Справа № 380/8409/23
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року справа №380/8409/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕТ-ЮА» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕТ-ЮА» (далі позивач, ТзОВ «ДЕТ-ЮА») звернулося до суду з позовом до Львівської митниці (далі відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 22.12.2022 №UA209000/2022/100064/2 та визнати заявлену декларантом митну вартість товару, щодо товарів, які імпортуються.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним на митну територію України було ввезено товар. З метою декларування та митного оформлення імпорту товару 21.12.2022 подано до Львівської митниці ВМД №22UA71U5 на товар «рукава гумові в асортименті» та подано усі наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості. Митна вартість товару заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості (за ціною контракту). Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару відповідач надіслав декларанту вимогу про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості. У відповідь на запит декларант 22.12.2022 надіслав Львівській митниці електронне повідомлення декларанта №11/1 від 22.12.2022 та документи до цього. Відповідачем 22.12.2022 прийнято рішення про коригування митної вартості товару «рукава гумові у асортименті» №UA209000/2022/100064/2 та відмовлено у митному оформленні товару за вантажною митною декларацією №22UA71U5. Позивач відповідно до частини 7 статті 55 Митного кодексу України використав право на випуск товарів у вільний обіг, здійснивши митне оформлення товару за ВМД №22UA41U3 від 23.12.2022. ТзОВ «ДЕТ-ЮА» направило до Львівської митниці звернення №03/23-104 від 31.01.2023 з проханням скасувати спірне рішення, надавши всі документи для підтвердження заявленої митної вартості товару відповідно до вимог спірного рішення, у задоволенні якого відповідач відмовив. Вважає рішення відповідача №UA209000/2022/100064/2 від 22.12.2022 протиправним та просить його скасувати.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у такому. Під час розгляду документів, поданих до митного оформлення товару «рукава гумові в асортименті» за МД №22UA71U5 від 21.12.2022 було встановлено наявність розбіжностей в поданих документах, які виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості. За результатами опрацювання встановлено, що декларантом надано рахунок на перевезення №67/1222 від 13.12.2022 на контейнери, де вартість одного контейнера становить 7 950 USD. Проте у числових значеннях МД зазначена вартість транспортних витрат заявлена 2650 USD за контейнер. В графі 16 товарно-транспортних накладних СМR від 19.12.2022 № б/н зазначено, що перевезення по маршруту Гданськ (Польща) Кривий Ріг (Україна), здійснювалось безпосередньо перевізниками ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , однак документи, що підтверджують взаємозв`язок експедитора та перевізників до митного оформлення не надавались. Окрім того, до митного контролю не було надано заявку на перевезення та договір про надання транспортних послуг безпосереднім перевізником. Відсутність зазначених документів унеможливлює здійснення перевірки у повному обсязі усіх витрат, які передбачені статтею 58 Митного кодексу України. Згідно до наданих платіжних доручень від 19.08.2022 №1326, від 27.09.2022 №1335, від 03.10.2022 №1336, від 12.10.2022 №1339, від 24.10.2022 №1343 наявне посилання на специфікацію №14, яка до митного оформлення не подавалась, в гр. 70 «призначення платежу» наявне посилання на договір та специфікацію, проте відсутнє посилання на відповідний рахунок чи проформу. Тому митниця дійшла висновку, що відомості щодо складових митної вартості (транспортування) не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Вважає рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/100064/2 від 22.12.2022 законним. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 24.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін.

Відповідачем 09.05.2023 (вх. №33101) подано відзив на позовну заяву. В межах заявленого відзиву долучено клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 10.05.2023 клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін задоволено. Судове засідання призначено на 30.05.2023.

Представником позивача 18.05.2023 подано клопотання про залучення його до участі в справі (вх. №10491ел) та клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції (вх. №10492ел).

Ухвалою суду від 19.05.2023 клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. Судові засідання вирішено проводити в режимі відеоконференції з використанням комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon».

Представником позивача 22.05.2023 (вх. №10815ел) повторно подано клопотання про залучення його до участі в справі.

В судовому засіданні 30.05.2023 суд заслухав вступні промови сторін та відклав до 25.07.2023 розгляд справи по причині технічних проблем із зв`язком сторони позивача.

Судове засідання, призначене на 25.07.2023, відкладено до 08.08.2023 у зв`язку із технічними проблемами із зв`язком сторони позивача.

Представником позивача 25.07.2023 (вх. №15725ел) подано клопотання про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні 08.08.2023 суд ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Між ТзОВ «ДЕТ-ЮА» (покупець) та «QINGDAO HYRUBBERS CO.,LTD» (продавець) 17.10.2019 укладено зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу №2019/17-10.

Згідно до пункту 2.3. договору ціна та товар, який поставляється по умовам договору, встановлений в долларах США.

Згідно до пункту 3.2. договору покупець зобов`язаний здійснити передоплату в розмірі 10% від вартості товару відповідно до специфікації до договору та 90% вартості товару відповідно до специфікації перед судозаходом товару в порт України.

Ввезення товару відбувалося на підставі специфікації №15 від 18.08.2022 до договору від 17.10.2019 №2019/17-10.

Перевезення товару здійснювалось за договором на послуги щодо митно-транспортного, транспортного, портового, складського обслуговування №01012022/12 від 01.01.2022, укладеного між SAVA-TRANSLOGIC Sp Z o.o та ФОП ОСОБА_1 ; договором на перевезення вантажів у міжміському та міжнародному сполученні автомобільним транспортом №1 від 01.12.2022 , укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 .

Надання послуг перевезення підтверджується актами виконаних робіт, наданих SAVA-TRANSLOGIC Sp Z o.o №13122022/67 від 13.12.2022, № 21122022/4 від 21.12.2022, №21122022/6 від 21.12.2022.

Позивачем здійснено оплату товару по специфікації №15 до договору №2019/17-10 від 17.10.2019, що підтверджується платіжними дорученнями №1326 від 19.08.2022, №1335 від 27.09.2022, №1336 від 03.10.2022, №1339 від 12.10.2022, №1343 від 24.10.2022.

ТзОВ «ДЕТ-ЮА» подано митному органу ВМД №22UA71U5 від 21.12.2022, якою задекларовано ввезення в Україну в митному режимі «імпорт» товару «рукава гумові в асортименті».

Митна вартість декларантом визначена за основним методом (за ціною контракту), яка становить 81 445 доларів 44 цента, що складає 2 978 345 грн 72 к. згідно з курсоом НБУ на дату декларування.

Митним органом 21.12.2022 направлено на адресу декларанта повідомлення про вимогу щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, оскільки надані разом із ВМД документи містили розбіжності, які мали вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Позивачем 22.12.2022 направлено Львівській митниці електронне повідомлення №11/1 від 22.12.2022 з поданням на підтвердження заявленої митної вартості товару і обраного методу її обчислення таких документів:

- платіжні доручення №1326 від 19.08.2022, №1335 від 27.09.2022, №1336 від 03.10.2022, №1339 від 12.10.2022, №1343 від 24.10.2022;

- 2 міжнародні автомобільні накладні CMR Б/н від 19.12.2022;

- договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 19.08.2022 №19/09/2022;

- рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг №103/12/22 від 21.12.2022, №104/12/22 від 21.12.2022;

- довідку про транспортні витрати №21/12-1 від 21.12.2021;

- зовнішньоекономічний договір №2019/17-10 від 17.10.2019;

- копію митної декларації країни відправлення від 01.11.2022 №00954112;

- рахунки SAVA TRANSLOGIC Sp. Z o.o. від 21.12.2022 №103/12/22 та №104/12/22 на суму 5 637,63 долари США кожен;

- довідку про транспортні витрати SAVA TRANSLOGIC Sp. Z o.o. №21/12-1 від 21.12.2022;

- договір про надання транспортно-експедиційних послуг №19/09/2022 від 19.08.2022, укладений між ТзОВ «ДЕТ-ЮА» та SAVA TRANSLOGIC Sp. Z o.o.

- акти виконаних робіт, наданих SAVA-TRANSLOGIC Sp Z o.o №13122022/67 13.12.2022, № 21122022/4 від 21.12.2022та №21122022/6 від 21.12.2022.

- договір на перевезення вантажів у міжміському та міжнародному сполученні автомобільним транспортом №1 від 01.12.2022, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 .

Окрім того, разом із повідомленням №11/1 від 22.12.2022 для підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем долучено:

- висновок Запорізької ТПП від 22.12.2022 №ОИ-1367;

- прайс-лист QINGDAO HYRUBBERS CO,.LTD від 15.08.2022 №365/22;

- виписку з бухгалтерської документації стосовно оприбуткування попередньої партії товару, митне оформлення якої було здійснено за ВМД №22UA15U1 від 01.12.2022, а саме: прибуткова накладна №2088 від 01.12.2022 та бухгалтерська довідка б/н від 22.12.2022;

- виписку з бухгалтерської документації стосовно оприбуткування попередньої партії товару, митне оформлення якої було здійснено за ВМД UA110090/2022/702994 від 07.10.2022, а саме: прибуткова накладна №ОД00-001648 від 07.10.2022 та бухгалтерська довідка б/н від 30.11.2022.

Відповідачем 22.12.2022 прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA209000/2022/100064/2, а саме «рукава гумові у асортименті».

Підставою прийняття вказаного рішенні вказано такі обставини. Подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МК України не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар. За результатами опрацювання встановлено, що декларантом надано рахунок на перевезення №67/1222 від 13.12.2022 на контейнери, де вартість одного контейнера становить 7 950 USD. Проте у числових значеннях МД зазначена вартість транспортних витрат заявлена 2650 USD за контейнер. В графі 16 товаротранспортних накладних СМR від 19.12.2022 № б/н зазначено, що перевезення по маршруту Гданськ (Польща) Кривий Ріг (Україна) здійснювалось безпосередньо перевізниками «Попович» та «Кобаль», однак документи, що підтверджують взаємозв`язок експедитора та перевізників до митного оформлення не надавались. Товар імпортується на підставі договору від 17.10.2019 №2019/17-10. Згідно договору оплата здійснюється шляхом звичайного банківського переказу банківських коштів на рахунок продавця. Згідно наданих платіжних доручень №1326 від 19.08.2022, №1335 від 27.09.2022, №1336 від 03.10.2022, №1339 від 12.10.2022, №1343 від 24.10.2022 (наявне посилання на специфікацію №14, яка до митного оформлення не подавалась), в гр. 70 «призначення платежу» наявне посилання на договір та специфікацію, проте відсутнє посилання на відповідний рахунок чи проформу.

Проведено консультації з декларантом згідно з статтею 57 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 2б (ст. 60 МК України) з причин відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МК України) та методу 2г (ст. 63 МК України) з причин відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості.

Рішенням №UA209000/2022/100064/2 від 22.12.2022 відповідачем застосовано резервний метод визначення митної вартості відповідно до статті 64 Митного кодексу України.

ТзОВ «ДЕТ-ЮА» використало право на випуск товарів у вільний обіг та здійснило митне оформлення товару за ВМД №22UA41U3 від 23.12.2022.

Декларант, не погоджуючись із спірним рішенням, звернувся до Львівської митниці 31.01.2023 з заявою №03/23-104 про скасування рішення про коригування митної вартості №UA209000/2022/100064/2 від 22.12.2022 та надав всі документи для підтвердження заявленої митної вартості товару відповідно до вимог Львівській митниці, які містились у рішенні від 22.12.2022.

Львівська митниця листом від 07.02.2023 відмовила у скасування свого рішення.

Рішення про коригування митної вартості товару №UA209000/2022/100064/2 від 22.12.2022 є предметом оскарження.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Митного кодексу України (далі Митний кодекс) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 50 Митного кодексу відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Відповідно до частини першої статті 51 Митного кодексу, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 52 Митного кодексу визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частин першої третьої статті 53 Митного кодексу у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з статтею 57 Митного кодексу, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Статтею 55 Митного кодексу встановлено порядок коригування митної вартості товарів.

Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові 23.10.2020 у справі №820/3231/16, яка врахована судом при ухваленні даного рішення, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53) заборонено.

Наведені вище положення митного законодавства зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Судом встановлено, що позивач під час здійснення митного контролю надав усі документи, передбачені частиною 2 статті 53 Митного кодексу.

Відповідач вказує, що під час митного оформлення контролюючим органом встановлено розбіжності щодо вартості товару, посилаючись на те, що відповідно до рахунку на перевезення №67/1222 від 13.12.2022 вартість одного контейнера становить 7 950 USD, а у числових значеннях митної декларації зазначена вартість транспортних витрат заявлена в сумі 2 650 USD за контейнер.

Як вбачається зі змісту рахунку SAVA TRANSLOGIC Sp Z o.o. на перевезення №67/12/22 від 13.12.2022, такий складений на морське перевезення за маршрутом Qingdao, (Китай) Гданськ (Польща) трьох морських контейнерів EISU2185958, DRYU2657872, EISU2043104 за коносаментами HYSF/06 та вказаною вартістю 7 950 доларів за 1 послугу.

Водночас, декларант разом із ВМД надав митному органу довідку SAVA TRANSLOGIC Sp Z o.o. №21/12-1 від 21.12.2022, відповідно до якої вартість перевезення 1 контейнера складає 2 650 доларів.

Вказані розбіжності, на які вказав відповідач, не впливають на числові значення складових митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, з врахуванням того, що позивачем використані відомості, які повністю підтверджені документально.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до статті 53 Митного кодексу банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, повинні надаватися у випадку, якщо товар оплачено. Зміст норми статті 53 Митного кодексу вказує на те, що митне оформлення товару повинно здійснюватися як у випадку, коли оплата за договором здійснена вчасно, так і у випадку, коли оплата за товар здійснена з порушенням встановлених строків або не сплачена взагалі. При цьому, несвоєчасність оплати партії товару не вказує на розбіжність даних, які містяться у наданих для митного оформлення документах, а лише вказує на порушення умов господарського договору.

Встановлені судом фактичні обставини дають підстави стверджувати, що позивачем разом з митною декларацією подано повний пакет документів, визначений частиною 2 статті 53 Митного кодексу, які підтверджують митну вартість товару.

Натомість відповідач не довів, що подані декларантом у відповідності до частини 2 статті 53 Митного кодексу документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товарів, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за придбаний товар, а також те, що документи для підтвердження числових значень складових митної вартості надано не в повному обсязі та містять розбіжності та мають невідповідності, що не дає можливості впевнитись в достовірності заявленої митної вартості, зокрема здійснити перевірку числових значень складових митної вартості товарів.

З огляду на те, що декларантом надано передбачені частиною 2 статті 53 Митного кодексу документи, суд приходить до висновку, що у відповідача було достатньо підстав для підтвердження числових значень усіх складових митної вартості імпортованого товару та відомості щодо ціни товару.

Як зауважив Верховний Суд у постанові від 21.05.2021 у справі № 820/307/17, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Стосовно доводів відповідача про відсутність документів, які підтверджують взаємозв`язок експедитора та перевізників щодо перевезення товару по маршруту Гданськ (Польща) Кривий Ріг (Україна), а також щодо відсутності заявки на перевезення та договору про надання транспортних послуг безпосереднім перевізником, що впливає підтвердження витрат на транспортування, суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 335 Митного кодексу разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Проте законом на декларанта не покладено обов`язку щодо надання разом із ВМД документів, що підтверджують взаємозв`язок експедитора та перевізника, заявки на перевезення та договору на надання послуг безпосереднім перевізником.

Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 335 Митного кодексу у встановленому цим кодексом порядку зазначаються відомості про: у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що частиною другою статті 53 Митного кодексу встановлено вичерпний перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, а частинами третьою та четвертою цієї ж статті визначено вичерпний перелік додаткових документів, які митний орган має право вимагати у встановленому законом порядку для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів.

Однак документів, що підтверджують взаємозв`язок експедитора та перевізника, заявки на перевезення та договору на надання послуг безпосереднім перевізником у цих переліках законодавцем не визначено.

Суд зазначає, що декларантом на підтвердження заявленої вартості транспортування, зокрема на підтвердження оплати морського фрахту за перевезення товарів у трьох морських контейнерах надано рахунок SAVA TRANSLOGIC Sp Z o.o. на перевезення №67/12/22 від 13.12.2022 та довідку про транспортні витрати SAVA TRANSLOGIC Sp Z o.o. №21/12-1 від 21.12.2022.

Щодо оплати витрат, пов`язаних із розвантаженням, перевантаженням та обробкою товарів у порту Гданськ (Польща) позивачем долучено: два рахунки SAVA TRANSLOGIC Sp Z o.o. від 21.12.2022 №103/12/22 та №104/12/22 на загальну суму 5 637,63 доларів США кожен; довідку про транспортні витрати SAVA TRANSLOGIC Sp Z o.o. від 12.12.2022 №21/12-1; договір про надання транспортно-експедиційних послуг №19/09/2022 від 19.08.2022.

Вказане в сукупності зумовлює висновок суду, що ТзОВ «ДЕТ-ЮА» на підтвердження заявленої вартості транспортування у відповідності до вимог частин другої- четвертої статті 53 Митного кодексу долучило усі необхідні документи.

Відповідно до частини шостої статті 54 Митного кодексу митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У рішенні про коригування митної вартості від 22.12.2022 №UA209000/2022/100064/2 відповідач не навів обґрунтованих підстав для висновку про наявність розбіжностей числових значень складових митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Суд також зазначає, що відповідачем в рішенні про коригування митної вартості не обґрунтовано, яким чином вказані розбіжності і неточності впливають на митну вартість товару чи її складових.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать про відсутність у відповідача фактичних підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товарів, що дає підстави стверджувати про необґрунтованість коригування митної вартості.

Дослідивши документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару, суд вказує, що такі містять чітку і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, які у сукупності підтверджують числові значення митної вартості (її складових) та не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, без наведення детальних пояснень щодо зроблених коригувань, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості тощо, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

При цьому, сам лише факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Саме така правова позиція неодноразово висловлювалась у постановах Верховного Суду України, зокрема від 29 травня 2012 року у справі № 21-91а12 та від 31 березня 2015 року у справі № 21-127а15.

Суд наголошує, що однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 по справі №520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Встановлені судом фактичні обставини в сукупності із наявними у справі належними та допустимими доказами свідчать про необґрунтованість висновку митного органу про розбіжності у поданих до митного оформлення документах та про відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів як на доказ правомірності оскаржуваного рішення, судом до уваги не беруться, оскільки їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами.

Виходячи з наведеного у сукупності, суд дійшов висновку про те, що надані позивачем документи підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод їх визначення, тому у контролюючого органу не було підстав для визначення митної вартості ввезеного товару не за ціною договору, а за резервним методом.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач вказаного обов`язку не виконав, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази правомірності прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від 22.12.2022 №UA209000/2022/100064/2.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку спірному рішенню, суд приходить до висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів від 22.12.2022 №UA209000/2022/100064/2 прийнято відповідачем без дотримання вимог, встановлених частиною 3 статті 2 КАС України, а саме необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; нерозсудливо; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, тому першу позовну вимогу слід задовольнити шляхом визнання такого рішення протиправним та скасування.

Щодо позовної вимоги про визнання заявленої декларантом митної вартості товару, щодо товарів, які імпортуються, то така не підлягає до задоволення з огляду на відсутність у суду таких повноважень.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності і мотиви суду щодо кожної позовної вимоги, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову шляхом визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/100064/2 від 22.12.2022

Відповідно до статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 7 016 грн 08 к., сплаченого за платіжним дорученням №515 від 13.04.2023.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕТ-ЮА» (вул. Велика Кільцева, буд. 4-А, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, 03680, ) до Львівської митниці (вул. Костюшка, буд. 1, м. Львів, 79000, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці (вул. Костюшка, буд. 1, м. Львів, 79000, ) про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/100064/2 від 22.12.2022.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з Львівської митниці (вул. Костюшка, буд. 1, м. Львів, 79000, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕТ-ЮА» (вул. Велика Кільцева, буд. 4-А, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, 03680, ) 7 016 (сім тисяч шістнадцять) грн 08 к. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Хома