Справа № 160/13301/22
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 вересня 2023 року Справа № 160/13301/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лозицької І.О., розглянувши клопотання Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про залишення адміністративного позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради () щодо відмови у здійсненні виплати ОСОБА_1 недоотриманої щомісячної державної соціальну допомоги особам з інвалідністю третьої групи за період з 01.12.2016 року по 31.01.2018 року;

- зобов`язати Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради () здійснити виплату ОСОБА_1 недоотриманої щомісячної державної соціальну допомоги особам з інвалідністю третьої групи, за період з 01.12.2016 року по 31.01.2018 року.

Ухвалою від 01.09.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 06.02.2023 р. залучено в якості співвідповідача у справі №160/13301/22 - Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (49051, м. Дніпро, пр. Петра Калнишевського, 55, ).

10.07.2023 року Лівобережним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради подано до суду клопотання про залишення позову без розгляду.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що з 17.11.2016 р. у зв`язку із застосуванням примусових заходів медичного характеру, позивач перебував на лікуванні в К3 «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР.

Керуючись Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2005 року № 261 (надалі-Порядок № 261), 25.11.2016 р. позивач звернувся до управління за призначенням державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю (інвалід III групи). Допомога призначалась та перераховувалась позивачу у повному обсязі у період з 01.12.2016 р. по 31.05.2017 р. у розмірі 1247,00 грн. щомісячно; з 01.06.2017 р. у розмірі 1312,00 грн. (рішення управління від 25.11.2016 р.).

У лютому 2018 року шляхом перегляду електронної бази даних ASOPD/KOMTEX спеціалістами управління було встановлено, що позивач жодного разу, з моменту призначення допомоги, фактично її не отримав.

Відповідно до п. 31 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2005 року № 261, у разі неодержання соціальної допомоги протягом шести місяців підряд й виплата тимчасово припиняється.

15.02.2018 р. управлінням було прийнято рішення про тимчасове припинення виплати державної соціальної допомоги до з`ясування причин її неотримання про що було повідомлено адміністрацію КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР (копія розпорядження управління від 15.02.2018 р. № 2048 та копія листа управління від 09.02.2018 р. № 1652).

Адміністрація КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР повідомила, що в листопаді 2016 року під час оформлення пенсійної картки КБ «Приватбанк» було з`ясовано, що паспорт позивача серії НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ ДМС України в м. Донецьку 07.11.2000 р. є недійсним, оскільки в подальшому ним був отриманий інший паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Ленінським РВ ДМС України в м. Донецьку 24.03.2009 р. та в подальшому втрачений (лист К3 «ДКПЛ» ДОР від 14.02.2018 р. № 655).

У листопаді 2018 року особову справу позивача було передано до управління соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради (на теперішній час Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради) для продовження виплати допомоги за його фактичним місцем проживання (копія запиту особової справи від 26.10.2018 р. № 08-04/384 та копія супровідного листа до особової справи від 15.11.2018 р. № 10728).

Рішенням відповідача від 05.02.2019 р. позивачу відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги у зв`язку з поданням недійсного паспорту про що проінформовано позивача відповідним повідомленням (копія рішення та повідомлення про відмову від 05.02.2019 р.).

У квітні 2022 року позивач повторно звернувся до відповідача з питання призначення державної соціальної допомоги. Рішенням управління від 06.05.2022 р. позивачу призначена допомога з 18.04.2022 р. по 30.04.2024 р.

Вищевикладене свідчить про те, що у період з грудня 2016 року по березень 2022 року позивач державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю не отримував. Тобто вже у цей проміжок часу позивачу було відомо про нібито порушення його прав, але його звернень до відповідача або співвідповідача для вирішення даного питання не надходило.

3 питання виплати недоотриманої державної соціальної допомоги за період з 01.12.2016 р. по 31.01.2018 р. позивач звернувся до відповідача тільки у лютому 2022 році.

До суду із даним позовом позивач звернувся лише у серпні 2022 року, тобто з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, визначеного ч. 2 ст. 122 КАС України.

Вирішуючи заявлене клопотання, проаналізувавши норми КАС України, суд дійшов таких висновків.

Статтею 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 1223 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статті 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що предметом спору у цій справі є визнання протиправною бездіяльності Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо відмови у здійсненні виплати позивачу недоотриманої щомісячної державної соціальну допомоги особам з інвалідністю третьої групи.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач з 17.11.2016 року перебував на лікуванні в Комунальному закладі «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня Дніпропетровської обласної ради» за адресою м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із заявами щодо виплати державної соціальної допомоги як особі з інвалідністю 3 групи за період з 01.12.2016 року по 22.09.2018 року відповідно до довідки № 153 від 27.01.2022 року.

Листами від 09.02.2022 року № 15/4-894 «Про розгляд звернення» та від 16.03.2022 року «Про розгляд звернення» позивача повідомлено, що державна соціальна допомога як особі з інвалідністю ІІІ групи на період з 01.12.2016 року по 30.09.2018 року призначалась та нараховувалась в управлінні праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради (на теперішній час Лівобережене управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради у Самарському районі) на КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР, в якому позивач знаходився з 17.11.2016 року у зв`язку із застосуванням примусових заходів медичного характеру.

Листом від 09.02.2018 року № 1652 управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради повідомляло КЗ «ДКПЛ ДОР» про те, що жодного разу з моменту призначення державної соціальної допомоги як особі з інвалідністю ІІІ групи, з 01.12.2016 року по 31.01.2018 року кошти позивачем не були отримані.

Згідно з листом КЗ «ДКПЛ ДОР» від 14.02.2018 року № 655 комунальний заклад не мав можливості отримати державну соціальну допомогу як особі з інвалідністю ІІІ групи у зв`язку з тим, що паспорт позивача був недійсний.

Тобто, суд вбачає, що у лютому 2022 року позивач звернувся до відповідача із заявами щодо виплати державної соціальної допомоги як особі з інвалідністю 3 групи за період з 01.12.2016 року по 22.09.2018 року відповідно до довідки № 153 від 27.01.2022 року, та отримав відповіді від 09.02.2022 року та 16.03.2022.

Крім того, суд зазначає, що останнім не було передбачено застосування до позовної заяви, поданої ОСОБА_1 до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, суто «формального підходу», та, як наслідок перешкоджання доступу до суду.

Суд, враховуючи ст.55 Конституції України, відповідно до змісту якої кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, надав позивачу реалізувати своє право на звернення до суду шляхом відкриття провадження у справі ухвалою суду від 01.09.2022 р., та призначення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами для вирішення даної позовної заяви по суті, враховуючи підставу, на яку позивач посилається, як на істотну для справи обставину, а також зважаючи на необхідність відсутності суто формального підходу при призначенні, розгляді і вирішенні справ з огляду на пропуск відповідного строку звернення до суду.

Суд зауважує, що зазначена позиція кореспондується з позицією Верховного Суду, викладеній в постанові Верховного Суду від 03.05.2018 р. у справі №204/5502/17 (2-а/204/208/17) (адміністративне провадження №К/9901/22212/18), в якій зазначається наступне.

Верховний Суд України в постанові від 11 вересня 2017 року, ухваленій за заявою про перегляд судових рішень з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом, зазначив, що у справі, що розглядається, рішенням Європейського суду з прав людини встановлено порушення національним судом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права підприємства-заявника на доступ до суду, оскільки Вищий господарський суд України при розгляді повторної касаційної скарги ТОВ «Фріда» виявив надмірний формалізм, повертаючи скаргу без розгляду у зв`язку пропуском строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку, і безпідставно не дав оцінки супровідному листу підприємства-заявника, в якому містилося клопотання продовжити відповідний строк і розглянути по суті касаційну скаргу.

Враховуючи викладене вище, суд не знайшов правових підстав для визнання пропущеним строку звернення до суду з позовною заявою та залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про залишення адміністративного позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України та оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Лозицька