Справа № 420/6270/23
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/6270/23

Перша інстанція: суддя Аракелян М.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 у справі № 420/6270/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Херсонській області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявний на час призначення на вищевказану посаду в поліції стаж служби в органах податкової міліції (Державної податкової адміністрації у Херсонській області, Державної податкової служби у Херсонській області, Головного управління Міндоходів у Херсонській області та Головного управління ДФС у Херсонській області) в календарному обчисленні 08 років 03 місяців 05 днів (з 04.12.2008 по 09.03.2017);

- зобов`язати ГУНП в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у ГУНП в Херсонській області вислугу років з 04.12.2008 по 09.03.2017 в органах податкової міліції (Державної податкової адміністрації у Херсонській області, Державної податкової служби у Херсонській області, Головного управління Міндоходів у Херсонській області та Головного управління ДФС у Херсонській області) у загальній кількості 08 років 03 місяці 05 днів та видати відповідний наказ;

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 04.12.2008 по 09.03.2017 ОСОБА_1 проходив службу в органах податкової міліції, а з 10.03.2017 проходить службу у Національній поліції України. Служба в органах податкової міліції проходила за Правилами служби в органах внутрішніх справ України. Законом України «Про Національну поліцію» передбачено зарахування до вислуги років періодів проходження служби в органах внутрішніх справ, а тому вказаний період служби в органах податкової міліції підлягає зарахуванню до стажу служби позивача в поліції. Відповідач не зарахував службу в органах податкової міліції у період з 04.12.2008 по 09.03.2017 до стажу служби позивача, чим порушив його право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Відповідач надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що обчислення стажу служби в поліції врегульовано ст. 78 Закону України №580-VІІІ, частина друга цієї статті містить перелік посад (періодів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції. При цьому, ст. 17 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначені види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії. Статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. 17.07.1992 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей». Назва Постанови в подальшому була змінена Постановами КМ № 154 від 02.03.2016, № 435 від 22.05.2019; в редакції Постанови КМ № 119 від 16.02.2022, та на сьогодні має назву «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб». Отже, Постанова № 393 встановлює порядок обчислення стажу (вислуги років) зокрема поліцейським, який проводиться саме з метою призначення пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ. При цьому, делегування ч. 2 ст. 78 Закону України № 580-VІІ Кабінету Міністрів України встановлення порядку обчислення вислуги років у поліції не надає Уряду права визначати додаткові складові стажу служби в поліції, які не передбачені ч. 2 ст. 78 Закону України №580-VІІІ. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 520/903/19; від 31.03.2020 р. у справі № 520/2067/19.

Представник позивача надав до суду першої інстанції відповідь на відзив, в якій зазначив, що аналізуючи повноваження, завдання та функції відповідних органів, Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року в справі № 826/16143/18, у якій склалися подібні правовідносини, дійшов висновків про те, що і податкова міліція, і відповідні підрозділи поліції здійснюють оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Верховний Суд погодився із висновком судів попередніх інстанцій щодо тотожності правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в органах податкової міліції, вказавши, що визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувались та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.

Така ж позиція підтримана Верховним Судом у постановах від 11 листопада 2021 року у справі №280/1546/21, від 13 серпня 2021 року у справі №440/1564/20. Чинним на час проходження позивачем служби в податковій міліції та виникнення спірних правовідносин законодавством статус осіб, які проходили службу в податковій міліції, прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, а відповідно до пункту 3 частини 2 статті 78 Закону №580-VIII до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу. Оскільки предметом спору у цій справі є зарахування стажу служби в органах податкової міліції до стажу служби в поліції, визначаючи наявність чи відсутність права на таке зарахування необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувались та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби. Посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі №520/903/19 є необґрунтованим, оскільки предметом спору у цій справі є врахування до стажу служби в поліції часу навчання особи у вищому навчальному закладі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 07.06.2023 у справі № 420/6170/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнив.

Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Херсонській області у вигляді незарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявний на час призначення на посаду в поліції стаж служби в органах податкової міліції (Державної податкової адміністрації у Херсонській області, Державної податкової служби у Херсонській області. Головного управління Міндоходів у Херсонській області та Головного управління ДФС у Херсонській області) в календарному обчисленні 08 років 03 місяців 05 днів (з 04.12.2008 по 09.03.2017).

Зобов`язав Головне управління Національної поліції в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у ГУНП в Херсонській області вислугу років з 04.12.2008 року по 09.03.2017 року в органах податкової міліції (Державної податкової адміністрації у Херсонській області, Державної податкової служби у Херсонській області, Головного управління Міндоходів у Херсонській області та Головного управління ДФС у Херсонській області) у загальній кількості 08 років 03 місяці 05 днів, видавши про це відповідний наказ.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду представник Головного управління Національної поліції в Херсонській області подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- судом першої інстанції не враховано, що служба в органах податкової міліції відсутня у переліку ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію», а тому не може бути зарахована при проведенні перерахунку стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки;

- суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не взяв до уваги висновки Верховного Суду викладені у постанові від 31.03.2023 у справі № 520/2067/19.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти її задоволення. Вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 у період з 04.12.2008 по 09.03.2017 проходив службу в органах податкової міліції (а.с.20-23).

10.03.2017 позивач прийнятий на службу в поліцію (а.с.24) (наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області №67о/с від 10.03.2017 року).

При цьому йому було встановлено стаж служби в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки станом на 01.04.2017 00 років 00 місяців 18 днів тобто не враховано період попередньої служби.

13.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до начальника Головного управління Національної поліції в Херсонській області з рапортом про зарахування до стажу його служби в поліції періоду проходження служби в податковій міліції (а.с.17).

Листом від 15.03.2023 відповідач повідомив позивачу, що стаж служби в підрозділах податкової міліції не визначений приписами ч.2 ст.78 Закону України «Про Національну поліцію» як такий, що повинен зараховуватись до стажу служби в поліції. Тому зарахувати позивачу періоди служби в податковій міліції до стажу служби в поліції не передбачається можливим (а.с.18-19).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки служба в податковій міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, тобто має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, тому повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону України «Про Національну поліцію».

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно зі ст. 2 Закону № 580-VIII завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Частиною 1 ст. 59 Закону № 580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 у період з 04.12.2008 по 09.03.2017 проходив службу в органах податкової міліції (а.с.20-23).

10.03.2017 позивач прийнятий на службу в поліцію (а.с.24) (наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області № 67о/с від 10.03.2017).

При цьому позивачу було встановлено стаж служби в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки станом на 01.04.2017 00 років 00 місяців 18 днів тобто не враховано період попередньої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 Закону № 580-VIII стаж служби в поліції дає право на установлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 78 Закону № 580-VIII до стажу служби в поліції зараховуються служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в Україні" від 05 липня 2012 року № 5083-VI, який набрав чинності з 12 серпня 2012 року, серед іншого, доповнено Податковий кодекс України розділом XVIII-2 (Податкова міліція).

Так, п.п.348.1, 348.2 ст. 348 ПК України визначено, що податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Завданнями податкової міліції є:

-запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення;

-розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері;

-забезпечення безпеки діяльності працівників контролюючих органів, захисту їх від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків.

Згідно з п. 353.1 ст. 353 ПК України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Положеннями п. 356.1 ст. 356 ПК України встановлено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про Національну поліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Відповідно до Розділу ІХ "Соціальних захист поліцейських" Закону № 580-VIII, до соціального захисту відноситься й грошове забезпечення поліцейських.

Положеннями ч. 1 ст. 94 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Системний аналіз наведених норм права доводить, що служба в податковій міліції та служба в органах внутрішніх справ проходить у одному законодавчому порядку та особи, які проходять службу в податковій поліції та органах внутрішніх справ мають ті самі гарантії соціального і правового захисту, а отже такий аналіз норм права надає можливість зробити висновок, що служба у податковій міліції прирівняна до служби в органах внутрішніх справ.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що служба в податковій міліції відноситься до служби в органах внутрішніх справ України, а, відповідно ч. 2 ст. 78 Закону №580-VIII, належить до зарахуванню до стажу в службі в поліції.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 07.10.2020 по справі № 826/16143/18.

У наведеній постанові, проаналізувавши повноваження, завдання та функції податкової міліції та відповідних підрозділів поліції, Верховний Суд дійшов висновку, що ці органи здійснюють оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Враховуючи зазначене, суд касаційної інстанції погодився із висновком судів попередніх інстанцій щодо тотожності правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в органах податкової міліції, вказавши, що визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувалися та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.

Зрештою у контексті спірних правовідносин у справі № 826/16143/18 Верховний Суд дійшов висновку, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством статус осіб, які проходили службу в органах податкової служби України прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ України.

Наведена правова позиція надалі підтримана Верховним Судом у постановах від 13.08.2021 у справі № 440/1564/20, від 11.11.2021 у справі №280/1546/21.

З огляду на наведене, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 04.12.2008 по 09.03.2017 проходив службу в органах податкової міліції, суд першої інстанції правильно виснував, позивач має право на зарахування стажу служби в органах податкової міліції до стажу служби в поліції.

Відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не взяв до уваги висновки Верховного Суду викладені у постанові від 31.03.2023 у справі № 520/2067/19.

З аналізу постанови Верховного Суду від 31.03.2023 у справі № 520/2067/19 вбачається, що предметом спору у вказаній справі було неврахування до стажу служби в поліції часу навчання особи у вищому навчальному закладі, тобто правовідносини є відмінними від тих, що є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Відтак, висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 31.03.2023 у справі № 520/2067/19 не є релевантними до спірних правовідносин.

Інші доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 у справі № 420/6270/23 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 у справі № 420/6270/23 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк