Справа № 606/1583/23
Суддя: Іванченко А. М.
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/1583/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Іванченко А.М., при секретарі Порчик Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Теребовля в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пацула Василь Олександрович до Головного управління національної поліції в Тернопільській області, інспектора СРПП ВП №3 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільської області Стасишина Ярослава Степановича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Теребовлянського районного суду Тернопільської області перебуває вказана справа. На обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що постановою серії БАД № 551051 від 02.08.2023 року винесеною поліцейським СРПП ВП №3 (м.Теребовля) ГУНП в Тернопільській області Стасишиним Я.С. за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст. 122, ч.4 ст.126 КУПАП застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн., котрий будучи позбавленим права керування автомобілем керував транспортним засобом ВАЗ 21099, здійснив зупинку ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки поліцейським, чим порушив вимоги п.2.1 а, п.9.9 б, п.15.9 ПДР України. Зазначена постанова винесена безпідставно, жодного правопорушення позивач не скоював, поліцейський зупинив йог автомобіль противоправно, при цьому зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку, отже порушення водієм вимог п.п. 9.9 б не може бути кваліфіковане за ч.2 ст. 122 КУПАП, оскільки в даному випадку відсутній факт початку руху чи зміни йог напрямку. Також зазначив, що ОСОБА_1 не був позбавлений права керування транспортними засобами, посилання поліцейського на постанову Теребовлянського суду від 22.02.2023 року є помилковим, оскільки вказаною постановою було притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 . Враховуючи викладене, вважає постанову у справі про адміністративне правопорушення БАД № 551051 від 02.08.2023 року безпідставною, просить суд скасувати вказану постанову.

Ухвалою суду від 15 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

18 серпня 2023 року судом зареєстровано відзив на позовну заяву від ГУНП в Тернопільській області, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач попередньо притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУПАП саме працівниками ВП №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, тому працівникам відділу була відома особа позивача та міри стягнення застосовані до нього у вигляді позбавлення права керування автомобілем. Виявивши в ході патрулювання позивача за кермом автомобіля поліцейські мали всі підстави вважати, що наявною є інформація про вчинення особою адміністративного правопорушення, що і знайшло своє підтвердження. Факт скоєння позивачем інкримінованих йому правопорушень чітко зафіксовано на відео, з якого вбачається факт визнання позивачем позбавлення його права керування автомобілем, а також видно зупинку на відстані меншій 10 м. від виїзду з прилеглої території та не увімкнення світлової аварійної сигналізації після зупинки поліцейським. На підтвердження порушень вимог ПДР та норм КУпАП відповідачем також надані відеоматеріали фіксації порушення.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав. Також надав суду копію паспорта позивача та копію постанови Теребовлянського суду від 22.02.2023 року по справі № 606/2196/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУПАП

Представник відповідача ГУНП в Тернопільській області у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу без його участі у зв`язку із зайнятістю по службі.

Відповідач інспектор СРПП ВП №3 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільської області Стасишин Я.С. до судового засідання не з`явився з невідомих суду причин, повідомлявся встановленому законом порядку.

Судом установлено, що постановою серії БАД № 551051 від 02.08.2023 року винесеною поліцейським СРПП ВП №3 (м.Теребовля) ГУНП в Тернопільській області Стасишиним Я.С. за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст. 122, ч.4 ст.126 КУПАП застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн., котрий будучи позбавленим права керування автомобілем керував транспортним засобом ВАЗ 21099, здійснив зупинку ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки поліцейським, чим порушив вимоги п.2.1 а, п.9.9 б, п.15.9 ПДР України.

Суд, дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи та оглянувши відеозапис, дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Згідно п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідност.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Статтею 280 КУпАП на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов`язок з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім цього, у відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За змістом ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1, 2 статті 122 КупАП встановлена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах; та за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, тощо. Частиною 4 ст. 126 КУПАП заборонено керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до норм п.2.1а ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Як вбачається зі змісту постанови Теребовлянського суду від 22.02.2023 у справі № 606/2196/22, яка залишена в без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 20.04.2023 року судом було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУПАП ОСОБА_1 , тоді як правильним прізвищем позивача є « ОСОБА_2 », що підтверджується копію паспорта позивача.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що відносно позивача ОСОБА_1 виносилась постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, що пред`являлось позивачу перед прийняттям оскаржуваної постанови. Таким чином, належних та допустимих доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення матеріали справи не містять.

Нормами п.15.9і ПРД України заборонена зупинка ближче 10 м. від виїздів із прилеглих територій та безпосередньо у місці виїзду.

Однак з наданого відеозапису не вбачається, що позивач здійснив зупинку ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території, відстань працівником поліції не вимірялась, а лише зазначено, що там не має 10 метрів.

Пунктом 9.9 б ПДР України встановлено, що аварійна світлова сигналізація має бути включена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Однак суд зазначає, що зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку, отже порушення позивачем вимог п.п. 9.9 б не може бути кваліфіковане за ч.2 ст. 122 КУПАП, оскільки в даному випадку відсутній факт початку руху чи зміни йог напрямку.

Аналізуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що доводи позивача наведені ним в позовній заяві, як на підставу для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Суд дійшов висновку про те, що відповідач, відповідно до ст. 77 КАС України, не навів підтверджуючі докази правомірності прийняття ним оскаржуваної постанови тим самим не спростував доводи позивача вказані в позовній заяві.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В силу вимог статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідач, хоч заперечив позовні вимоги позивача, проте не надав суду достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не подав жодного доказу на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, які поза розумним сумнівом доводять вчинення позивачем адміністративних порушень, необхідних для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, беручи до уваги все вище вказане, суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні ним адміністративних правопорушень, у зв`язку з чим слід скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення БАД № 551051 від 02.08.2023 року, а справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.55, 62 Конституції України, ст.ст. 9, 72, 73, 77, 139, 242-246, 257, 262, 286, 292, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пацула Василь Олександрович до Головного управління національної поліції в Тернопільській області, інспектора СРПП ВП №3 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільської області Стасишина Ярослава Степановича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 551051 від 02 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.2 ст. 122, ч.4 ст. 126 КУпАП, та справу про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідно до частини 4 статті 286 КАС України.

Суддя А.М.Іванченко