Справа № 300/2420/22
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" вересня 2023 р. справа № 300/2420/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Боршовського Т.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою від 29.06.2022 Івано-Франківським окружним адміністративним судом визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом, поновлено такий строк, відкрито провадження в даній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
08.07.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника відповідача від 08.07.2022 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін (а.с. 67).
08.07.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника відповідача від 08.07.2022 про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з неповажністю причин пропуску строків звернення до суду з позовною заявою (а.с. 68-69).
18.07.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла відповідь представника НАВС від 18.07.2022 на відзив. Так, представник позивача спростував доводи представника відповідача, вказавши на те, що 20.12.2021 ОСОБА_1 було ознайомлено із повідомленням ГУ НП в Івано-Франківській області про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі. В зазначеному повідомленні були вказані засоби зв`язку та адреса НАВС, однак відповідач жодним чином не зверталась до позивача для уточнення інформації про суми витрат, пов`язаних з утриманням у НАВС. При цьому, з довідкою про суми витрат, пов`язаних з утриманням у НАВС, позивача ознайомлено ще в момент закінчення навчання. Представник позивача зазначив, що розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. Так, НАВС на підтвердження своїх вимог додала до позовної заяви всі розрахунки, складені фахівцями НАВС, які несуть відповідальність за достовірність наданої інформації. Щодо включення до довідки про фактичні витрати на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв в період з 18.06.2021 по 05.07.2021 витрат за газопостачання, то представник позивача зазначив, що в період з 18.06.2021 по 05.07.2021 ОСОБА_1 проживала на території підрозділу позивача ННІ № 1 НАВС (с. Віта-Поштова, Київська область), де відсутнє централізоване теплопостачання, а обігрів приміщень та постачання гарячої води здійснюється за допомогою газових котлів. Таким чином, за період з 18.06.2021 по 05.07.2021 здійснено розрахунок фактичних витрат ОСОБА_1 із включенням витрат на газопостачання, а витрати за теплопостачання та водопостачання/водовідведення за цей період не нараховувалось. Щодо строків звернення до суду, то представник позивача вказав на тримісячний строк, який передбачений статтею 122 КАС України та належить відраховувати з 16.02.2022 після надходження на адресу НАВС листа ГУ НП в Івано-Франківській області від 11.02.2022 № 174/108/12-2022 про звільнення відповідача зі служби. Також необхідно врахувати введення на території України з 24.02.2022 воєнного стану та пов`язані з цим події, які відбувалися в місті Києві. Щодо причини звільнення відповідача зі служби в Національній поліції, то в рапорті ОСОБА_1 самостійно вказала причину звільнення за власним бажанням у зв`язку зі зміною постійного місця проживання. За вказаних обставин, представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі (а.с. 79-91).
13.09.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника НАВС від 12.09.2022 про долучення доказів. Так, представник позивача зазначив, що розрахунок середнього обсягу споживання комунальних послуг та спожитих енергоносіїв на одну особу за добу у період її фактичного перебування в НАВС згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261, який затверджений 01.05.2018 є дійсним з моменту затвердження по теперішній час. З 01.05.2018 перерахунок середнього обсягу споживання комунальних послуг та спожитих енергоносіїв на одну особу за добу у період її фактичного перебування в НАВС не здійснювався. В довідках про фактичні витрати на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв за 2018-2021 застосовується зазначений розрахунок. Представник позивача надав суду докази перебування ОСОБА_1 в період з 18.06.2021 по 05.07.2021 на території підрозділу позивача ННІ № 1 НАВС (с. Віта-Поштова, Київська область). Щодо доводів представника відповідача, що під час розрахунків комунальних послуг застосовано для бюджетних установ, а не для населення, то представник позивача зазначив, що в період коли ОСОБА_1 здійснювала навчальний процес в адміністративних та навчальних будівлях академії, до неї застосовувалися тарифи, встановлені для бюджетних установ, а в період коли відповідач перебувала в казарменому положенні (гуртожитку), до неї застосовувалися тарифи, що встановленні для населення (а.с. 92-95).
20.09.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшли письмові пояснення представника відповідача від 20.09.2022, згідно яких повідомлено суд, що відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача судового збору за подання цього позову є безпідставною (а.с. 95-96).
28.09.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшли письмові пояснення представника відповідача від 28.09.2022, у яких повідомлено суд, що Порядком відшкодування особами витрат, пов`язаних з утриманням у вищих навчальних закладах встановлено необхідність застосування тарифів, встановлених для населення, а не для бюджетних установ. Водночас, розрахунок комунальних витрат за добу перебування у казармі та за добу перебування у навчальному закладі, свідчить про подвійне стягнення комунальних витрат, що суперечить Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з утриманням у вищих навчальних закладах. Також представник відповідача звернула увагу на те, що грошове забезпечення курсантів є особливим видом заробітної плати, яка згідно з статтею 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню (а.с. 93-94).
Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
17.10.2017 між Національною академією внутрішніх справ в особі ректора генерала поліції другого рангу Чернея В.В., Головним управлінням Національної поліції України в Івано-Франківській області в особі ОСОБА_3 та рядовим поліції Токаревич Р.Л. укладено контракт № 2017/111-ІФ про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (Національній академії внутрішніх справ). Відповідно до пункту 2.3.5 зазначеного контракту відповідач зобов`язувалася у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України, в особі виконавця, витрати пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 28).
23.07.2017 ректором НАВС прийнято наказ № 114 о/с «Про зарахування курсантів (студентів) на перший курс денної форми навчання за державним замовленням у 2017 році», згідно якого ОСОБА_1 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра за державним замовленням з проходженням табірного збору з 14.08.2017 на факультет № 3 (м.Івано-Франківськ) за спеціальністю «Право» (а.с. 29).
05.07.2021 ректором НАВС прийнято наказ № 692 «Про завершення навчання здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра Прикарпатського факультету (м.Івано-Франківськ), згідно якого ОСОБА_1 присвоєно ступінь вищої освіти бакалавра за спеціальністю «Право» та відраховано у зв`язку із завершенням навчання (а.с. 21).
Після завершення навчання відповідач була призначена на посаду інспектора сектора реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (м.Городенка) Коломийського районного відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області.
На підставі наказу ГУ НП в Івано-Франківській області від 31.08.2022 № 326 о/с ОСОБА_1 з 01.09.2021 призначено дізнавачем сектору дізнання Івано-Франківського районного управління поліції (а.с. 22).
06.12.2021 відповідач подала рапорт про звільнення зі служби в Національній поліції України за підпунктом 7 пункту 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 20.12.2021 у зв`язку зі зміною постійного місця проживання (а.с. 25).
20.12.2021 ГУ НП в Івано-Франківській області прийняло наказ № 537 о/с про звільнення ОСОБА_1 з 20.12.2021 зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) (а.с. 23).
20.12.2021 складено повідомлення про зобов`язання відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, яке отримано ОСОБА_1 20.12.2021, що підтверджується її особистим підписом (а.с. 27).
11.02.2022 ГУ НП в Івано-Франківській області направило НАВС листа № 174/108/12-2022, яким повідомлено про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції (а.с. 26).
Щодо клопотання представника відповідача від 08.07.2022 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Частиною другою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) передбачено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до особливостей розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, визначених частиною п`ятої статті 262 КАС України, за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Клопотання представника відповідача від 08.07.2022 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін мотивовано тим, що справа № 300/2420/22 містить значну кількість доказів, які необхідно дослідити у судовому засіданні, не відноситься до справ, передбачених статтею 263 КАС України, розгляд справи у судовому засіданні сприятиме ефективному та швидкому судовому розгляду, забезпечить можливість надати пояснення та відповіді на запитання, які можуть виникнути в суду.
Оцінивши зміст позовних вимог, заявлених до відповідача, відзиву на позовну заяву представника відповідача та додаткових письмових пояснень, наявних матеріалів адміністративної справи, суд вважає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагає проведення судового засідання з викликом сторін.
За приписами пункту 1 частини шостої статті 262 КАС України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, надання сторонами власних позицій щодо позову та всіх письмових доказів, які необхідні для всебічного і об`єктивного розгляду справи, суд вважає, що клопотання представника відповідача про розгляд справи № 300/2420/22 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, є необґрунтованою, а тому в задоволенні такого клопотання належить відмовити.
Щодо клопотання представника відповідача від 08.07.2022 про залишення позовної заяви без розгляду, то суд зазначає таке.
Строки звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 122 КАС України, згідно якої:
1. Позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
2. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Для звернення до адміністративного суду з позовами у спорах за участю суб`єктів владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства та позовами у спорах, що виникають у зв`язку з проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу, встановлюється тримісячний строк з дня, коли особа дізналася або мала дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
3. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
4. Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
5. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейські проходять службу в поліції:
на посадах у центральному органі управління поліції, територіальних органах, закладах, установах поліції;
під час перебування в розпорядженні згідно з положеннями статті 67 цього Закону;
під час навчання на денній формі навчання за державним замовленням у закладі вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських;
під час прикомандирування до Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування згідно з положеннями статті 20 Закону України "Про статус народного депутата України", статті 29 Закону України "Про статус депутата Верховної Ради Автономної Республіки Крим" та статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад";
під час відрядження до державних органів, установ та організацій згідно з положеннями статті 71 цього Закону.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 проходила службу в поліції, що є різновидом публічної служби, для звернення до суду у цій справі необхідно застосовувати місячний строк, встановлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.
В клопотанні від 08.07.2022 про залишення позовної заяви без розгляду представник відповідача зазначила, що ОСОБА_1 була повідомлена про необхідність здійснення в добровільному порядку відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, 20.12.2021. Таким чином, 30-денний строк для добровільного відшкодування таких витрат закінчився 19.01.2022, а тому, на думку представника відповідача, з цього дня почався місячний строк звернення до суду з цим позовом, який закінчився 19.02.2022. Представник позивача звернувся з цим позовом до суду 16.06.2022, тобто з пропуском строку, встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Суд оцінивши вказані доводи, не може з ними погодитися з огляду на таке.
Механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, визначає Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 (далі Порядок № 261).
Відповідно до пункту 5 Порядку № 261 після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.
Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.
У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
Судом встановлено, що 20.12.2021 ГУ НП в Івано-Франківській області складено повідомлення про зобов`язання відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, яке отримано ОСОБА_1 20.12.2021, що підтверджується її особистим підписом (а.с. 27).
Таким чином, передбачений пунктом 5 Порядку № 261 тридцятиденний строк для добровільного відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі закінчився 19.01.2022.
Однак, суд звертає увагу на те, що лише 11.02.2022 ГУ НП в Івано-Франківській області направило НАВС листа № 174/108/12-2022, яким повідомлено про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції. Такий лист отриманий позивачем 16.02.2022, що підтверджується відміткою ВДСД НАВС за вхідним № 783 від 16.02.2022 (а.с. 26).
Передбачений абзацом третім пункту 5 Порядку № 261 обов`язок щодо невідкладного повідомлення про звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу покладено саме на орган поліції, в якому проходила службу особа, а тому позивач не може нести будь-яких негативних наслідків у зв`язку з несвоєчасним виконанням такого обов`язку органом поліції.
Таким чином, до отримання 16.02.2022 листа № 174/108/12-2022 від 11.02.2022 позивач не володів інформацією про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу та не мав можливості в місячний строк подати цей позов про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі.
Суд звертає увагу на те, що одночасно з позовною заявою представник позивача подав до суду клопотання від 15.06.2022 про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, в якому вказав як поважні причини для поновлення строку звернення до суду з цим позовом введення із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 воєнного стану Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, та продовження його Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022.
Так, загальновідомими є факти проведення військових дій в Київській області після 24.02.2022, введення в Державі воєнного стану та залучення поліцейських, зокрема й службовців Національної академії внутрішніх справи до особливих умов служби в цей період, та, після завершення активних бойових дій на території вказаної області, певного періоду, в якому проводилися стабілізаційні заходи та відновлення поточної роботи відповідних державних органів та установ. За відсутності доказів в спростування таких обставин, суд ухвалою від 29.06.2022 визнав поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом та поновив такий строк. За результатами розгляду справи суд не знайшов підстав для зміни своєї позиції щодо поновлення строку звернення до суду з цим позовом, викладеної в ухвалі від 29.06.2022 про відкриття провадження у справі.
При прийнятті рішення суд керується такими нормами права та мотивами щодо їх застосування до спірних правовідносин:
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно з частиною першою статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень
Частиною першою статті 72 Закону № 580-VIII визначено, що професійне навчання поліцейських складається з:
1) первинної професійної підготовки;
2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання;
3) післядипломної освіти;
4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.
Порядок, організацію та терміни проведення професійного навчання визначає Міністерство внутрішніх справ України (частина друга статті 72 Закону № 580-VIII).
Підготовка поліцейських у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання регламентована статтею 74 Закону № 580-VIII.
Так, згідно вказаної статті 74 Закону № 580-VIII:
1. До вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, можуть бути зараховані громадяни України, яким станом на 31 грудня року вступу виповниться 17 років.
2. Підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
3. Розподіл випускників вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, які навчаються на денній формі навчання за державним замовленням, здійснюється комісіями з персонального розподілу з урахуванням інтересів служби відповідно до набутої випускником кваліфікації, спеціальності та спеціалізації.
4. Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
5. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
6. Порядок добору, направлення та зарахування на навчання до вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, встановлює Міністерство внутрішніх справ України.
Механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, визначає Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 (далі Порядок № 261).
Згідно вищевказаного Порядку № 261:
2. Витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.
Типову форму контракту затверджує МВС.
3. Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з:
грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;
оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.
Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.
Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.
На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
4. Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
5. Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.
Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.
У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
6. Особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів.
Примірна форма договору затверджується МВС.
7. Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису МВС.
8. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.
9. Стягнення суми витрат припиняється в разі:
поновлення на навчанні особи, що була відрахована з вищого навчального закладу;
повторного прийняття особи на службу в поліцію.
Якщо таке поновлення здійснено після відкриття виконавчого провадження щодо відшкодування витрат, стягнення їх суми припиняється на підставі вимоги стягувача.
Як встановлено судом, 17.10.2017 між Національною академією внутрішніх справ в особі ректора генерала поліції другого рангу Чернея В.В., Головним управлінням Національної поліції України в Івано-Франківській області в особі ОСОБА_3 та рядовим поліції Токаревич Р.Л. укладено контракт № 2017/111-ІФ про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (Національній академії внутрішніх справ). Відповідно до пункту 2.3.5 зазначеного контракту відповідач зобов`язувався у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України, в особі виконавця, витрати пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 28).
05.07.2021 ректором НАВС прийнято наказ № 692 «Про завершення навчання здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра Прикарпатського факультету (м.Івано-Франківськ), згідно якого ОСОБА_1 присвоєно ступінь вищої освіти бакалавра за спеціальністю «Право» та відраховано у зв`язку із завершенням навчання (а.с. 21).
20.12.2021 ГУ НП в Івано-Франківській області прийняло наказ № 537 о/с про звільнення ОСОБА_1 з 20.12.2021 зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) (а.с. 23).
20.12.2021 складено повідомлення про зобов`язання відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, яке отримано ОСОБА_1 20.12.2021, що підтверджується її особистим підписом (а.с. 27).
Щодо доводів представника відповідача про передчасність подання цього позову до суду.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначила, що саме із відмовою поліцейського відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі пов`язана можливість звернення вищого навчального закладу із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку. На думку представника відповідача, НАВС була зобов`язана після отримання наказу про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції здійснити розрахунок витрат, пов`язаних з її утриманням у цьому навчальному закладі, ознайомити безпосередньо, через керівника органу поліції або шляхом скерування поштового такого розрахунку, а також обов`язково надати відповідачу час на добровільне відшкодування у добровільному порядку. І лише, у разі відмови відповідача здійснити таке відшкодування у добровільному порядку, з наступного дня після спливу визначеного НАВС строку добровільного відшкодування, позивач міг звернутися до суду. В спірному випадку, 20.12.2021 начальником УКЗ ГУНП в Івано-Франківській області вручено ОСОБА_1 повідомлення про зобов`язання відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, яке не містить розміру відшкодування витрат.
Суд звертає увагу на те, що згідно пункту 3 Порядку № 261 довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання складається на підставі розрахунків саме вищим навчальним закладом після закінчення навчання.
Відповідач на час ознайомлення з такою довідкою не висловила жодних зауважень щодо зазначеної в довідці від 05.07.2021 суми вартості витрат, пов`язаних з її утриманням у Національній академії внутрішніх справ.
20.12.2021 ОСОБА_1 ознайомлено з повідомленням ГУНП в Івано-Франківській області про зобов`язання відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, яке отримано ОСОБА_1 20.12.2021, що підтверджується особистим підписом (а.с. 27).
З огляду на вказані в повідомленні від 20.12.2021 реквізити позивача, ОСОБА_1 мала можливість сплатити такі кошти, а в разі певних зауважень - уточнити дані щодо розміру та умов сплати таких витрат навчального закладу, однак не вчинила жодної з вказаних дій.
Отже, за загальним правилом, за відсутності доказів сплати чи звернення про розстроченням сплати витрати, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, потягом 30 днів з дня ознайомлення ОСОБА_1 20.12.2021 з повідомленням ГУНП в Івано-Франківській області про зобов`язання відшкодування витрат, такі дії відповідача необхідно кваліфікувати як відмову від добровільного відшкодування витрат та наявності підстав для звернення з цим позовом до суду.
Окрім цього, за обставин цієї справи, зазначена представником відповідача постанова Верховного Суду від 28.05.2021 у справі № 320/7233/19 не є релевантним джерелом під час розгляду цієї справи, оскільки касаційним судом зроблено висновки щодо застосування норм права в правовідносинах, які є відмінними від тих, що є предметом розгляду в цій адміністративній справі. Так, у справі № 320/7233/19 особу взагалі не було ознайомлено із розрахунком витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі та не запропоновано добровільно відшкодувати такі витрати. Верховий Суд звернув увагу на те, що саме із відмовою курсанта добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі, законодавцем пов`язано можливість звернення МВС України та інших центральних органів виконавчої влади, яким підпорядковані відповідні навчальні заклади, із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.
Таким чином, доводи представника відповідача про передчасність подання цього позову до суду про відшкодування ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, є безпідставними.
Щодо розміру витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у НАВС:
Відповідно до пункту 3 Порядку № 261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.
Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.
Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.
В підтвердження витрат на:
- продовольче забезпечення представник позивача надав довідки щодо витрат коштів на харчування рядового поліції ОСОБА_1 під час навчання на Прикарпатському факультеті (м. Івано-Франківськ) НАВС в період з 14.08.2017 по 23.08.2017 (а.с. 32), в період з 01.09.2017 по 31.08.2018 (зворотній бік а.с. 32), в період з 01.09.2018 по 31.08.2019 (а.с. 33), в період з 01.09.2018 по 31.08.2019 (а.с. 33), в період з 01.09.2019 по 31.07.2020 (а.с. 34), в період з 01.08.2020 по 05.07.2021 (зворотній бік а.с. 34);
- медичне забезпечення: довідки про забезпечення медичними препаратами перемінного особового складу НАВС курсанта ОСОБА_1 за період навчання з 14.08.2017 по 31.08.2018 (а.с. 35), з 01.09.2018 по 31.08.2019 (зворотній бік а.с. 35), з 01.09.2019 по 31.08.2020 (а.с. 36);
Щодо витрат на грошове забезпечення, то представник позивача надав суду довідку про доходи від 22.02.2022 за 2020 та 2021 роки (зворотній бік а.с. 30, а.с. 31), довідку про доходи та відрахування за 2018 рік (зворотній бік а.с. 31), довідку про доходи та відрахування за 2019 рік (зворотній бік а.с. 33), довідку про доходи та відрахування за 2017 рік (зворотній бік а.с. 42).
В письмових поясненнях від 28.09.2022, представник відповідача зазначила, що грошове забезпечення курсантів є особливим видом заробітної плати, яка згідно з статтею 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню.
Суд звертає увагу на те, що питання застосування положень статті 1215 Цивільного кодексу України до грошового забезпечення поліцейських в спорах про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, було предметом розгляду Верховного Суду, який сформував сталу позицію з цього питання.
Так, в постанові від 13.01.2023 за результатом розгляду справи № 440/2692/20 Верховний Суд зазначив:
«…117. В аспекті порушеного у касаційній скарзі питання про застосування положень статті 1215 Цивільного кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.
118. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
119. Разом з тим, у вимірі встановлених обставин у зіставленні з наведеними вище законодавчими положеннями вбачається, що під час навчання відповідача в Університеті підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням спочатку здійснювалася на підставі договору про навчання, який укладався між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається, а в подальшому - на підставі контракту про здобуття освіти, який укладався між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
120. Тобто, незважаючи на законодавчі зміни, що були зумовлені реформою правоохоронної системи, механізм підготовки фахівців за державним замовленням Міністерства внутрішніх справ України та зміст означених тристоронніх правовідносин (ВНЗ, ОП і ОСОБА) не змінився, так само, як і залишився незмінним обов`язок особи, яка навчалася, відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі, у разі звільнення зі служби за власним бажанням раніше, аніж через три роки після закінчення навчання.
122. Грошове забезпечення курсантів ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання, яких вперше прийнято на службу в поліцію, складається з посадового окладу.
123. Грошове забезпечення курсантів ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання з числа молодшого складу поліції складається з посадового окладу за останньою штатною посадою, яку поліцейський займав до зарахування на навчання, окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.
124. Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат.
125. Грошове забезпечення курсантам ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання виплачується за місцем проходження служби (навчання) виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання.
126. Тож оскільки саме в кошторисі ВНЗ МВС передбачаються кошти на виплату грошового забезпечення курсантів ВНЗ МВС, то вказане грошове забезпечення належить до категорії витрат на навчання таких курсантів.
127. Вказане кореспондує з пунктом 3 Порядку № 261, за змістом якого грошове забезпечення входить до складу витрат, які підлягають відшкодуванню у разі звільнення із служби в поліції за власним бажанням протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу.
128. З наведеного висновується, що грошове забезпечення курсантів вищих навчальних закладів належить до категорії витрат на їх навчання і за наявності на те підстав підлягають компенсації Міністерству внутрішніх справ України.
129. Підсумовуючи зазначене колегія суддів дійшла висновку про те, що на спірні правовідносини не поширюється дія положень пункту 1 частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України…».
Такі висновки Верховного Суду в подальшому підтверджені в постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 520/6532/2020.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, доводи представника відповідача про застосування положень статті 1215 Цивільного кодексу України до грошового забезпечення поліцейських та неможливості відшкодування такого грошового забезпечення в складі витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, є безпідставними.
Щодо витрат на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв:
Суд звертає увагу на те, що пунктом 3 Порядку № 261 чітко встановлено перелік витрат, які підлягають відшкодуванню особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу. Серед таких витрат передбачено витрати з оплати комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
При цьому, пунктом 3 Порядку № 261 визначено порядок розрахунку комунальних послуг та спожитих енергоносіїв, який має здійснюватися виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.
В підтвердження витрат з оплати комунальних послуг та спожитих енергоносіїв представник позивача надав суду:
- довідки щодо нарахування фактичних витрат Прикарпатського факультету (м. Івано-Франківськ) НАВС щодо рядового ОСОБА_1 із зазначенням кількості діб навчального процесу, проживання в гуртожитку (казарменого типу), відрядження, хвороби, практики, дистанційного навчання, відпустки, за період навчання з 14.08.2017 по 31.08.2018 (зворотній бік а.с. 40), за період навчання з 01.09.2018 по 31.07.2019 (а.с. 42), за період навчання з 01.09.2019 по 31.07.2020 (зворотній бік а.с. 41), за період навчання з 01.08.2020 по 05.07.2021 (а.с. 41);
- довідки про фактичні витрати на оплату комунальних послуг і вартості споживання енергоносіїв, здійснені з затверджених розрахунків середнього обсягу споживання комунальних послуг та спожитих енергоносіїв на одну особу за добу її фактичного перебування в НАВС за період з 14.08.2017 по 31.08.2018 (а.с. 38), за період з 01.09.2018 по 31.08.2019 (а.с. 39), за період з 01.09.2019 по 31.07.2019 (зворотній бік а.с. 39), за період з 01.08.2020 по 05.07.2021 (а.с. 40);
- розрахунок середнього обсягу споживання комунальних послуг та спожитих енергоносіїв на одну особу за добу за період її фактичного перебування в НАВС, затверджений 01.05.2017 (а.с. 85);
- розрахунок середнього обсягу споживання комунальних послуг та спожитих енергоносіїв на одну особу за добу за період її фактичного перебування в НАВС, затверджений 01.05.2018 (а.с. 86);
- податкові накладні за водопостачання та водовідведення, на газопостачання, на електроенергію, за постачання теплової енергії за 2017-2021 роки.
Щодо доводів представника відповідача про те, що Порядком № 261 не передбачено витрат на газопостачання, то суд зазначає, що витрати на газопостачання нараховані лише за період перебування ОСОБА_1 з 18.06.2021 по 05.07.2021 в ННІ № 1 НАВС в селі Віта-Поштова, Київська область, у зв`язку з підготовкою до урочистих заходів з нагоди святкування 100-річчя НАВС та випуску курсантів 2021 року.
Як зазначив представник позивача, на території підрозділу ННІ № 1 НАВС в селі Віта-Поштова, Київська область, відсутнє централізоване теплопостачання, постачання гарячої води, водопостачання та водовідведення, а тому обігрів приміщень та постачання гарячої води здійснюється за допомогою газових котлів.
Таким чином, забезпечення приміщення ННІ № 1 НАВС в селі Віта-Поштова, Київська область, теплопостачанням та гарячою водою здійснено з використанням газу, а тому витрати на газ, використаний на підігрів приміщень та води, правомірно включено до витрат з оплати комунальних послуг та спожитих енергоносіїв як витрати на теплопостачання, що передбачено пунктом 3 Порядку № 261.
Такі витрати на газопостачання зазначені в довідці про фактичні витрати на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв в період з 22.06.2021 по 05.07.2021 в графі щодо забезпечення проживання в казарменому положенні, та не включено в графу щодо забезпечення навчального процесу (а.с. 40).
В підтвердження факту перебування ОСОБА_1 в період з 18.06.2021 по 05.07.2021 в ННІ № 1 НАВС в селі Віта-Поштова, Київська область, представник позивача надав суду копії: витягу з наказу НАВС від 17.06.2021 «Про забезпечення участі особового складу Прикарпатського факультету (м. Івано-Франківськ) в урочистих заходах»; довідки щодо витрат коштів на харчування в період з 22.06.2021 по 05.07.2021 на території села Віта-Поштова; довідки щодо нарахування фактичних витрат Прикарпатського факультету (м. Івано-Франківськ) за період навчання ОСОБА_1 з 01.08.2020 по 05.07.2021.
Що стосується доводів представника відповідача про подвійне стягнення комунальних витрат, оскільки розрахунок комунальних витрат проведено за добу перебування у казармі та за добу перебування у навчальному закладі, то суд звертає увагу на таке.
Навчальний процес у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, пов`язаний з постійним перебуванням курсантів у визначених приміщеннях НАВС і складається із участі курсантів в навчальних заняттях та перебуванням на казарменому положенні.
Таким чином, витрати НАВС на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв розділено на дві частини: на забезпечення навчального процесу; на забезпечення проживання на казарменому положенні.
Вищевказане підтверджується довідками про фактичні витрати на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв ОСОБА_1 за кожен рік навчання (а.с. 38-40).
Що стосується водопостачання, водовідведення та електроенергії, то облік наданих таких комунальних послуг здійснюється за допомогою лічильників, за показниками яких здійснюється розрахунок оплати за надані комунальні послуги.
Так, перебуваючи на навчальних заняттях курсант користується послугами водопостачання, водовідведення та електроенергії, які надаються в навчальних приміщеннях (аудиторіях), та за час перебування на навчальних заняттях не користується водопостачання, водовідведення та електроенергії в приміщеннях казарми.
Водночас, після закінчення навчальних занять курсант знаходиться в приміщеннях казарми та користується послугами водопостачання, водовідведення та електроенергії.
При цьому, оплата за такі комунальні послуги здійснюється залежно від використаних обсягів, які зафіксовані за допомогою лічильників. Так, у зв`язку з перебуванням курсантів на навчальних заняттях, користування послугами водопостачання, водовідведення та електроенергії в приміщеннях казарми зводиться до мінімуму, що знаходить своє відображення на показниках лічильників.
Те ж саме стосується користування послугами водопостачання, водовідведення та електроенергії в навчальних приміщеннях (аудиторіях) в періоди доби після навчання, нічний час та у вихідні дні, оскільки за відсутності курсантів в такі періоди, користування послугами водопостачання, водовідведення та електроенергії в зазначених приміщеннях також зводиться до мінімуму, що знаходить своє відображення на показниках лічильників. Іншими словами, за відсутності в навчальних приміщеннях (аудиторіях) осіб, немає необхідності такі приміщення освітлювати. Це також стосується місць загального користування з використанням водопостачання та водовідведення.
Таким чином, розрахунок оплати за надані комунальні послуги з водопостачання, водовідведення та електроенергії НАВС здійснено на підставі показників лічильників, тобто в залежності від обсягу спожитих послуг курсантами, виходячи з середнього обсягу споживання на одну особу за добу.
Щодо теплопостачання та гарячої води, то суд звертає увагу на таке.
Централізоване теплопостачання здійснюється лише в опалювальний період та є безперервним процесом, який не залежить від споживачів таких послуг.
Безперервність централізованого теплопостачання пов`язано з тим, що такі послуги надаються тепловими котельнями, які виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надаючи послуги з опалення будинків та гарячого водопостачання.
Так, НАВС як навчальний заклад має обов`язок забезпечити комфортні умови (належний температурний режим в приміщеннях) для своїх курсантів як під час перебування на навчальних заняттях, так і під час проживання на казарменому положенні.
Таким чином, позивач має забезпечити одночасне опалювання як навчальних приміщень (аудиторій), так і приміщень казарми. При цьому, в таких приміщеннях температурний режим має зберігатися на одному рівні (в межах встановлених норм), що виключає можливість припинення теплопостачання протягом дня після закінчення навчальних занять чи в нічний час, а також за відсутності курсантів в приміщеннях казарми.
За вказаних обставин, НАВС була змушена з об`єктивних, незалежних від позивача причин, одночасно здійснювати витрати на послуги з теплопостачання та гарячої води як навчальних приміщень (аудиторій), так і приміщень казарми.
Водночас, пунктом 4 Порядку № 261 передбачено обов`язок особи здійснити відшкодування витрат в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Таким чином, метою прийняття Порядку № 261 є встановлення механізму відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, тобто компенсації навчальному закладу всіх витрат, які такий заклад поніс на утримання особи під час навчання.
З огляду на те, що НАВС понесла витрати на послуги з теплопостачання та гарячої води під час навчання ОСОБА_1 , то на відповідача покладено обов`язок з відшкодування позивачу таких витрати на послуги з теплопостачання та гарячої води в тому розмірі, який фактично здійснений навчальним закладом.
ОСОБА_1 була обізнана щодо наявності в неї такого обов`язку з відшкодування витрат за навчання у навчальному закладі у разі звільнення протягом трьох років після закінчення навчання, оскільки власноручно підписала контракт № 2017/111-ІФ від 17.10.2017 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (Національній академії внутрішніх справ).
Щодо доводів представника відповідача про те, що розрахунок сум відшкодування спожитих комунальних послуг обрахований виходячи з тарифів, встановлених для бюджетних установ, а не для населення, то суд звертає увагу на таке.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 261 під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.
Представник позивача в письмових поясненнях зазначив, що в період, коли ОСОБА_1 здійснювала навчальний процес в адміністративних та навчальних будівлях академії, до неї застосовувалися тарифи, встановлені для бюджетних установ, а в період коли відповідач перебувала в казарменому положенні (гуртожитку), до неї застосовувалися тарифи, що встановленні для населення.
Вищевказані доводи представника позивача підтверджуються відомостями довідок про фактичні витрати на оплату комунальних послуг і вартості споживання енергоносіїв, здійснені з затверджених розрахунків середнього обсягу споживання комунальних послуг та спожитих енергоносіїв на одну особу за добу її фактичного перебування в НАВС за період з 14.08.2017 по 31.08.2018 (а.с. 38), за період з 01.09.2018 по 31.08.2019 (а.с. 39), за період з 01.09.2019 по 31.07.2019 (зворотній бік а.с. 39), за період з 01.08.2020 по 05.07.2021 (а.с. 40).
Суд звертає увагу на те, що Порядком № 261 визначено обов`язок особи здійснити відшкодування витрат в повному розмірі за весь період її фактичного навчання, тобто передбачено відшкодування особою всіх витрат, які фактично здійснені навчальним закладом.
Згідно з пунктом 1.1 вищевказаного Порядку, такий Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, розроблено з метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, Міністерству оборони України, Міністерству внутрішніх справ України, Державній прикордонній службі України, Управлінню державної охорони України, Службі безпеки України та Державній спеціальній службі транспорту України витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу, у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у військових формуваннях, правоохоронних органах або органах спеціального призначення після закінчення ВНЗ.
Пунктом 2.1.6 вищевказаного Порядку передбачено, що до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.
Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу: тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал.; води та водовідведення - 0,2074 куб.м; електроенергії - 2,56 кВт/г.
При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році.
З огляду на вищевказані положення, чинним законодавством передбачена можливість здійснення розрахунку витрат на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, пов`язаних з утриманням осіб у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, із застосовуються тарифів, що встановлені не лише для населення, але й для бюджетних установ.
Таким чином, вищевказані положення спростовують доводи представника відповідача про неможливість здійснення розрахунку розміру витрат на комунальні послуги із застосуванням тарифів, встановлених для бюджетних установ.
Щодо обов`язку особи відшкодувати вартість навчання у разі відмови відпрацювати визначену договором кількість років, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) висловлювався у низці справ.
ЄСПЛ вважає, що накладене на кадрових офіцерів зобов`язання після завершення навчання нести службу протягом певного строку є невід`ємним від покладеного на них завдання. Обчислення строку дії контрактів офіцерів, які отримали освіту коштом армії, і умови розірвання таких контрактів належать до розсуду держави.
Вимога держави повернути кошти, витрачені на навчання офіцерів і військових медиків, а також на їх забезпечення відповідно до потреб, виправдовують заборону розривати контракт протягом певного строку і встановлення відшкодування витрат, яких зазнала держава протягом років навчання. Зобов`язання військових лікарів, які бажають піти у відставку до завершення контракту, сплатити державі певну суму на відшкодування витрат, понесених на їх навчання, цілком виправдовується перевагами, яких не мають цивільні студенти у сфері медицини, зокрема забезпеченим працевлаштуванням, отриманням платні тощо. Сам принцип відкупу років, які залишається відслужити, не становить порушення принципу пропорційності.
ЄСПЛ дійшов висновку, що зобов`язання військових лікарів, які бажали залишити армію до закінчення строку виконання обов`язку, відшкодувати державі витрати, понесені на їх навчання, було цілком виправданим з огляду на привілеї, якими вони користувалися порівняно із цивільними студентами-медиками. Особа, яка вступає на навчання до Військової академії, усвідомлює, що аналогом безкоштовної освіти, винагороди та соціальних переваг, якими користується така особа в силу свого військового статусу, є зобов`язання служити в рядах армії протягом визначеного періоду після закінчення навчання.
Обов`язок офіцерів армії нести службу протягом визначеного періоду після завершення їх підготовки відповідає встановленій меті, а тривалість цього періоду визначається на розсуд держав. Саме за допомогою військових установ особи отримують загальну медичну освіту, відповідну спеціалізацію, а також мають можливість займатися приватною медициною в неробочий час. Таким чином, сам принцип викупу решти років служби не порушує принцип пропорційності.
Щодо розподілу судових витрат у справі:
Частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Судом встановлено, що позивачем не понесено судових витрат, окрім сплати судового збору.
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розподілу судових витрат у справі.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Національна академія внутрішніх справ, , площа Солом`янська, 1, місто Київ, 03035.

Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.