Справа № 200/9562/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року справа №200/9562/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., секретар судового засідання Антіпов М.О., за участі представника відповідача Сенникова А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року (повне судове рішення складено 19 травня 2023 року) у справі № 200/9562/21 (суддя в І інстанції Загацька Т.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТС» до Головного управління ДПС у Донецькій області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОТАЛ ЕНЕРДЖІК», Товариство з обмеженою відповідальністю «КАССІС СТОР», Товариство з обмеженою відповідальністю «САГЛА ГРУП», Товариство з обмеженою відповідальністю «БК «МАРСАЛ» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕТС» (далі ТОВ «ЕТС», платник податків) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі ГУ ДПС в Донецькій області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.05.2021 № 3.

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, зазначено, що податковим органом проведено документальну планову виїзну перевірку та протиправно зроблено висновок про заниження підприємством податку на додану вартість. Перевіркою встановлено порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за вересень 2019 року на суму 483 955 грн. На підставі вказаної перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.05.2021 № 3, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 483 955 грн. Підприємство не погодилось з даними висновками та податковим повідомленням-рішенням, вважало, що письмові докази у вигляді первинних документів підтверджують здійснення господарських операцій позивача з контрагентами та спростовують висновки податкового органу щодо нереальності правочинів та відсутності доказів виконання договорів. Враховуючи викладене, позивач вважав висновки відповідача про не підтверджені господарські операції між позивачем та його контрагентами товариства з обмеженою відповідальністю «САГЛА ГРУП», товариства з обмеженою відповідальністю «БК «МАРСАЛ» є помилковими. Звертав увагу на те, що Податковий кодекс України не ставить право на податковий кредит в залежність від обов`язкового підтвердження декларування відповідної суми податкових зобов`язань контрагентом. При цьому, покупець товарів (робіт, послуг) не може нести відповідальність за постачальника та відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. Вважав, що у свою чергу органи державної податкової служби не наділені повноваженнями визнавати нікчемними та фіктивними правочини, укладені між суб`єктами господарювання та робити відповідні висновки в актах. З урахуванням зазначеного, просив скасувати спірне податкове повідомлення-рішення.

Слід зазначити, що ухвалою місцевого суду від 19 жовтня 2021 року залучено до участі в адміністративній справі № 200/9562/21 у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ТОВ «ТОТАЛ ЕНЕРДЖІК» (), ТОВ «КАССІС СТОР» (), ТОВ «САГЛА

ГРУП» (), ТОВ «БК "МАРСАЛ» ().

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав на її безпідставність та зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення винесено податковим органом в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством з питань оподаткування. Зазначає, що під час перевірки податковим органом встановлений факт порушення позивачем вимог чинного законодавства, факт формування податкового кредиту по операціях, що мають нереальних характер між позивачем та його контрагентами ТОВ «ТОТАЛ ЕНЕРДЖІК», ТОВ «КАССІС СТОР», ТОВ «САГЛА ГРУП», ТОВ «БК «МАРСАЛ». Зазначав, що позивачем створена схема штучного руху товару, спрямована на створення формального документообігу. Сума завищення від`ємного значення ПДВ по ППР форми В4 на загальну суму 483 955 грн. складається з порушення по завищенню податкового кредиту: по виконавцю робіт ТОВ "БК «МАРСАЛ» (, ІПН 57) за березень 2019 року на суму ПДВ 333 359 грн. у повній сумі; по виконавцю робіт ТОВ «САГЛА ГРУП» (, ІПН 34) за березень 2019 року на суму ПДВ 150 596 59) грн.

У відповіді на відзив зазначено, що доводи відповідача щодо нереальності господарських операцій з контрагентами позивача, зводяться виключно до аналізу податкової інформації щодо діяльності останніх. Звертає увагу, що договір підряду від 21.01.2019 №55 між ТОВ «ЕТС» та підрядником ТОВ «БК МАРСАЛ»; і договір підряду № Е-0201/19Б від 04.02.2019 між ТОВ «ЕТС» та ТОВ «САГЛА ГРУП», на підставі яких виникли господарські операції, нікчемними у судовому порядку не визнавались, будь-яких злочинних дій суб`єктів господарювання не встановлено, реальність господарської операції підтверджена належними і допустимими первинними документами податкового та бухгалтерського обліку.

Від третьої особи, товариства з обмеженою відповідальністю «САГЛА ГРУП» надійшли пояснення по справі, відповідно до яких підприємства не мають один до одного претензій щодо виконання умов договору підряду № Е-0201/19Б від 04.02.2019. ТОВ «САГЛА ГРУП» підтверджує фактичне здійснення будівельних робіт на об`єкті TOB «ЕТС», який розташований за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Баженова, 1; достовірність та повноту даних, які зазначені у первинних документах та реальність господарської операції з ТОВ «ЕТС» за договором підряду № Е-0201/19Б від 04.02.2019.

Від представників третіх осіб - товариство з обмеженою відповідальністю «ТОТАЛ ЕНЕРДЖІК», товариство з обмеженою відповідальністю «КАССІС СТОР», товариство з обмеженою відповідальністю «БК «МАРСАЛ» на адресу суду будь-яких пояснень або клопотань не надано

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 20.05.2021 № 3.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга вмотивована твердженнями про неправильні висновки місцевого суду про доведення позивачем реальності господарських операцій.

Заперечуючи щодо можливості виконання послуг контрагентами позивача та стверджуючи про отримання їх безоплатно, податковий орган виходив також з аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації наявної в інформаційно - аналітичних ресурсах ДПС, відповідно до якої контрагент позивача та контрагент по ланцюгу постачання не мають достатніх трудових та матеріальних ресурсів для ведення відповідної господарської діяльності, не підтвердженність ланцюга постачання придбаного позивачем товару.

При оцінці податкових наслідків господарських операцій адміністративний суд не повинен обмежуватися встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм шляхом подання первинних документів, що за формою та змістом відповідають законодавчим вимогам.

Як вбачається із судового рішення, в основу свого обґрунтування Донецький окружний адміністративний суд власне і посилається на те, що на підтвердження реальності здійснення спірної господарської операції позивачем надано копії первинних документів та наводить перелік таких документів.

Однак, суд повинен був із урахуванням доводів відповідача дослідити фактичні правовідносини учасників поставок, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності.

У відзиві на апеляційну скаргу представником позивача висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник позивача до апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

ТОВ «ЕТС» (, місце реєстрації: 84201, Донецька область, м. Дружківка, вул. Енгельса, буд. 108, кв.21) пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, зареєстрований у якості юридичної особи 04.03.1996 (т.1 а.с.121-130).

На підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 ст.75, п. 77.1, п. 77.4 ст.77, п.82.1 ст.82 ПК України, плану - графіку проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік на підставі наказу «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЕТС» від 01.11.2019 № 531, виданого ГУ ДПС у Донецькій області, проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ЕТС» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2018 по 30.09.2019, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2018 по 30.09.2019, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 01.04.2018 по 30.09.2019.

ГУ ДПС за результатами перевірки складено акт від 26.03.2021 № 2736/05-99-07-18-24308872.

Перевіркою був встановлений ряд порушень податкового законодавства, в тому числі, п. п. а) п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України від 02.12.2010 № 2755-УГ зі змінами та доповненнями, в результаті чого завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за вересень 2019 року в сумі 483 955 грн.

В акті перевірки зазначено, що ТОВ «ЕТС» включило до складу податкового кредиту в податковій декларації з податку на додану вартість суму ПДВ у розмірі 607 094 грн. за березень 2019 року по виконавцю поточного ремонту ТОВ «САГЛА ГРУП» (податковий номер 42329944, ІПН 34) згідно податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, складених на виконання робіт, реальність здійснення операцій яких не підтверджується по задекларованому контрагентами ланцюгу постачання.

В ході проведеного дослідження діяльності ТОВ «САГЛА ГРУП» з використанням ІТС «Податковий блок», даних ЄРПН встановлено:

- відсутність об`єктів оподаткування, власних та орендованих офісних, виробничих, складських приміщень, земельних ділянок, транспортних засобів, авто механізмів, які б дозволяли провадити господарську діяльність (за даними звітності за формою 20-ОПП, даних ЄРПН);

- не придбання будь-яких послуг, необхідних для провадження господарської діяльності, у т. ч. оренди офісного та складського приміщень, комунальних послуг тощо (враховуючи характер/спеціалізацію декларованої «діяльності») за даними ЄРПН;

- незначна кількість персоналу (директор, головний бухгалтер, засновник у одній особі), що не дозволяє реально провадити декларовану господарську діяльність за даними звітності за формою Д4 9 осіб, 1-ДФ подано за 1 кв. 2019р.;

- відсутність у ланцюгу псевдо постачання можливості для здійснення послуги за даними ЄРПН;

Згідно наданих до перевірки актів виконаних робіт, кошторисів ТОВ «САГЛА ГРУП» () самостійно здійснювало ремонтні роботи (відсутність у кошторисах, договорах субпідрядника) для ТОВ «ЕТС» за адресою: вул. Баженова,1, м. Краматорськ, Донецька область. Проте, ТОВ «САГЛА ГРУП» () не мало матеріально технічної можливості виконати зазначені роботи (відсутність основних засобів, трудових ресурсів, відсутність орендованих основних засобів, придбання будівельних матеріалів). Згідно даними ЄРПН, ТОВ «САГЛА ГРУП» придбало будівельні роботи у інших контрагентів: ТОВ «ТАЛІОН КОМ» (), ТОВ «ОЛ КОМЕРС» (), ТОВ «ЕЛАНТРА КОМ» (), у яких фактичність здійснення будівельних робіт не підтверджується по ланцюгу постачання.

За результатами опрацювання зібраної інформації з баз даних Інтегрованої автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» - підсистеми: «Аналітична система перегляд результатів співставлення ПЗ та ПК», «Обробка ПЗ та платежів», наданих до перевірки відомостей бухгалтерського обліку, документів, вбачається проведення транзитних фінансових операцій, направлених на надання податкової вигоди третім особам, єдиною метою укладеної угоди від ТОВ «САГЛА ГРУП» (код за ) до ТОВ «ЕТС» є штучне формування податкового кредиту у контрагента-покупця.

Відсутність підтвердження факту реального одержання (придбання) кожним із контрагентів товару, послуг такого ж найменування і відповідної кількості від інших (не задіяних у ланцюгу) постачальників у досліджуваному та попередніх звітних періодах свідчить про нереальність (неможливість) здійснення кожним таким контрагентом послідуючої поставки (продажу) саме таких товарів, послуг по всьому ланцюгу його документально оформленого нереального руху.

Підсумовуючи вищезазначене, неможливо підтвердити фактичне здійснення господарської операції між ТОВ «ЕТС» та ТОВ «САГЛА ГРУП» у березні 2019 року. Тобто документи, виписані на адресу ТОВ «ЕТС» підрядником ТОВ «САГЛА ГРУП» не підтверджують фактичне здійснення господарської операції, частково містять дефекти при складанні та не можуть вважатися «первинними».

Також зазначено, що ТОВ «ЕТС» включило до складу податкового кредиту в податковій декларації з податку на додану вартість суму ПДВ у розмірі 333 359 грн. за березень 2019 року по виконавцю капітального ремонту ТОВ «БК «МАРСАЛ» (податковий номер 41387099, ІПН 57) згідно податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, складених на виконання робіт, реальність здійснення операцій яких не підтверджується по задекларованому контрагентами ланцюгу постачання.

В ході проведеного дослідження діяльності ТОВ «БК МАРСАЛ» з використанням наявних баз даних встановлено:

- відсутність об`єктів оподаткування, власних та орендованих офісних, виробничих, складських приміщень, земельних ділянок, транспортних засобів, авто механізмів, які б дозволяли провадити господарську діяльність (за даними звітності за формою 20-ОПП, даних ЄРПН);

- не придбання будь-яких послуг, необхідних для провадження господарської діяльності, у т. ч. оренди офісного та складського приміщень, комунальних послуг тощо (враховуючи характер/спеціалізацію декларованої «діяльності») за даними ЄРПН;

- незначна кількість персоналу, що не дозволяє реально провадити декларовану господарську діяльність за даними звітності за формою Д4 14 осіб за травень 2019 року, 1-ДФ звітність не подавалась;

- подання звітності з ПДВ (з січня 2018 року по червень 2019 року), сум нарахованого ЄСВ (з січня 2018 року по червень 2019 року) лише протягом незначного проміжку часу, який обмежується періодами декларування нереальних взаємовідносин із зацікавленим колом контрагентів покупців за даними ІТС «Податковий блок»;

- неподання фінансової та податкової звітності з податку на прибуток за періоди 2018 2019 років;

- відсутність у ланцюгу псевдопостачання можливості для здійснення робіт (його імпорту, іншого реального джерела введення в обіг у перевіреному та попередніх звітних періодах) за даними ЄРПН;

- свідоцтво платника ПДВ № 200343385 від 01.07.2017 анульоване 31.07.2020 за рішенням контролюючого органу у зв`язку з неподанням декларацій протягом року;

- в лютому 2020 року прийнято рішення про відповідність платника ПДВ ТОВ «БК МАРСАЛ» критеріям ризиковості платника податку № 18345 від 04.02.2020: п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, дані Єдиного реєстру податкових накладних, лист ДФС від 03.06.2019 №31/7д/99-99-07-04-03-09, лист ДФС від 08.07.2019 №3/7д/99-07-04-03-09, лист ДФС від 15.07.2019 №37/7д/99-99-07-04-03-09;

- наявність інформації щодо визначення постачальника ТОВ «БК МАРСАЛ» учасником кримінальних проваджень за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України. Згідно даним єдиного реєстру судових рішень ТОВ «БК МАРСАЛ» є учасником кримінальних проваджень за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що в період з 01.07.2017 по 31.05.2019 службові особи підприємства фактично проводили виконання будівельних робіт на об`єктах комунальної власності за державні готівкові кошти без належного оформлення трудових відносин з робітниками.

Враховуючи вищевикладене, у підприємства відсутні можливості здійснення задекларованих господарських операцій по здійсненню робіт на адресу ТОВ «ЕТС», що також підтверджує нереальність документально оформленої операції по взаємовідносинам з постачальником ТОВ «БК МАРСАЛ».

Крім цього, слід зазначити, що за період 2019 року ТОВ «БК МАРСАЛ» виписувало податкові накладні тільки на адресу ТОВ «ЕТС».

Документи, виписані на адресу ТОВ «ЕТС» виконавцем робіт ТОВ «БК МАРСАЛ» не підтверджують фактичне здійснення господарської операції, частково містять дефекти при складанні та не можуть вважатися «первинними».

Відповідно показники, відображені платником податків у податковій звітності є не підтвердженими, тобто відображення витрат та податкового кредиту ТОВ «ЕТС» по взаємовідносинам з ТОВ «БК МАРСАЛ» (код за ) є безпідставним.

В результаті відображення операцій придбання капітального ремонту по взаємовідносинам з ТОВ «БК МАРСАЛ» (код за ) встановлено завищення податкового кредиту у розмірі 333359 грн. в податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2019 року.

Таким чином, встановлено документальне оформлення операцій, які не є операціями постачання товарів, фактичного виконання робіт (не підтверджується передача права власності на товари в місці їх постачання, розташованому на території України).

Перевіркою суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, яка переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду всього у сумі 483955 грн., у тому числі за вересень 2019 року у сумі 483 955 грн. у результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображені в п.3.1.2.1, п.3.1.2.2 розділу ІІІ акту перевірки.

На підставі акту перевірки ГУ ДПС України у Донецькій області прийнято, зокрема, податкове повідомлення-рішення №3 від 20.05.2021, яким зменшено позивачу податковий кредит на суму 483 955 грн (т.1 а.с.50-51).

Як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, сума завищення від`ємного значення ПДВ по ППР форми В4 на загальну суму 483 955 грн. складається з порушення по завищенню податкового кредиту:

по виконавцю робіт ТОВ «БК «МАРСАЛ» (, ІПН 57) за березень 2019 року на суму ПДВ 333 359 грн. у повній сумі;

по виконавцю робіт ТОВ «САГЛА ГРУП» (, ІПН 34) за березень 2019 року на суму ПДВ 150596 59) грн.

За результатами адміністративного оскарження ТОВ «ЕТС» податкового повідомлення-рішення № 3 від 20.05.2021, рішенням ДПС України від 09.07.2021 № 15716/6/99-00-06-01-01-06 скарга підприємства залишена без розгляду (том 1 а.с.118-120).

Предметом розгляду цієї адміністративної справі є правомірність прийняття зазначеного податкового повідомлення-рішення.

Як встановлено судами, підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами у справі, 21.01.2019 між ТОВ «ЕТС» (замовник) та ТОВ «БК «МАРСАЛ» (підрядник) було укладено договір підряду № 55.

Відповідно до умов договору, підрядник зобов`язується за завданням замовника, із використанням власних матеріалів, сил і засобів виконати капітальний ремонт майстерні за адресою: Донецька область, місто Краматорськ, вул. Космонавтів, 2А.

На виконання умов договору надано:

- довідку про вартість виконаних робіт та витрати за березень 2019 року від 27.03.2019. Всього вартість виконаних робі 499 679,52 грн., у тому числі ПДВ 83 279,92 грн.;

- акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2019 року №4 від 27.03.2019. Всього за актом 499 679,52 грн., у тому числі ПДВ 83 279,92 грн.;

- підсумкову відомість ресурсів за березень 2019 року;

- довідку про вартість виконаних робіт та витрати за березень 2019 року від 14.03.2019. Всього вартість виконаних робі - 500 547,84 грн., у тому числі ПДВ 83 424,64 грн.;

- акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2019 року № 2 від 14.03.2019 року. Всього за актом 500 547, 54 грн., у тому числі ПДВ 83 424,64 грн.;

- підсумкову відомість ресурсів за березень 2019 року;

- договірну ціну на будівництво «Капітальний ремонт ремонтної майстерні за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Космонавтів, 2а», що здійснюється в 2019 році;

- локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 складений на суму 1571355,98 грн.;

- підсумкову відомість ресурсів до локального кошторису №2-1-1;

- довідку про вартість виконаних робіт та витрати за березень 2019 року від 21.03.2019. Всього вартість виконаних робі - 500 004,86 грн., у тому числі ПДВ 83 3341,14 грн.;

- акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2019 року №3 від 21.03.2019 року. Всього за актом 500 004,86 грн., у тому числі ПДВ 83 334,14 грн.;

- підсумкову відомість ресурсів за березень 2019 року;

- довідку про вартість виконаних робіт та витрати за березень 2019 року від 12.03.2019. Всього вартість виконаних робі - 499 922,62 грн., у тому числі ПДВ 83 320,44 грн.;

- акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2019 року №1 від 12.03.2019 року. Всього за актом 499 922,62 грн., у тому числі ПДВ 83 320,44 грн.;

- підсумкову відомість ресурсів за березень 2019 року.

Як встановлено судами, підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами у справі, 04.02.2019 між ТОВ «ЕТС» (замовник) та ТОВ «САГЛА ГРУП» (підрядник) () було укладено договір підряду № Е-0201/19БП, за умовами якого підрядник зобов`язується здійснити поточний ремонт будівлі, яка розташована за адресою: вул. Баженова, 1 м. Краматорськ, Донецька область. Підрядник зобов`язується в межах загальної ціни договору виконати роботи власними силами та з власних матеріалів. Вичерпний перелік робіт, матеріалів та обладнання визначені в договірній ціні до даного договору, а також за необхідністю у додаткових угодах до даного договору (том 2 а.с.110-114).

На виконання умов договору надано:

- податкові накладні за березень 2019 року, зареєстровані в ЄРПН підрядником ТОВ «САГЛА ГРУП»: від 29.03.2019 №3, від 17.09.2019; від 31.03.2019 №6; від 30.03.2019 №5; від 29.03.2019 №4;

- платіжні доручення: від 05.04.2019 №752, від 05.04.2019 №753, від 10.04.2019 №803, від 09.04.2019 №782;

- підсумкову відомість ресурсів за березень 2019 року;

- акт приймання виконаних будівельних робіт №4 від 31.03.2019. Види роботи - улаштування бетонної стяжки, забивання вибоїв у цементній стяжці покрівлі, тощо. Підсумкова відомість включає в себе витрати труда, вартість експлуатації машин, будівельних матеріалів;

- довідку про вартість виконаних робіт та витрати від 31.03.2019 №4 на суму 950 000 грн. у тому числі ПДВ 158 333,33 грн.;

- підсумкову відомість ресурсів за березень 2019 року;

- акт приймання виконаних будівельних робіт №3 від 30.03.2019. Види роботи - улаштування підстильного шару щебеневого, виготовлення арматурного каркасу на будівельному майданчику, улаштування бетонної стяжки, тощо. Підсумкова відомість включає в себе витрати труда, витрати на роботу віброущільнювача, крана, вібраторів, використання будівельних матеріалів;

- довідку про вартість виконаних робіт та витрати від 30.03.2019 №3 на суму 930 000 грн. у тому числі ПДВ 155 000 грн.;

- підсумкову відомість ресурсів за березень 2019 року;

- акт приймання виконаних будівельних робіт №2 від 29.03.2019. Види роботи - кладка окремих ділянок цегляних стін, армування, свердлення отворів в залізобетонних конструкціях, ущільнення ґрунту, тощо. Підсумкова відомість включає в себе витрати труда, витрати на роботу автомобілів бортових, крана, перфоратора, апарата для газового зварювання різання, використання будівельних матеріалів;

- довідку про вартість виконаних робіт та витрати від 29.03.2019 №2 на суму 900 000 грн. у тому числі ПДВ 150 000 грн.;

- підсумкову відомість ресурсів за березень 2019 року;

- акт приймання виконаних будівельних робіт №1 від 29.03.2019;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 29.03.2019 на суму 862 560,72 грн. у тому числі ПДВ 143 760,12 грн.;

- підсумкову відомість ресурсів за березень 2019 року;

- локальний кошторис на будівельні роботи за формою №1 складено на суму 3 050 534,65 грн.;

- договірну ціну на будівництво «Поточний ремонт будівлі п вул. Баженова, 1в, м. Краматорськ, Донецької області», що здійснюється в 2019 році;

- обігово-сальдову відомість по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» по контрагенту ТОВ «САГЛА ГРУП» за період: 01.03.2019-30.04.2019; за березень 2019 року.

Здійснивши оцінку обставин справи та надавши їм юридичної кваліфікації, суд дійшов до наступного висновку.

Як було зазначено вище, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги. Податковий орган доводить правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, посилаючись на нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «САГЛА ГРУП» та ТОВ «БК «МАРСАЛ».

Так, згідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

На підставі пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пункту 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Як визначено пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996).

Статтею 1 Закону № 996 визначено, що бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до статті 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Таким чином, недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність доказів сплати вартості товарів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Як свідчать матеріали справи податковим органом не заперечується надання позивачем до перевірки первинних документів на підтвердження реальності господарської операції з ТОВ «САГЛА ГРУП» та ТОВ «БК «МАРСАЛ».

Однак, податковим органом здійснено висновок, що досліджені в процесі перевірки первинні документи не підтверджують фактичне здійснення господарської операції між ТОВ «ЕТС» та ТОВ «САГЛА ГРУП» та ТОВ «БК «МАРСАЛ» у березні 2019 року, у зв`язку з тим, що фактичність здійснення будівельних робіт не підтверджується по ланцюгу постачання.

У контрагентів позивача встановлена відсутність об`єктів оподаткування, власних та орендованих офісних, виробничих, складських приміщень, земельних ділянок, транспортних засобів, авто механізмів, які б дозволяли провадити господарську діяльність. Також контрагентами не було придбано будь-яких послуг, необхідних для провадження господарської діяльності, у т. ч. оренди офісного та складського приміщень, комунальних послуг тощо.

Також встановлена незначна кількість персоналу (директор, головний бухгалтер, засновник у одній особі), що не дозволяє реально провадити декларовану господарську діяльність.

Крім того, свідоцтво платника ПДВ ТОВ «БК МАРСАЛ» № 200343385 від 01.07.2017 анульоване 31.07.2020 за рішенням контролюючого органу у зв`язку з неподанням декларацій протягом року. У лютому 2020 року прийнято рішення про відповідність платника ПДВ ТОВ «БК МАРСАЛ» критеріям ризиковості платника податку № 18345 від 04.02.2020: п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Також була встановлена наявність інформації щодо визначення постачальника ТОВ «БК МАРСАЛ» учасником кримінальних проваджень за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України. Згідно даним єдиного реєстру судових рішень ТОВ «БК МАРСАЛ» є учасником кримінальних проваджень за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212 КК України.

Таким чином, позивачем здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції і складено первинні документи всупереч нормативно-правових актів, що регулюють бухгалтерський облік та фінансову звітність.

При цьому податковий орган керувався податковою інформацією, яка свідчить про відсутність підтвердження факту реальності господарської операції.

Вирішуючи справи із застосуванням вищенаведених правових норм, Верховний Суд у постановах від 27 лютого 2020 року (справи № 813/7081/14, № 814/120/15), від 3 жовтня 2019 року (справа № 813/4079/15), від 10 вересня 2019 року (справа № 814/2412/17) визнав, що наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами.

При цьому норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, при цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

На підтвердження реальності здійснення спірної господарської операції позивачем ТОВ «ЕТС» надані копії первинних документів, які також були предметом дослідження під час перевірки, зокрема, договори, довідки про вартість виконаних робіт та витрати; акти приймання виконаних будівельних робіт; підсумкові відомості ресурсів; локальні кошториси на будівельні роботи; податкові накладні; платіжні доручення; договірну ціну; обігово-сальдову відомість, тощо.

На підтвердження зміни майнового стану позивача у результаті здійснення господарської операції з контрагентами надано копії платіжних доручень, які свідчать про перерахування у частковому (повному) обсязі грошових коштів за отримані товари (послуги) та є свідченням понесення позивачем витрат за їх придбання.

Отримані послуги по укладеним з контрагентами договорам відображені та обліковуються у бухгалтерському обліку позивача.

Підтвердженням господарської операції виходячи з визначення Закону № 996-ХIV є саме рух матеріальних активів та коштів між контрагентами, натомість первинна документація є відображенням такої операції.

Сукупність вищезазначених первинних документів, наданих позивачем, свідчить, що вказані документи не мають дефектів щодо форми, змісту або пошкодження, які б зумовили втрату ними юридичної сили і доказовості, тобто оформлені відповідно до чинного законодавства України, містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяг розглядуваних операцій та засвідчують фактичний рух активів між задекларованими учасниками.

Щодо твердження податкового органу, що документи, виписані на адресу ТОВ «ЕТС» підрядниками ТОВ «САГЛА ГРУП"» та «БК «МАРСАЛ» не підтверджують фактичне здійснення господарської операції, частково містять дефекти при складанні та не можуть вважатися «первинними».

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 у справі № 160/3364/19 платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Отже, якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом. Сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті.

Доказів того, що позивач приймаючи первинні документи від ТОВ «САГЛА ГРУП» та «БК «МАРСАЛ» діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності відповідачем не надано.

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, місцевий суд дійшов правильного висновку, що документи, складені за наслідками господарських операцій між позивачем та його контрагентами не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу ч. 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Ані в акті перевірки, ані під час розгляду справи відповідач не посилався на жодні дефекти в оформленні первинних документів, складених за результатами господарських операцій між позивачем та зазначеними вище контрагентами, доказів того, що вказані контрагенти не задекларували свої зобов`язання з податку на додану вартість на зазначені в акті перевірки суми, контролюючим органом також не надано.

За умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають за межами його впливу.

Отже, є безпідставними доводи податкового органу, що ТОВ «САГЛА ГРУП» та «БК «МАРСАЛ» в межах господарської діяльності з позивачем не придбавало та не отримувало товари від інших суб`єктів господарювання по ланцюгу постачання, що свідчить про неможливість фактичного надання послуг, оскільки відповідальність платника настає лише у разі доведення податковим органом недобросовісності його дій, наміру платника отримати необґрунтовану податкову вигоду шляхом змови та здійснення узгоджених, взаємозалежних, не обумовлених ринковими механізмами дій суб`єктів (юридичних або фізичних осіб), які керовані єдиним органом або особою з метою досягнення вигідних для одного з суб`єктів результатів у сфері оподаткування.

Зворотне призвело б до неправомірного покладення на платника тягаря відповідальності за дії третіх осіб у багатостадійному господарському обороті.

Податковим органом в акті перевірки не наведено обставин та доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

Щодо доводів відповідача про відсутність у контрагентів позивача необхідних трудових ресурсів.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 06.02.2018 у справі 804/4940/14, відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу) Таких висновків дійшов Верховний Суд і в постанові від 30.01.2018 р. по справі № 2а/1770/3360/12, від 19 червня 2018 року у справі № 826/7704/16 (адміністративне провадження № К/9901/38191/18).

Відповідно до положень ст. 109 ПК України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Стаття 110 ПК України встановлює, що платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, відповідальність за порушення норм Податкового законодавства наступає у разі вчинення платником податків протиправних дій.

Таким чином, приписи податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Вказані висновки викладені у постановах Верховного суду від 10 вересня 2018 року справа № 826/8016/13-а,адміністративне провадження № К/9901/4058/18, від 10 вересня 2018 року справа № 826/25442/15, адміністративне провадження № К/9901/24925/18, від 11 вересня 2018 року у справі № 810/2677/17, адміністративне провадження № К/9901/47242/18 та ін.).

Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків.

Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов`язки іншого платника податків.

Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Юридична відповідальність кожного платника податків, відповідно до ст. 61 Конституції України, має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб`єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим.

Крім того, належними та допустимими в розумінні статті 124 Конституції України, положень Кодексу адміністративного судочинства України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (оскільки діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об`єктивною стороною злочинів, передбачених статтею 191 Кримінального кодексу України та статтею 212 Кримінального кодексу України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (оскільки наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до статей 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним (оскільки відповідно до частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Судами враховано, що таких доказів податковим органом у акті перевірки не наведено. Крім того, акт перевірки не містить посилань податкового органу на наявність між позивачем та його контрагентами при укладанні і виконанні договорів, взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення вимог чинного законодавства.

Аналогічні висновки суду стосуються також і аргументів контролюючого органу про не встановлення джерела походження товару, адже в разі встановлення контролюючим органом таких фактів відповідальність має нести саме та особа, яка вводить товар в обіг, а не добросовісний набувач за другим ланцюгом постачання, яким є позивач. Доказів, що свідчать про протилежне, до суду не надано.

Щодо посилання податкового органу в акті перевірки на наявність кримінальних проваджень, фігурантом яких є контрагенти-постачальники позивача.

Згідно з ч. 6 ст. 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Інформації щодо наявності вироків, винесених судом за результатами вищевказаних кримінальних проваджень, які набрали законної сили, податковим органом у акті перевірки не вказано.

Водночас, наявність кримінального провадження не є безумовними та допустимими доказами відсутності реального здійснення господарської операції (правова позиція Верховного Суду у постанові від 06.08.2019 по справі № 520/8681/18).

Верховний Суд у постанові від 19 квітня 2023 року № 420/20757/21 зазначив:

«п.81, що сам факт наявності кримінального провадження не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій, здійснених між платником та його контрагентом. Більш того, за відсутності доказів щодо непричетності засновників до здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та дослідження їх судом, не є достатнім лише посилання відповідача на наявність розслідування та/або відкритого кримінального провадження, оскільки вказане не містить встановлених обставин, які б доводили невиконання контрагентом своїх договірних зобов`язань саме за господарськими відносинами з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб`єктами господарської діяльності».

Окрім того, під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі № 826/6280/13-а, адміністративне провадження № К/9901/2848/18, від 06 березня 2018 року у справі № 2а-9375/11/1370 (адміністративне провадження № К/9901/5919/18) та від 13 березня 2018 року у справі №826/13582/13-а (адміністративне провадження №К/9901/19905/18).

Податковий орган не надав жодних доказів на підтвердження, що позивач як платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даним підприємством було одержання позивачем податкової вигоди.

Посилання відповідача, що висновок про нереальність здійснення господарських операцій підтверджений податковою інформацію, є неприйнятними, оскільки правильність нарахування податків не може ґрунтуватися тільки на даних, які містяться в інформаційних базах контролюючого органу, без врахування даних первинних документів.

У випадку посилання на таку інформацію, відповідач має надати докази, зокрема у вигляді винесення відносно таких осіб податкових повідомлень-рішень чи судових рішень, що набрали законної сили, якими встановлено факт порушення податкового законодавства.

При дослідженні факту здійснення господарської операції оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Верховний Суд у постанові від 21 серпня 2023 року у справі № 200/2903/22 зазначив:

«Перевіряючи твердження контролюючого органу про нереальність спірних операцій з огляду на неможливість встановити у ланцюгах поставки джерело походження товару, поставленого в подальшому позивачу, суди правильно виходили з того, що порушення певним постачальником товару у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) податкової дисципліни, крім того, такі посилання не підтверджені належними, достовірними та достатніми доказами. Згідно акту перевірки, контролюючий орган дійшов вищевказаних висновків також виключно на підставі інформації наявної в інформаційних базах даних контролюючого органу, посилань на документи акт перевірки також не містить, наведені відповідачем схеми співставлення реалізації та придбання товарі (робіт, послуг) по контрагентах не є належними доказами, оскільки такі схеми є лише узагальненням інформації, що наявна в інформаційних базах, з таких не вбачається, що вони базуються на безпосередньому дослідженні та аналізі первинних документів господарюючих суб`єктів.

При цьому слід зазначити, що судами встановлена наявність правосуб`єктності сторін на час укладення та виконання спірних правочинів, зокрема, контрагенти позивача на момент укладення договорів та оформлення первинних документів, як і позивач, були належними учасниками цивільних та господарських правовідносин та були платниками ПДВ.».

Як наслідок, викладені в акті перевірки від 26.03.2021 №2736/05-99-07-18/24308872 висновки, на підставі яких було прийнято спірне повідомлення-рішення, були зроблені при неповному дослідженні всіх матеріалів, які мали бути досліджені під час перевірки.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги зазначені вище нормативно-правові приписи та враховуючи встановлені судами обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності спірного повідомлення-рішення.

Надаючи оцінку доводам відповідача, наведеним у апеляційній скарзі, щодо неврахування окружним судом висновків Верховного Суду, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Податковий орган посилається на правову позицію Верховного Суду, пов`язану з критеріями оцінки доказів та висновками, здійсненими за результатами їх дослідження, що не є свідченням застосування у цій справі норм права, без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду.

Аналіз наведених вище висновків у цій справі та в наведених відповідачем рішеннях суду касаційної інстанції свідчить про те, що вони ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, результати розгляду яких залежать від їх (обставин) повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року в справі № 200/9562/21 залишити без змін.

Повне судове рішення 31 серпня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук