Справа № 300/4981/23
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" серпня 2023 р. справа № 300/4981/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши за правилами письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Верховинського відділу держаної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №72139115 від 29.06.2023,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) в інтересах якого діє адвокат Мушинський В.Т. (далі - представник позивача) звернувся до суду з адміністративним позовом до Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №72139115 від 29.06.2023.
Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 02.08.2023 позовну заяву залишив без руху, встановив позивачу строк для усунення її недоліків шляхом надання (долучення) документа про сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн (а.с.27-28).
Позивач, 04.08.2023, виконав вимоги ухвали суду від 02.08.2023 про залишення позовної заяви без руху, у зв`язку з чим судом 09.08.2023 постановлено ухвалу, якою відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд справи на 21.08.2023 о 13:30 год, відповідно до особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України) (а.с. 33-34).
Також пунктом 5 резолютивної частини цієї ухвали витребувано у Верховинського відділу державної виконавчої служби Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином засвідченні копії матеріалів виконавчих проваджень ВП №71318513 та ВП №72139115.
Також до зазначеного відзиву представником відповідача долучено копії витребуваних ухвалою суду про відкриття провадження письмових доказів (а.с. 46-71).
За клопотанням представника позивача, судове засідання призначене на 21.08.2023 відкладено на 31.08.2023.
25.08.2023 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (а.с.78-80). У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що твердження представника відповідача наведені у відзиві на позовну заяву вважає необґрунтованими та такими що не спростовують позовних вимог позивача. Вказує на те, що позивач не передбачав, що у відношенні до нього може бути винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, оскільки рішення суду ним було виконано добровільно і на той час він вже проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Тому рекомендований лист з постановою про відкриття виконавчого провадження №71318513 йому не був вручений і повернувся відповідачу 28.03.2023. Повідомити про добровільне виконання судового рішення не міг, оскільки не був повідомлений про відкриття виконавчого провадження. Оскільки самого факту примусового виселення боржника не відбулося, відповідно державним виконавцем не було вжито заходів примусового характеру, щодо звільнення житла від боржника, тому на переконання представника позивача підстави для стягнення виконавчого збору з позивача відсутні.
У судове засідання, призначене на 31.08.2023, позивач та представник позивача не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду цієї справи повідомлялися завчасно та належним чином.
Від представника відповідача на адресу суду 31.08.2023, надійшло клопотання №25.1-27/8985 від 30.08.2023, про розгляд справи №300/4981/23 за відсутності уповноваженого представника відповідача. Проти заявленого позову заперечує. Також, до клопотання долучено копії рекомендованих листів із зворотнім повідомленням, в підтвердження своєчасного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про стягнення виконавчого збору за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (а.с.84-86).
Згідно з частиною 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Частиною 9 статті 205 КАС України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином, наявні всі процесуальні підстави розглянути адміністративну справу в письмовому провадженні без здійснення звукозапису технічними засобами. Потреби заслухати свідка чи експерта немає.
Розглянувши та дослідивши в сукупності позовну заяву, відзив на позов, відповідь на відзив, письмові докази, наявні у матеріалах справи, судом встановлено такі обставини.
Верховинським районним судом Івано-Франківської області 21.10.2022 ухвалено рішення у справі №938/665/21, яким позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власним житлом шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення задоволено. Ухвалено усунути перешкоди в користуванні житлом ОСОБА_2 шляхом виселення ОСОБА_1 , 1973 року народження, з житлового будинку АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення (а.с.12-14). Вказане рішення суду набрало законної сили 22.11.2022.
Постановою державного виконавця Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жиколяк Мар`яною Василівною від 20.03.2023 ВП №71318513 відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Верховинського районного суду Івано-Франківської області №938/665/21 від 30.01.2023 про усунення перешкоди в користуванні житлом ОСОБА_2 шляхом виселення ОСОБА_1 , 1973 року народження, з житлового будинку АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення (а.с.49). Пунктом 2 цієї постанови постановлено боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
Вказані постанови державним виконавцем, згідно наявних у матеріалах справи копій конвертів та рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (зворот а.с.84-86), 21.03.2023 направлено позивачу за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Згідно довідки поштового зв`язку, поштове відправлення направлене за адресою АДРЕСА_1 , повернулось з відміткою «адресат відсутній» (зворот а.с.84), а поштове відправлення направлене за адресою АДРЕСА_2 , повернулось з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» «адресат відмовився» (зворот а.с.85).
31.03.2023 державним виконавцем здійснено перевірку добровільного виконання рішення суду за наслідками чого складено акт державного виконавця АСВП №71318513 яким встановлено, що при виїзді по місцю виконання рішення суду за адресою, АДРЕСА_1 , боржником рішення суду добровільно не виконано. Боржник добровільно не виселився, ключі від житлового будинку не віддав, речі та майно не забрав (а.с.51).
04.04.2023 державним виконавцем, у виконавчому провадженні №71318513 винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ (а.с.53).
Також 04.04.2023, державним виконавцем сформовано повідомлення про примусове проведення виконавчих дій, яким зобов`язано ОСОБА_1 з`явитись на 11:00 год, 11.04.2023 за адресою: АДРЕСА_3 , щодо виконання рішення суду про усунення перешкод в користуванні житлом ОСОБА_2 шляхом виселення ОСОБА_1 , 1973 року народження, з житлового будинку АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення (а.с.54).
Вказане повідомлення державним виконавцем направлено сторонам виконавчого провадження, зокрема 06.04.2023 боржнику ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Поштове направлення повернулось з відміткою у довідці поштового зв`язку «адресат відмовився»(а.с.55-56).
11.04.2023 державним виконавцем складено акт державного виконавця АСВП №71318513, яким встановлено, що за місцем усунення перешкод в користуванні житлом шляхом виселення ОСОБА_1 , 1973 року народження, з житлового будинку АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення, боржник на виселення на 11.00 год., 11.04.2023 не з`явився. Виконавчі дії виконані шляхом виселення згідно ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.59).
Також 11.04.2023, державним виконавцем складено акт опису й арешту майна ВП №71318513(а.с.57-58). Описане майно передано на відповідальне зберігання ОСОБА_2
21.04.2023 сформовано повідомлення про ознайомлення боржника з актом опису й арешту майна, яке належить боржникові та надано двомісячний добровільний термін для винесення майна з житлового будинку, яке передано на зберігання стягувачу (а.с.60).
12.06.2023 державним виконавцем, у виконавчому провадженні №71318513 винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ (а.с.63).
12.06.2023 державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа Верховинського районного суду Івано-Франківської області №938/665/21 від 30.01.2023 про усунення перешкоди в користуванні житлом ОСОБА_2 шляхом виселення ОСОБА_1 , 1973 року народження, з житлового будинку АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення, за участі: понятих, працівника Верховинського РВ ГУНП в Івано-Франківській області стягувача та боржника, складено акт прийому-передачі описаного майна, згідно якого описане державним виконавцем 11.04.2023 майно, що перебувало на відповідальному зберіганні у ОСОБА_2 передано боржнику ОСОБА_1 (а.с.64).
Вважаючи, що постанова про відкриття виконавчого провадження №72139115 від 29.06.2023 винесена безпідставно та підлягає скасуванню, представник позивача в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтями 129 та 129-1 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень. Суд ухвалює рішення іменем України, яке є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Поняття та особливості здійснення виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 за №1404-VIII (надалі, також Закон №1404-VIII).
Так, статтею 1 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина 1 статті 5 Закону №1404-VІІІ).
Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Відповідно до частини 5 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною). За рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням (частина 6 статті 26 Закону №1404-VIII).
Судом встановлено, що постановою державного виконавця Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жиколяк Мар`яною Василівною від 20.03.2023 ВП №71318513 відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Верховинського районного суду Івано-Франківської області №938/665/21 від 30.01.2023 про усунення перешкоди в користуванні житлом ОСОБА_2 шляхом виселення ОСОБА_1 , 1973 року народження, з житлового будинку АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення. Пунктом 2 цієї постанови постановлено боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с.49).
Вказані постанови державним виконавцем, згідно наявних у матеріалах справи копій конвертів та рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (зворот а.с.84-86), 21.03.2023 направлено позивачу за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Згідно довідки поштового зв`язку, поштове відправлення направлене за адресою АДРЕСА_1 , повернулось з відміткою «адресат відсутній» (зворот а.с.84), а поштове відправлення направлене за адресою АДРЕСА_2 , повернулось з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» «адресат відмовився» (зворот а.с.85).
Порядок стягнення виконавчого збору регламентовано статтею 27 Закону №1404-VІІІ.
Відповідно до частини 1 статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Згідно з частиною 3 статті 27 Закону №1404-VІІІ за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Відповідно до частини 4 статті 27 Закону №1404-VІІІ державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Таким чином, стягнення виконавчого збору не залежить від вчинення державним виконавцем виконавчих дій, а питання про стягнення виконавчого збору вирішується одночасно з відкриттям виконавчого провадження за виконавчим документом.
Так, відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Інструкції стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.
Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.
Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.
Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.
Питання стягнення виконавчого збору після закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа урегульовано статтею 40 Закону №1404-VІІІ.
Відповідно до частини 3 статті 40 Закону №1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Аналізовані вище положення частини 3 статті 40 Закону №1404-VІІІ кореспондуються з нормою абзацу 12 пункту 8 розділу III Інструкції.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону №1404-VІІІ, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.
Таким чином, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору відносяться до переліку рішень, які підлягають примусовому виконанню у порядку, визначеному Законом №1404-VІІІ.
Позивач та його представник не погоджується з такими діями відповідача та вважає, що у державного виконавця не було підстав для стягнення виконавчого збору, оскільки, на їх переконання, обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору є фактичне виконання судового рішення та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень.
З цього приводу суд зазначає таке.
Відповідно до частини 4 статті 27 Закону №1404-VІІІ державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Таким чином, законодавець не пов`язує дії державного виконавця, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених статтею 10 Закону №1404-VІІІ, з підставою для стягнення виконавчого збору. Такою підставою, з огляду на зміст частини 4 статті 27 Закону №1404-VІІІ, є лише факт відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення.
Суд звертає увагу, що стаття 27 Закону №1404-VIII в редакції, що діяла до 28.08.2018, не містила вимог для державного виконавця про необхідність винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» №2475-VIII від 03.07.2018, який набрав чинності 28.08.2018, частину 4 статті 27 Закону №1404-VІІІ викладено у такій редакції: «державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів)».
Тобто, після 28.08.2018 у відповідності до вимог частини 4 статті 27 Закону №1404-VІІІ державний виконавець повинен одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження вирішити питання про стягнення виконавчого збору.
Верховний Суд в постанові від 13.03.2019 в справі №812/1413/17 висловив правову позицію про те, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Початок примусового виконання рішення виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.
Щодо постанови Верховного Суду від 11.03.2020 у справі №2540/3203/18, яка зазначена представником позивача у позовній заяві на підтвердження власних доводів щодо безпідставності стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні, в якому не вчинялося дій щодо примусового виконання, суд зазначає таке.
Зазначена представником позивача постанова Верховного Суду не є релевантним джерелом під час розгляду цієї справи, оскільки стосуються інших обставин.
Так, предметом розгляду Верховним Судом у вказаних справах була правомірність стягнення державними виконавцями виконавчого збору до набрання чинності 28.08.2018 змін, внесених у частину 4 статті 27 Закону № 1404-VIII.
Натомість, в спірному випадку має місце стягнення державним виконавцем виконавчого збору після набрання 28.08.2018 чинності коментованих змін у частину 4 статті 27 Закону № 1404-VIII, які не пов`язують підставу для стягнення виконавчого збору з діями державного виконавця з примусового виконання рішення.
Випадки, коли виконавчий збір не стягується, визначені частиною 5 статті 27 Закону №1404-VІІІ. Так, виконавчий збір не стягується:
1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;
2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;
3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;
4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;
5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;
6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» та Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.
Окрім цього, згідно з частиною 7 статті 27 Закону №1404-VІІІ у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
У зв`язку із відмовою в задоволенні позову судові витрати розподілу не підлягають.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 268, 269, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
в задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ),адреса: АДРЕСА_4 ;

відповідач - Верховинський відділ держаної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (),адреса: вул. Франка, 23, смт. Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область, 78700.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.