Справа № 200/270/23
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року справа №200/270/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Казначеєв Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 р. у справі № 200/270/23 (головуючий І інстанції Михайлик А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

24 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання протиправними дій щодо відмови в призначенні пенсії та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії від 29.12.2022 № 48, зобов`язання призначити з 23.12.2022 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення у редакції згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, зарахувавши до пільгового стажу (Список № 2) періоди роботи з 25.11.1994 по 13.05.1996, з 14.07.2005 по 01.09.2008, з 01.09.2008 по 01.09.2016.

Позивач зазначила, що дії відповідача з відмови у призначенні пенсії та рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з підстав недоліків оформлення уточнюючої довідки про пільговий стаж роботи є протиправними, через що прийняте рішення підлягає скасуванню. Зауважуючи на наявності в неї пільгового стажу тривалістю, що визначена Законом № 1058 та із врахуванням рішення Конституційного суду від 23.01.2020 № 1-р/2020, позивач наполягала на наявності підстав для призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 р. у справі № 200/270/23 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано незаконним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії від 29.12.2022 № 48. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.12.2022 з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні та зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 25.11.1994 по 13.05.1996, з 14.07.2005 по 01.09.2008, з 01.09.2008 по 01.09.2016. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком встановлено, що страховий стаж роботи позивача становить 33 роки 4 місяці 20 днів, пільговий стаж - 2 роки 3 місяці 10 днів та є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з 25.11.1994 по 13.05.1996, з 14.07.2005 по 01.09.2008, з 01.09.2008 по 01.09.2016, оскільки довідка №244 від 15.12.2022, що видана ТОВ Центральна збагачувальна фабрика СЕЛИДІВСЬКА, не відповідає додатку№5 Порядку №637, в довідці неправильні посилання на Постанову Кабінету Міністрів України, якою затверджено Списки виробництв робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, чинну на період роботи особи, розділ, підрозділ, позицію зазначених Списків та код згідно з Класифікатором професій в періодах роботи з 14.07.2005 по 01.09.2008 та з 01.09.2008 по 01.09.2016. Крім того, відсутні накази про результати атестації робочих місць та перелік атестації робочих місць за даний період роботи на відповідній посаді.

Посилаючись на правомірність неврахування наведених періодів роботи позивача у складі пільгового стажу відповідач наполягав на відсутності підстав для призначення позивачу пенсії та правомірність прийнятого ним рішення про відмову в призначенні пенсії.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

23.12.2022 позивач звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. До заяви про призначення пенсії позивач додала: копії паспорту серії НОМЕР_1 , картки платника податків, трудової книжки серії НОМЕР_2 , свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, довідки № 53 від 04.02.2021, довідку № 244 від 15.12.2022, наказ № 139 від 03.08.2000, Індивідуальні відомості про застраховану особу, що підтверджується скріншотом сторінки особового кабінету позивача на сайті Пенсійного фонду України.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 29.12.2022 № 48 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Згідно з рішенням вік призначення пенсії згідно із пунктом 2 частини другої ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - 55 років, втім позивачу на час звернення виповнилося 52 роки 11 днів. В рішенні також зазначено, що в позивача недостатньо пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах - пільговий стаж позивача становить 2 роки 3 місяці 11 днів за необхідних 10 років. Відповідно рішення до пільгового стажу не враховано періоди з 14.07.2005 по 01.09.2008 та з 01.09.2008 по 01.09.2016 на підставі пільгової довідки № 244 від 15.12.2022, оскільки в довідці зазначено постанову КМУ щодо затвердження Списків виробництв, робіт, професій, згідно з класифікатором професій, що не була чинною в наведені періоди роботи позивача. Крім того, згідно з рішенням від 29.12.20222 періоди роботи позивача з 25.11.1994 по 13.05.1996, з 14.07.2005 по 01.09.2008, з 01.09.2008 по 01.09.2016 неможливо врахувати у складі пільгового стажу, оскільки позивач не надала наказів про результати атестації робочих місць та перелік атестованих робочих місць за період роботи на відповідній посаді. В рішенні зазначено, що для врахування до пільгового стажу періодів роботи позивача з 25.11.1994 по 13.05.1996, з 14.07.2005 по 01.09.2008 та з 01.09.2008 по 01.09.2016 необхідно надати пільгову довідку із правильним посиланням на Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість на яких надає право на призначення пенсії на пільгових умовах, чинних на період роботи особи, а також надати накази про результати атестації робочого місця та перелік атестованих робочих місць.

Згідно з рішенням позивач набуде право на пенсійні виплати з 13.12.2033 відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законом України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

Законом № 2148-VIII від 03.10.2017 Закон України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено розділом XIV-1 Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян.

Відповідно до частини першої статті 114 цього Закону (в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 цього Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До цих змін порядок призначення пенсій на пільгових умовах визначався ст. 13 Закону України № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення. У рішенні від 23.01.2020 Конституційний Суд України дійшов висновку щодо неконституційності підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах та визнав неконституційною, зокрема, статтю 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.032.015 № 213-VIII (пункт 1 Рішення № 1-р/2020), п. б. якої передбачав набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінками за списком № 2 з 55 років. В пункті 3 резолютивної частини цього рішення зазначено, що стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII підлягають застосуванню в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах: перший із цих законів визначає такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

В рішенні у зразковій справі № 360/3611/20 Велика палата Верховного суду зазначила, що суперечність положень Законів України „Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII та „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV в частині врегулювання питань призначення пенсій на пільгових умовах, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі Щокін проти України).

Велика палата Верховного суду в межах зразкової справи № 360/3611/20 дійшла висновку про те, що в даному випадку підлягають застосуванню саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, положення яких є найбільш сприятливим ля особи, а не Закону № 1058-ІV. Під час ухвалення рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи (частина 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 3 ст. 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.,

Наведене вище свідчить про безпідставність та необґрунтованість посилань відповідача на недосягнення позивачем віку призначення пенсії через недосягнення нею 55 років.

З приводу неврахування відповідачем до пільгового стажу позивача періодів її роботи, що вмотивовано порушенням правил оформлення довідки уточнюючої пільговий стаж роботи позивача суд зазначає наступне.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону України № 1058).

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 N 383 (далі Порядок 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Згідно п. 10 Порядку № 383 підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, - уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (надалі за текстом Порядок № 637), також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку 637 передбачено, що в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 працювала на ТОВ Центральній збагачувальній фабриці СЕЛИДІВСЬКА (до реорганізацій та перейменувань Центральна збагачувальна фабрика ВО Донецьквуглезбагачення, ЗАТ Центральна збагачувальна фабрика СЕЛИДІВСЬКА): з 25.11.1994 по 25.11.1994 прибиральницею виробничих приміщень; з 25.11.1994 по 13.05.1996 машиністом конвеєра 2 розряду (записи 10-11); з 14.07.2005 по 1.09.2008 машиністом конвеєра 2 розряду в основному виробництві (записи № 20, 21); з 01.09.2008 по 01.09.2016 машиністом установок збагачення та брикетування 3 розряду (записи № 21, 23)

Згідно з довідкою, яка уточнює особливий характер чи умови праці необхідні для призначення пенсії № 244 від 15.12.2022 ОСОБА_2 працювала в період: з 25.11.1994 по 13.05.1996 на основному виробництві за професією машиніст конвеєра 2 розряду (код 20300000а 13777), що передбачено підрозділом а Розділу ІІ Списку № 2, затвердженого постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 (стаж 1 рік 5 місяців 18 днів); з 14.07.2005 по 01.09.2008 на основному виробництві за професію машиніст конвеєра 2 розряду (код 20300000а- 13777), що передбачено підрозділом а Розділу ІІ Списку №2, затвердженого постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 (пільговий стаж 3 роки 1 місяць 7 днів); з 01.09.2008 по 01.09.2016 на основному виробництві за професією машиніст установок збагачення та брикетування 3 розряду (код 2030000 а -14315), що передбачено підрозділом а Розділу ІІ Списку № 2, затвердженого постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 (пільговий стаж 8 років 1 місяць).

В період роботи позивача з 25.11.1994 по 13.05.1996 був чинним Список N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість розділом, затверджений постановою КМУ № 162 від 11.03.1994. Пункт а розділу ІІ Рудопідготовка, збагачення, окускування (агломерація, брикетування, згрудкування, обпалювання руд і нерудних копалин) Списку № 2 містить робітників - Машиністів конвеєрів (код 2030000а-13777).

В періоди роботи позивача з 14.07.2005 по 01.09.2008 та з 01.09.2008 по 01.09.2016 був чинним Список N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою КМУ № 36 від 16.01.2003. Пункт а підрозділу ІІ Підготовка руд, збагачення, окускування (агломерація, брикетування, огрудкування), випалювання руд і нерудних копалин Агломераційні комбінати, фабрики, цехи, відділення, установки. Виробництво обкотишів. Збагачувальні фабрики та установки для збагачення руди, вугілля, сланцю, а також інших нерудних копалин, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки. Брикетування. Виробництво обважнювачів. Сортування на шахтах, розрізах ,кар`єрах. Обпалювання руд, нерудних копалин. Збагачувальні (доводжувальні) фабрики, цехи, установки для збагачення руди, пісків при видобуванні кольорових, дорогоцінних металів, алмазів. Зневоднення вугілля. Фабрики гранульованого вугільного порошку та пиловидного вугілля. цього списку включає робітників: машиніст конвеєра (код 2а) та машиніст установок збагачення та брикетування ( код 2а).

Доводи відповідача про неправильне визначення у довідці № 244 від 15.12.2022 кодів роботи та списку виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах є обґрунтованими щодо періоду роботи позивача з 14.07.2005 по 01.09.2008; що стосується періоду роботи з 01.09.2008 по 01.09.2016, то в довідці зазначено лише неправильний код роботи. Щодо періоду роботи позивача з 25.11.1994 по 13.05.1996, то в довідці наявне правильне посилання на пільговий список та правильний код роботи. Наведене свідчить про достатність відомостей довідки № 244 від 15.12.2022 для врахування періоду роботи позивача з 25.11.1994 по 13.05.1996 до пільгового стажу робити, оскільки надана позивачем довідка містить всі необхідні реквізити щодо цього періоду.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для врахування періодів роботи позивача з 14.07.2005 по 01.09.2008, з 01.09.2008 по 01.09.2016 до пільгового стажу суд виходить із такого. В Індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5), що надані позивачем у складі документів про стаж до заяви про призначення пенсії, міститься інформація по спеціальному стажу позивача (код підстав для обліку стажу ЗП3013Б1-Список № 2) за 5 місяців 18 днів 2005 року, за 2007- 2015 роки, 8 місяців та 1 день 2016 року.

Дослідивши зазначені документи в їх сукупності, враховуючи тотожність відомостей про зайнятість позивача у період з 14.07.2005 по 01.09.2016, що наявні в трудовій книжці, довідці № 244 від 15.12.2022 та Індивідуальних відомостях про застраховану особу, враховуючи включення виконуваних позивачем у зазначений період робіт до Списку № 2 робіт, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах, що були чинними під час роботи позивача, суд вважає їх достатніми для висновку про наявність підстав для включення періоду роботи позивача з 14.07.2005 по 01.09.2008, з 01.09.2008 по 01.09.2016 до пільгового стажу позивача. Допущені підприємством роботодавцем позивача помилки під час оформлення довідки № 244 від 15.12.2022 в частині неправильного зазначення постанови КМУ, якою затверджено чинний на час роботи позивача Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та коду роботи за період зайнятості позивача з 14.07.205 по 01.09.2008 та коду роботи за період роботи позивача з 01.09.2008 по 01.09.2016 не можуть вважатися достатньою підставою їх не включення до пільгового стажу із врахуванням інших документів, доданих позивачем до заяви про призначення пенсії в їх сукупності.

Суд не приймає також посилання відповідача на ненадання позивачем наказів про атестацію робочих місць за умовами праці, оскільки складення цих наказів є компетенцією роботодавця, та працівник не може відчувати на собі негативні наслідки невиконання такого обов`язку роботодавця, по друге відсутність цих наказів у справі не спростовує відомостей, що містяться у наявних в матеріалах справи документах уточнюючій довідці, трудовій книжці та Індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Встановлені під час розгляду справи обставини свідчать про безпідставність неврахування відповідачем під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії періодів роботи з 25.11.1994 по 13.05.1996, з 14.07.2005 по 01.09.2008, з 01.09.2008 по 01.09.2016 до пільгового стажу, що, в свою чергу, свідчить про невідповідність визначеної відповідачем тривалості пільгового стажу позивача наявній, що є підставою для скасування рішення про відмову в призначенні пенсії від 29.12.2022 № 48 та зобов`язання повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 23.12.2021 із врахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні та зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи позивача з 25.11.1994 по 13.05.1996, з 14.07.2005 по 01.09.2008, з 01.09.2008 по 01.09.2016. Отже, заявлені позивачем вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивачем не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 р. у справі № 200/270/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 р. у справі № 200/270/23 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 05 вересня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

Е.Г. Казначеєв