстрочення та розстрочення сплати судових витрат, зменшення розміру судових витрат або звільнення від них - відмовлено. Зустрічний позов Фізичної особи ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення у справі №160/5385/23 за первісною позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зустрічний позов Фізичної особи ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 року заяву відповідача за первісним позовом - ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в адміністративній справі №160/5385/23 за первісним позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено. Забезпечено участь відповідача за первісним позовом - ОСОБА_2 у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.07.2023 року у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про залишення без розгляду зустрічного позову ОСОБА_2 в адміністративній справі №160/5385/23 за первісним позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - відмовлено.
21.08.2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про поновлення строку звернення з зустрічним позовом, в якому просила поновити процесуальний строк, встановлений? законом для подання зустрічного позову про визнання недійсними податкових повідомлень рішень
В обгрунтування заяви зазначила, що хронологія подій: 24.12.2019 ГУ ДПС у Дніпропетровськіи? області видано наказ на перевірку; 15.01.2020р. Дніпропетровським окружним судом відкрито провадження за позовом ОСОБА_2 про скасування наказу на перевірку; 30.01.2020р. ГУ ДПС у Дніпропетровськіи? області складено акт перевірки; 16.03.2020р. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/284/20 визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровськіи? області про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичноі? особи ОСОБА_2 від 24.12.2019 року №1849-п; 17.03.2020р. ГУ ДПС у Дніпропетровськіи? області винесено податкові повідомлення- рішення; 17.06.2020р. ДПС у Дніпропетровськіи? області подано апеляційну скаргу по справі №160/284/20; 08.09.2020р. ухвалою апеляційного суду поновлено строк на апеляційне оскарження; 16.10.2020 ухвалою суду повернуто апеляційну скаргу відповідачу; 05.06.2023 ухвалою суду по справі No160/284/20 виправлено описку в резолютивній? частині рішення щодо дати наказу. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою (у даному випаду Цаберябою І.О.) позову про визнання недійсним наказу на перевірку до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, а також, якщо предметом позову, є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Вимога про скасування наказу на перевірку, нероздільно пов`язана із винесенням податкових повідомлень - рішень. У даній справі, яка зараз розглядається судом, підставою скасування податкових повідомлень-рішень є саме, рішення суду про скасування наказу на перевірку. Крім того, на період з 18.03.2020 по останній? календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій? території Украі?ни з метою запобігання поширенню на території Украіїни коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
31.08.2023 року до суду надійшли заперечення ГУ ДПС у Дніпропетровській області проти клопотання про поновлення строку. Свої доводи контролюючий орган аргументує тим, що саме скасування наказу на перевірку не є підставою для скасування наслідків перевірки, тобто податкового повідомлення-рішення. Крім того, позивачем не було подано клопотання про забезпечення позову, після того, як судом першої інстанції було винесено відповідне рішення про скасування наказу на проведення перевірки. Також, податковий орган вважає, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню зупинення перебігу строків внаслідок введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID -19), оскільки перевірка та податкові повідомлення-рішення прийнятті до введення карантину. Просить відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду.
У судовому засіданні 31.08.2023 року заяву розглянуто, проголошено вступну і резолютивну частини ухвали суду.
Розглядаючи вказану заяву про поновлення строків звернення до суду, судом встановлено наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що податкове повідомлення-рішення, яке оскаржує позивач, прийнято за результатом акту перевірки, проведеної на підставі наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_2 від 24.12.2019 року №1849-п.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 року (з урахуванням ухвали суду від 05 червня 2023 року про виправлення описки) визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_2 від 24.12.2019 року №1849-п.

При цьому, за результатами проведеної за скасованим наказом перевірки, 17.03.2020р. ГУ ДПС у Дніпропетровській області винесено податкові повідомлення- рішення, які і стали підставою для звернення контролюючого органу до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Згідно з абзацом одинадцятим п. 52 прим. 2 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПКУ на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених ст. 102 ПКУ.

Так, дію карантину було введено постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та в подальшому, неодноразово продовжено.

Станом на час звернення ОСОБА_2 із зустрічним позовом у цій справі, дія карантину не була завершена.

Крім того, відповідно до п.102.9 ст.102 Податкового кодексу України на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм податкового законодавства дає підстави для висновку про те, що на період дії карантину та на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених Податковим кодексом України та іншим законодавством.

Крім того, суд вважає за необхідне врахувати у цій справі той факт, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

При цьому, право на розгляд справи означає право особи звернутися за захистом до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. Обов`язковою умовою дотримання цього права є те, що особі має бути забезпечена можливість реалізації зазначених прав без будь-яких обмежень, перешкод чи ускладнень. Можливість людини без перепон одержати судовий захист є головним змістовним аспектом поняття доступу до правосуддя.

Разом з тим право на доступ до правосуддя в Україні, як і в більшості держав світу, не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. У свою чергу право на оскарження судового рішення також обмежене встановленим строком на апеляційне чи касаційне оскарження. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання іншого, не менш важливого принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

Відтак, одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, а також права на оскарження судового рішення (фактично права на виправлення судової помилки) з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду та строку на оскарження у розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

Отже, постає необхідність у дослідженні двох фундаментальних аспектів права на справедливі судовий захист у співвідношенні з принципом правової визначеності: 1) права на доступ до правосуддя у разі порушення строків звернення до суду; 2) права на ініціювання виправлення судової помилки (скасування неправосудного рішення судами вищих інстанцій) у разі пропуску строку на оскарження судового рішення.

Так, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).

Одним з найбільш складних питань у процесі прийняття рішення про поновлення строку звернення до суду є визначення критеріїв, за якими суд може визнати причини попуску строку поважними, а підстави для його поновлення виправданими з метою досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи.

Зокрема, аналіз практики ЄСПЛ дозволяє виокремити такі фундаментальні обґрунтування на користь прийняття рішення про поновлення пропущеного строку звернення до суду: 1) рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві; щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (справа «Белле проти Франції» [4]); 2) не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (справа «Мушта проти України»); 3) суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту (справа «Станьо проти Бельгії»).

Крім того, ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи «Скордіно проти Італії», «Ятрідіс проти Греції»).

При цьому, з урахуванням необхідності дотримання справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав позивача, карантином та введенням в Україні правового режиму воєнного стану, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду та поновлення строку звернення ОСОБА_2 до суду із зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку для подання зустрічного позову в адміністративній справі №160/5385/23 - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк звернення до адміністративного суду з зустрічним позовом в адміністративній справі №160/5385/23.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до КАС України та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали суду складений 04.09.2023 року.

Суддя О.С. Луніна