Справа № 280/1311/23
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 вересня 2023 року м. Дніпросправа № 280/1311/23
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.05.2023, (суддя суду першої інстанції Татаринов Д.В.), прийняте в порядку спрощеного провадження в м. Запоріжжі, в адміністративній справі № 280/1311/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району, третя особа на стороні позивача: ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

01.03.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову від 07 листопада 2022 року Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району у призначенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району повторно розглянути заяву ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25 жовтня 2022 року про призначення компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 з урахуванням висновків суду, наведених в мотивувальній частині цього судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є інвалідом другої групи. У зв`язку з погіршенням стану її здоров`я, що безпосередньо пов`язано з веденням воєнного стану в Україні та постійними обстрілами м. Запоріжжя, її життєдіяльність обмежена. Вказує про те, що постійно залежить від сторонньої допомоги та потребує її та догляду. При цьому, особою, яка здійснює догляд за позивачем є її онук - ОСОБА_2 . З урахуванням Порядку подання та оформлення документів для призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859 вона разом із онуком звернулися до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району з відповідними заявами про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, а також про згоду отримувати соціальні послуги. Однак, рішенням відповідача від 07 листопада 2022 року ОСОБА_2 відмовлено в одержанні соціальної допомоги. З прийнятим рішенням відповідача від 07 листопада 2022 року позивач не погоджується, вважає його протиправним та таким, що порушує її права.

Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 03.05.2023 в задоволенні адміністративного суду відмовив.

Не погодившись з рішенням суду позивач звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову. Позивач також зазначає, що оскаржуваним рішенням відповідача її позбавлено права на соціальний захист, порушено її право на соціальну послугу. Також, позивач зазначає, що відповідно до рішення відповідача сума балів індивідуальних потреб позивача ОСОБА_1 становить від 55 балів і вище, тобто на думку відповідача вона не потребує стороннього догляду, однак вказаний висновок не відповідає дійсним обставинам справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на нижчевикладене.

ОСОБА_1 є інвалідом II групи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №652069 від 07 листопада 2019 року та пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 18 березня 2020 року з терміном дії довічно.

25 жовтня 2022 року ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району подано заяву про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (оригінал знаходиться у відповідача);

25 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , надано заяву про згоду отримувати соціальні послуги.

Згідно висновку, складеного головним спеціалістом М.Берестень та сімейним лікарем Л.Онищенко - за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб встановлено, що, ОСОБА_1 не потребує надання соціальних послуг з догляду, сума балів становить 81,5.

07 листопада 2022 року Відповідачем прийнято Рішення, згідно якого ОСОБА_2 не має права на одержання державної соціальної допомоги, оскільки сума балів індивідуальних потреб, ОСОБА_1 становить від 55 балів і вище.

Не погоджуючись із рішенням Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району від 07 листопада 2022 року позивач звернулась до суду із позовом у цій справі.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що рішенням відповідача від 07.11.2022 не вирішувалось питання щодо призначення позивачеві компенсації за надання соціальних послуг, відтак її права не порушені та не потребують судовому захисту у спосіб визначений в адміністративному позові.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 01.12.2004 № 18-рп/2004 дав визначення поняттю «охоронюваний законом інтерес», який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право» (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право» має один і той же зміст.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Моментом порушення є момент прийняття рішення, вчинення дій чи бездіяльності, які породжують або можуть породити в майбутньому негативні правові наслідки для особи у вигляді виникнення, зміни чи припинення певних правовідносин за її участю. Іншими словами, таке рішення (дії чи бездіяльність) є юридичним фактом, котрий має існувати на момент звернення до суду, передувати йому та підтверджуватися належними доказами.

Відповідно до частини третьої статті 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом положень частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Із тексту позовної заяви вбачається, що догляд за позивачем здійснює її онук ОСОБА_2 , у зв`язку із чим позивач пов`язує появу у її онука права на виплату компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (далі - Порядок №859).

Пункт 2 Постанови КМУ №859,в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин визначає категорії осіб, яким компенсація не призначається:

1) фізичним особам, які надають соціальні послуги особам, зазначеним у пункті І цього Порядку, якщо такі особи отримують: соціальні послуги з догляду вдома, паліативного, стаціонарного догляду; виплати на догляд відповідно до Законів України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю (крім осіб з інвалідністю з дитинства І групи);

2)фізичним особам, які падають соціальні послуги та отримують допомогу на догляд відповідно до Закону України Про психіатричну допомогу;

3)фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на професійній основі.

Відповідно до пункту 3 Постанови КМУ №859 в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин компенсація призначається і виплачується структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад (далі - уповноважені органи) за місцем проживання/перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Згідно пункту 5 Постанови КМУ №859, до складу сім`ї фізичної особи, яка звертається за призначенням компенсації, включаються чоловік, дружина, діти віком до 18 років, а також діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (в тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навмання за одним освітньо- кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю. При цьому діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей, включаються до складу сім`ї незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування. До складу сім`ї фізичної особи, яка надає соціальні послуги, що звертається за призначенням компенсації, не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні, та непрацездатні особи.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 6 Постанови КМУ №859 в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин для отримання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги, подаються до уповноваженого органу заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документи/відомості у паперовій або електронній формі, зазначені в пункті 7 цього Порядку. Особою/законним представником особи, яка погребує надання соціальних послуг, подається заява про згоду отримувати соціальні послуги.

За змістом пункту 7 Постанови КМУ №859 призначення і виплата компенсації здійснюються уповноваженим органом з місяця подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги, таких документів: і) у паперовій формі: заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі; заяви про згоду отримувати соціальні послуги: копії свідоцтва про народження дитини (у разі надання дитині соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі); декларації про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї) за формою, затвердженою Мінсоцполітики. У декларації також зазначається інформація про склад сім' ї фізичної особи, яка надає соціальні послуги; копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (для осіб з Інвалідністю); висновку лікарської комісії медичного закладу щодо потреби в догляді громадян похилого віку внаслідок когнітивних порушень за формою, затвердженою МОЗ; висновку лікарської комісії медичного закладу щодо потреби в догляді невиліковно хворих осіб, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися. за формою, затвердженою МОЗ; копії медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років за формою, затвердженою МОЗ; довідки про захворювання дитини на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку. рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет І типу (інсулінозалежний). гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, про те, що дитина отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що видана лікарсько-консультативною комісією лікувально-профілактичного закладу в порядку та за формою, встановленими МОЗ; копії рішення суду про обмеження цивільної дієздатності або визнання недієздатною особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (для недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена); копії рішення суду або органу опіки га піклування про призначення опікуна або піклувальника особі, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (для опікунів або піклувальників). Копії поданих документів засвідчуються посадовими особами уповноваженого органу або центру надання адміністративних послуг, який прийняв заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та про згоду отримувати соціальні послуги.

Уповноважений орган протягом двох робочих днів після отримання заяв про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та про згоду отримувати соціальні послуги здійснює комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, за показниками згідно з додатком.

Комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, здійснюється фахівцями уповноваженого органу разом із представниками закладу охорони здоров`я, надавачів соціальних послуг із залученням особи, яка потребує надання соціальних послуг, та/або її законного представника.

За результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, уповноваженим органом готується висновок за формою згідно з додатком.

Особа потребує надання соціальних послуг, якщо за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, їй установлено IV чи V групу рухової активності.

З вищевикладеного вбачається, що компенсація, виплата якої встановлена Порядком № 859, призначається фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду за їх особистим зверненням до уповноваженого органу із пакетом документом, перелік яких визначено Порядком № 859.

Відтак, у разі прийняття уповноваженим органом рішення про відмову у виплаті компенсації, наслідки вказаного рішення впливають виключно на обсяг прав та обов`язків особи, яка надає соціальні послуги з догляду, а не особи, яка їх отримує.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, оскаржуване ОСОБА_1 в судовому порядку рішення від 07 листопада 2022 року було прийнято відповідачем відносно ОСОБА_2 внаслідок розгляду його заяви про виплату компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Із тексту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 , з урахуванням поданої до відповідача заяви, належить до переліку осіб, які отримують соціальні послуги.

Питання щодо виплати позивачу компенсації оскаржуваним в адміністративній справі № 280/1311/23 рішенням від 07 листопада 2022 року не вирішувалось.

З огляду на вказане, суд зазначає, що рішення відповідача про відмову у виплаті компенсації від 07 листопада 2022 року не порушує її права чи охоронювані законом інтереси.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 243, 308, 316, 321, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.05.2023 в адміністративній справі №280/1311/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук