Справа № 500/3814/22
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі

Справа № 500/3814/22

06 вересня 2023 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області, оформлене протоколом від 04.08.2019, про призначення позивачу з 04.08.2022 пенсії за посадою «доцента кафедри комплексів та приладів артилерійської розвідки факультету»;

- скасувати Протокол від 04.18.2019 Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області про призначення позивачу з 04.08.2022 пенсії за посадою «доцента кафедри комплексів та приладів артилерійської розвідки факультету»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області поновити позивачу з 04.08.2022 виплату пенсії за посадою «начальника кафедри інституту», з якої він був звільнений у 2005 році;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перерахувати та виплатити позивачу (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсію з 01.09.2019 в розмірі 80% грошового забезпечення за посадою «начальника кафедри інституту», з урахуванням рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 у справі №500/872/22 - без обмеження пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області, оформлене протоколом від 04.08.2019, про призначення позивачу з 04.08.2019 пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262 за посадою «доцента кафедри комплексів та приладів артилерійської розвідки факультету».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області поновити ОСОБА_1 з 04.08.2019 виплату пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262 за посадою «начальника кафедри інституту», призначену з 24.11.2005. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату поновленої пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262 на підставі заяви про її перерахунок від 07.08.2019, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перерахувати та виплатити (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсію з 01.09.2019 в розмірі 80% грошового забезпечення за посадою «начальника кафедри інституту», з урахуванням рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 у справі №500/872/22 - без обмеження пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, - відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2023 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишено без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року у справі №500/3814/22 - без змін.

14.08.2023 Тернопільським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи у справі.

Ухвалою від 01.09.2023 суд відмовив ОСОБА_1 в задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду від 13.12.2022 в адміністративній справі №500/3814/22.

04.09.2023, на адресу суду надійшла заява позивача, у якій він, керуючись статтею 382 КАС України, просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області подати до суду звіт про виконання рішення суду у встановлений судом строк, за наслідками розгляду якого вирішити питання про накладення на керівника відповідача штрафу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки на переконання позивача, відповідач не виконує належним чином рішення суду у даній справі.

Ознайомившись із змістом заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в даній адміністративній справі від 13.12.2022 та додатками до неї, суд дійшов висновку, що у її задоволені слід відмовити повністю з огляду на таке.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Тобто, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено такий обов`язок. Отже, учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено статтею 382 КАС України, за приписами частини першої та другої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до частини восьмої цієї ж статті судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Разом з тим, вказаною нормою статті 382 КАС України передбачено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, суд наділений правом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення лише у випадку, коли існують беззаперечні докази нехтування відповідачем вимогами суду.

Так, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи, запобігає неналежному виконанню обов`язків, пов`язаних зі змістом задоволених позовних вимог. Підставами застосування таких заходів впливу є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що вказують на протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.

Разом з тим, правовою підставою для зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

У постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №802/357/17-а зазначено, що звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі №640/13988/19 висловлено позицію, відповідно до якої адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. Встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Отже, необхідно встановити наявність підстав для покладення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у цій справі.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач, листом від 08.08.2023 №1900-02028/33304, повідомив позивача, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 у справі №500/3814/22 на підставі його заяви від 07.08.2019 проведено перерахунок пенсії позивача за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за посадою «начальника кафедри інституту», призначену з 24.11.2005, з урахуванням виплачених сум.

З матеріалів справи слідує, що обґрунтовуючи заяву про встановлення судового контролю, позивач зазначив: "вважаю відповідь ГУ ПФУ від 08.08.2023 року намаганням ввести мене в оману і свідчить про низький рівень моральних цінностей посадових осіб відповідача, які маніпулюють термінами та розсудами задля невиконання рішення суду на користь пенсіонера і змушують неодноразово звертатися до суду (що призводить до втрати часу та коштів на судові збори) з питань, які є зрозумілими навіть для стороннього спостерігача, не обтяженого тонкощами профільного законодавства та не потребують надмірного інтелектуального навантаження з боку посадових осіб ГУ ПФУ в Тернопільській області".

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів невжиття відповідачем заходів з метою виконання судового рішення у цій справі та порушення, у зв`язку з цим, прав позивача.

Також доказів того, що відповідач створює перешкоди для його виконання, матеріали справи також не містять.

Суд наголошує, що судове рішення, яке набрало законної сили підлягає безумовному виконанню.

На переконання суду, ті обставини, про які вказує позивач у заяві про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення саме у цій судовій справі, виникли після прийняття у ній судового рішення, а такі правовідносини складають окремий предмет спору.

З огляду на зазначене суд не знаходить підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №500/3814/22, - відмовити у повному обсязі.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали буде складено 06 вересня 2023 року.

Головуючий суддя Мірінович У.А.