Справа № 420/14072/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю « 100 шин +» до Одеської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування картки відмови, визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 16.06.2023 надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» до Одеської митниці в якій позивач просить суд: скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2023/000149, № UA500020/2023/000151; № UA500020/2023/000150; визнати протиправними та скасувати рішення про корегування митної вартості № UA500020/2023/000070/2 від 29.03.2023 № UA500020/2023/000072/2 від 29.03.2023 № UA500020/2023/000071/2 від 29.03.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04.11.2020 між ТОВ « 100 ШИН+» (Покупець) та «DOUBLE COIN GROUP (XINJIANG) KUNLUN TYRE CO.,LTD», Китай (Продавець) укладено зовнішньоекономічний договір № 100SH-DCKUN20 від 04.11.2020 (Додаток № 1), відповідно до умов якого Продавець відвантажує, а Покупець приймає та оплачує ВАНТАЖНІ ТА ЛЕГКОВІ ШИНИ Виробник: «DOUBLE COIN GROUP (XINJIANG) KUNLUN TYRE CO.,LTD » у кількості та по цінам, вказаним у Комерційному Інвойсах, що є невід`ємною частиною договору. Ціна за товар визначена у Доларах США за одиницю товару та вказана у Інвойс. Сума контракту визначається згідно Інвойс, умови поставки визначаються згідно Інвойс. Сторони договору узгодили поставку товару партіям. З метою додержання умов контракту сторони узгодили Інвойс № KL20220903ACI від 09.01.2023 (Додаток № 2) відповідно до якого була узгоджена номенклатура, ціна та кількість Товару. Загальна кількість товару складає 630 штук, загальна вартість товару на умовах CFR (GDANSK) становить 106490,72 Доларів США. Для здійснення митного оформлення товару позивачем була подана до Одеської митниці електронні митні декларації: 2 - № 23UA08U6 від 28.03.2023 (партія 1), кількість Товару 196 шт., вартість товару на умовах CFR (GDANSK) 33002,48 Доларів США; - № 23UA09U5 від 28.03.2023 (партія 2), кількість Товару 204 шт., вартість товару на умовах CFR (GDANSK) 33840,84 Доларів США; - № 23UA18U0 від 28.03.2023 (партія 3), кількість Товару 230 шт., вартість товару на умовах CFR (GDANSK) 39647,40 Доларів США.

Позивачем надано достатньо доказів на підтвердження заявленої митної вартості Товару за першим методом - за ціною договору, у декларації № 23UA08U6 від 28.03.2023. Проте відповідачем всупереч вимогам діючого законодавства за результатами опрацювання поданої МД та документів винесена картка відмови у прийнятті митної 3 декларації № UA500020/2023/000149 та прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000070/2 від 29.03.2023, яким митну вартість товару визначено за (6) - резервнім метод на рівні 3,01 дол. США/кг. Не погоджуючись з рішенням митного органу Позивач подав нову МД № 23UA08U3 від 30.03.2023 за якою товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов`язання відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

Відповідачем всупереч вимогам діючого законодавства за результатами опрацювання поданої МД та документів винесена картка відмови у прийнятті митної декларації №UA500020/2023/000151 та прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000072/2 від 29.03.2023, яким митну вартість товару визначено за (3) методом - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів на рівні становить 3,009 дол. США/кг. Не погоджуючись з рішенням митного органу Позивач подав нову МД № 23UA12U3 від 30.03.2023 за якою товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов`язання відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

У МД № 23UA18U0 від 28.03.2023 митна вартість товару була визначена за першим методом за ціною договору на рівні 2,52 дол. США / кг нетто. Відповідачем всупереч вимогам діючого законодавства за результатами опрацювання поданої МД та документів винесена картка відмови у прийнятті митної декларації № UA500020/2023/000150 та прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000071/2 від 29.03.2023, яким митну вартість товару визначено за (6) - резервнім метод на рівні 3,01 дол. США/кг. Не погоджуючись з рішенням митного органу Позивач подав нову МД № 23UA09U2 від 30.03.2023 за якою товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов`язання відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

Позивач наголошує на тому, що вартість перевезення є підтвердженою, а документи надані до митного оформлення в сукупності дозволяють перевірити достовірність декларування витрат на транспортування. Наявність технічної помилки у документі, за умови, що зміст інформації, яка помилково не була вказана, може бути встановлений на основі відомостей з інших документів, поданих до митного контролю. Відповідно наявність технічної помилки у документі не впливає на його доказову силу. Крім того, відповідач, здійснюючи контроль правильності визначення митної вартості, повинен брати до уваги лише ті докази, які стосуються предмета доказування. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У той же час відповідачем не наведено жодних відомостей про те, яким саме чином зазначена технічна помилка впливає на визначення митної вартості товару, за умови що відповідно до умов контракту ціна товару не поставлена в залежність від індексу навантаження.

Вважаючи спірні рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови протиправним, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Ухвалою судді від 21.06.2023 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме надання до суду належним чином (нотаріально) засвідчених перекладів на державну мову всіх документів, доданих до позовної заяви, що складені іноземною мовою, надання доказів сплати судового збору у розмірі 6441,60 грн, приведення першої вимоги у відповідності до положень ст. 5 КАС України та вірного зазначення назви відповідача.

29 червня 2023 року до суду надійшла заява (вх..№ЕС/6676/23) представника позивача адвоката Віннік О.О. на виконання вимог ухвали від 21.06.2023. До вказаної заяви доданий офіційний переклад українською мовою документів, що складені іноземною мовою, квитанція про доплату судового збору, який в сумі становить 9066,74 грн та уточнена позовна заява в якій назва відповідача зазначена повністю та вимоги викладені в наступній редакції:

1. Визнати протиправними та скасувати картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2023/000149, №UA500020/2023/000151, №UA500020/2023/000150;

2. Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA500020/2023/000070/2 від 29.03.2023 № UA500020/2023/000072/2 від 29.03.2023 № UA500020/2023/000071/2 від 29.03.2023.

Ухвалою судді від 04.07.2023 прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «100 ШИН+». Відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у порядку статті 262 КАС України.

19 липня 2023 року до суду через електронну підсистему «Електронний суд» надійшов відзив (вх.№ ЕС/7510/23) Одеської митниці на позовну заяву в якому відповідач зазначає наступне. Як свідчать фактичні обставини справи, декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подані митні декларації (МД) № 23UA08U6, № 23UA18U0 та № 23UA09U5 від 28.03.2023, відповідно до яких за умовами поставки CFR на митну територію України надійшов товар ТОВ « 100 ШИН+». Так, за митними деклараціями (МД) № 23UA08U6, № 23UA18U0 та № 23UA09U5 від 28.03.2023 автоматизованою системою управління ризиками були встановлені форми обов`язкового контролю. Митним кодексом України не допускається ігнорування та не виконання форм контролю встановлених СУР. На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями (МД) № 23UA08U6, № 23UA18U0 та № 23UA09U5 від 28.03.2023, встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки та не містяться всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів та обґрунтовано у графі 33 Рішень про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000070/2, № UA500020/2023/000071/2 та № UA500020/2023/000072/2 від 29.03.2023. До митного оформлення не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. У спеціально визначених графах (країна (регіон) призначення та порт призначення) копії митної декларації країни відправлення зазначено «UKR» (Україна). Проте, у поданому до митного оформлення коносаменті від 09.01.2023 № 83 зазначено порт призначення Гданськ (Польща). Зазначене вище свідчить про наявні ознаки підробки поданих до митного оформлення документів. Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності, які мали вплив на правильність визначення митної вартості, ознаки підробки та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. Надані додатково документи вказані розбіжності не спростовують. Декларантом не надано виписку з бухгалтерської документації, висновки спеціалізованих організацій про вартісні характеристики товарів. Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями (МД) № 23UA08U6, № 23UA18U0 та № 23UA09U5 від 28.03.2023 містились розбіжності, які мали вплив на правильність визначення митної вартості, ознаки підробки та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Отже, у відношенні товарів застосовано резервний метод (метод 2 ґ).

За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить: (МД) № 23UA08U6 по товару № 1 3,01 дол./кг, (МД № UA209170/2023/009077 від 06.02.2023, № UA500500/2023/005433 від 21.02.2023), ніж заявлено декларантом 2,5757 дол./кг (МД) № 23UA18U0 по товару № 1 3,01 дол./кг, митна декларація (МД № UA209170/2023/19868 від 13.03.2023, № UA100060/2023/405741 від 16.03.2023, № UA500080/2023/1483 від 20.03.2023), ніж заявлено декларантом 2,524354 дол./кг (МД) № 23UA09U5 по товару № 1 3,009 дол./кг, що відповідає 215,67 дол. США за штуку: (МД № UA1000660/2023/402613 від 05.02.2023), ніж заявлено декларантом 2,56 дол./кг.

У рішеннях про коригування митної вартості № UA500020/2023/000070/2, № UA500020/2023/000071/2 та № UA500020/2023/000072/2 від 29.03.2023 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю. Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі: (МД) № 23UA08U6 64685,66 грн (МД) № 23UA18U0 86550,01 грн (МД) № 23UA09U5 67526,31 грн. Разом - 218761,98 грн, шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

20.07.2023 до суду надійшла відповідь представника позивача на відзив відповідача (вх..№ЕС/7565/23) в якій представник позивача зазначає наступне. Так до митного оформлення були надані: - на підтвердження навантажувальна - розвантажувальних робіт та супутніх послуг за межами України надана Довідка про транспортні витрати Б/Н від 20.03.2023; - на підтвердження витрат по транспортуванню товару з порту Гданськ до кордону України надана Довідка про транспортні витрати № 219 від 24.03.2023, що містить данні про вартість перевезення з пункту відправлення до кордону (Гданськ (Польша) до пп Рава-Руська (Україна)) та містить номер автотранспортного засобу яким здійснювалось перевезення (BO1144AP/BO1873XF) місить номер CMR (№219 від 23.03.2023), що в повній мірі співпадає з товаросупровідними документами, що були подані до митного оформлення, що дозволяє ідентифікувати даний документ, як такий, що підтверджує складову митної вартості даної поставки. А отже вартість перевезення є підтвердженою. Додатково витрати на транспортування підтверджують, зокрема: Договір 1054-Т/21 від 17.06.2021 (з додатками); Рахунок на оплату № 014820 від 20.03.2023; Платіжне доручення №11525 від 21.03.2023; Акт виконаних робіт № 014820 від 23.03.2023; Договір-Заява № 20230321/3 від 16.03.2023; Рахунок на оплату № 28 від 30.03.2023; Акт надання послуг № 28 від 30.03.2023; Платіжне доручення про оплату №11726 від 21.04.2023. До того ж, договір 1054-Т/21 від 17.06.2021; Рахунок на оплату № 014820 від 20.03.23; Платіжне доручення №11525 від 21.03.2023 ; Договір-Заява № 20230321/3 від 16.03.2023 були надані до митного оформлення, тому був в наявні у відповідача на дату винесення оскаржуваного рішення. А копії цих документів надані самим відповідачем до відзиву. Інших витрат пов`язаних з транспортуванням, навантаженням, обробкою, тощо позивач не ніс, про що відповідач був повідомлений Листом пояснення ТОВ « 100 ШИН +» Лист пояснення ТОВ « 100 ШИН +» б/ н від 29.03.2023; Таким чином вартість перевезення є підтвердженою, а документи надані до митного оформлення в сукупності дозволяють перевірити достовірність декларування витрат на транспортування. А наведені у відзиві доводи не спростовують суті позовних вимог.

Позивачем до митного оформлення була надана копія митної декларації країни відправлення № 00022230 від 07.01.2023, що містить данні про постачальника (DOUBLE COIN GROUP (XINJIANG) KUNLUN TYRE CO., LTD), покупця (ТОВ « 100 ШИН +»), умови поставки (CFR), вагу (46005,70 кг), найменування товару (шини для вантажних автомобілів), кількість товару (630 шт.) та вартість товару, що в повній мірі співпадають з даними, зазначеними в товаросупровідних документах, що надані до митного оформлення. Що дозволяє ідентифікувати митну декларацію країни відправлення з партію Товару, що оцінюється. Крім того в розумінні частини 2 статті 53 Митного кодексу України експортна декларація не є основним документом, що підтверджує митну вартість.

У відзиві так само як і в оскаржуваному рішенні зазначено, також митна декларація на товар, що оцінюється складена відповідно наданого до митного оформлення рахунка фактури (інвойс) від 09.01.2023 № KL20220903ACI де значені відомості, що товар шини арт. 385/65R22.5-24PR мод. KT816 індекс навантаження - 160, але в результаті проведення митного огляду встановлено, що цей арт. шин має індекс навантаження - 164 (акт від 29.03.2023 № 23UA08U6). При складанні Інвойсу № KL20220903ACI від 09.01.2023 Продавцем товару була допущена технічна помилка, а саме зазначений індекс навантаження « 160» для товарної позиції: 385/65R22.5-24PR, замість вірного індексу навантаження « 164». Після виявлення допущенної помилки, Продавець здійснив виправлення технічної помилки шляхом надання Інвойсу KL20220903ACI від 09.01.2023 виправленого. Наявність саме технічної помилки в документі підтверджує Лист Продавця від 29.03.2023, що був наданий відповідачу разом з листом пояснення ТОВ « 100 ШИН +» б/н від 29.03.2023.

Наявність технічної помилки у документі, за умови що зміст інформації, яка помилково не була вказана, може бути встановлений на основі відомостей з інших документів, поданих до митного контролю. Відповідно наявність технічної помилки у документі не впливає на його доказову силу. Отже, наявність саме технічної помилки у документі та зміст помилково відсутньої інформації орган доходів і зборів може встановити за допомогою решти інформації, що міститься у цьому ж документі, або інформації з інших документів, пов`язаних із цим документом. Наявність технічної помилки у документі не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у ньому міститься. Аналогічна правова позиція наведена в узагальненій практиці застосування адміністративними судами положень Митного кодексу (в редакції від 13.03.2012) в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 13.10.2017 року.

Неподання декларантом додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Ухвалою суду від 24.07.2023 відмовлено у задоволенні клопотання (вх.№ЕС/7510/23) представника відповідача Панчошак О.О., про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Інших заяв/клопотань по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено таке.

04.11.2020 між компанією «DOUBLE COIN GROUP (XINЛANG) KUNLUN TURE CO.LD» (Китай) та товариством з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» (Україна) було укладено Договір закупівлі імпортного товару № 100SH-RIO19 (далі за текстом - Контракт), за умовами якого Продавець (DOUBLE COIN GROUP (XINЛANG) KUNLUN TURE CO.LD) відвантажує товар «вантажні шини та легкові шини в асортименті» - бренду, вказаному в Комерційному Інвойсі, виробництва компанії «DOUBLE COIN GROUP (XINЛANG) KUNLUN TURE CO.LD», а Покупець зобов`язується отримати та сплатити Товар у відповідності до Комерційного Інвойсу, який є невід`ємною частиною цього Контракту (а.с.36, том І).

Відповідно до умов Контракту у березні 2023 року Продавець поставив позивачу товар.

З метою здійснення митного оформлення товару, декларантом позивача до Одеської митниці 28.03.2023 були подані митні декларації (МД) № 23UA08U6, № 23UA18U0 та № 23UA09U5, відповідно до яких за умовами поставки CFR на митну територію України надійшов товар ТОВ « 100 ШИН+», а саме:

(МД) № 23UA08U6 - товар № 1 - шини пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121, тип протектора дорожний (всесезонний): - 385/65R22.5-24PR мод. KT816 196 шт., індекс навантаження - 160, індекс швидкості - K, посадочний діаметр -22,5. Загальна кількість 196 шт. Виробник «DOUBLE COIN GROUP (XINJIANG) KUNLUN TYRE CO.,LTD». Торговельна марка «KUNLUN». Країна виробник CN;

(МД) № 23UA18U0 - товар № 1 - шини пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121, тип протектора дорожний (всесезонний):- 315/80R22.5-22PR мод. KT870 230 шт., індекс навантаження - 158/156, індекс швидкості - K, посадочний діаметр -22,5. Загальна кількість 230 шт. Виробник «DOUBLE COIN GROUP (XINJIANG )KUNLUN TYRE CO.,LTD». Торговельна марка «KUNLUN». Країна виробник CN;

(МД) № 23UA09U5 - товар № 1 - шини пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121, тип протектора дорожний (всесезонний):- 385/65R22.5-24PR мод. KT186 150 шт., індекс навантаження - 160, індекс швидкості - K, посадочний діаметр -22,5;- 315/80R22.5-20PR мод. KT858 54 шт., індекс навантаження - 158/156, індекс швидкості - K, посадочний діаметр - 22,5. Загальна кількість 204 шт. Виробник «DOUBLE COIN GROUP (XINJIANG) KUNLUN TYRE CO.,LTD». Торговельна марка «KUNLUN2. Країна виробник CN.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення Декларант надав митному органу разом з деклараціями наступні документи:

1) пакувальний лист (Packing list) Б/Н від 09.01.2023;

2) рахунок-проформа (Proforma invoice) № KL20220903A від 19.09.2022;

3) рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № KL20220903ACI від 09.01.2023;

4) коносамент (Bill of lading) № 83 від 09.01.2023;

5) автотранспортна накладна (Road consignment note) № 219 від 23.03.2023;

6) автотранспортна накладна (Road consignment note) № 723 від 23.03.2023;

7) автотранспортна накладна (Road consignment note) № 664 від 22.03.2023;

8) сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № 23C6500B0504/00024 від 17.01.2023;

9) рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 014820 від 20.03.2023;

10) банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 11525 від 21.03.2023;

11) документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 219 від 24.03.2023;

12) документ, що підтверджує вартість перевезення товару Б/Н від 20.03.2023;

13) документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 723 від 24.03.2023;

14) документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 664 від 24.03.2023;

15) розрахунок ціни (калькуляція) № KL20220903ACI від 09.01.2023;

16) доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Б/Н від 30.12.2022;

17) доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Б/Н від 22.02.2022;

18) зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 100SH-DCKUN20 від 04.11.2020;

19) договір (контракт) про перевезення № 1054-Т/21 від 17.06.2021;

20) договір (контракт) про перевезення № 20230321/3 від 16.03.2023;

21) інші некласифіковані документи (Уточнення до інвойсу) від 09.01.2023;

22) копія митної декларації країни відправлення № 00022230 від 07.01.2023.

29 березня 2023 року відповідачем по кожній з поданих декларацій були прийняті Рішення «Про коригування митної вартості товарів» № UA500020/2023/000070/2 (а.с.64, том І), №UA500020/2023/000071/2 (а.с.84, том І), № UA500020/2023/000072/2 (а.с.74, том І) та видані Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2023/000149 (а.с.52), № UA500020/2023/000150 (а.с.82), № UA500020/2023/000151 (а.с.72).

В оскаржуваних рішеннях від 29.03.2023 відповідачем було зазначено наступне:

1) згідно п. 6 ч. 2 ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахункафактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Проте, до митного оформлення для підтвердження вартості перевезення оцінюваних товарів жоден з наведених документів не надано, а надано лист ФОП ОСОБА_1 від 24.03.2023 № 219. Таким чином, до митного оформлення не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

2) у спеціально визначених графах (країна (регіон) призначення та порт призначення) копії митної декларації країни відправлення зазначено «UKR» (Україна). Проте, у поданому до митного оформлення коносаменті від 09.01.2023 № 83 зазначено порт призначення Гданськ (Польща). Зазначене вище свідчить про наявні ознаки підробки поданих до митного оформлення документів.

Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Щодо митної декларації № 23UA08U6 29.03.2023 декларантом надіслано було відповідачу пакувальний лист Б/Н від 09.01.2023, рахунок-фактуру № KL20220903ACI від 09.01.2023, рахунок на оплату № 014820 від 20.03.2023, платіжну інструкцію № 11525 від 21.03.2023, калькуляцію № KL20220903ACI від 09.01.2023, Лист від постачальника Б/Н від 29.03.2023, договір про перевезення №20230321/3 від 16.03.2023, Уточнення до інвойсу Б/Н від 09.01.2023, переклад декларації країни відправлення № 00022230, договір про перевезення № 1054-Т/21 від 17.06.2021 та листом № б/н від 29.03.2023 повідомлено, що інші документи надаватися не будуть. Також митна декларація на товар, що оцінюється складена відповідно наданого до митного оформлення рахунка-фактури (інвойс) від 09.01.2023 № KL20220903ACI, де значені відомості, що товар шини арт. 385/65R22.5-24PR мод. KT816 індекс навантаження - 160, але в результаті проведення митного огляду встановлено, що цей арт. шин має індекс навантаження - 164 (акт від 29.03.2023 № 23UA08U6).

Щодо митної декларації № 23UA18U0 29.03.2023 декларантом було надіслано відповідачу переклад декларації країни відправлення, договір від 17.06.2021 1054-Е/21 та від 16.03.2023 №20230321/3 про надання транспортно-експедиційних послуг, лист від 29.03.2023 Б/Н, листом № б/н від 29.03.2023 повідомлено, що інші документи надаватися не будуть. Також митна декларація на товар, що оцінюється складена відповідно наданого до митного оформлення рахунка-фактури (інвойс) від 09.01.2023 № KL20220903ACII де значені відомості, що товар шини арт. 315/80R22.5-22PR мод. KT870 індекс навантаження - 158/156, але в результаті проведення митного огляду встановлено, що цей арт. шин має індекс навантаження - 157/154 (акт від 29.03.2023 № 23UA18U0).

Щодо митної декларації № 23UA09U5 29.03.2023 декларантом шляхом використання інформаційних технологій було повідомлено про незгоду з виявленими розбіжностями, надано переклад митної декларації країни відправлення, договір, платіжні документи, а також повідомлено про відмову надати інші додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Суд звертає увагу на те, що Одеська митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого по зазначеним митним деклараціям, встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митні вартість товарів, а саме до митного органу не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, та поданий коносамент від 09.01.2023 № 83 містить ознаки підробки.

Відповідач в спірних рішеннях зазначив, що декларантом не подані документи, згідно з переліком та не спростовані наявні розбіжності у документах.

Поставлений товар було випущено у вільний обіг за результатом сплати позивачем різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Не погоджуючись з правомірністю спірних рішень, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини щодо організації та здійснення митної справи в Україні, економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України врегульовані положеннями Митного кодексу України (далі - МК України).

Згідно ст.49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення митної справи покладається на митні органи.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п.23, п.24 ст.4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень МК України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами.

Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Частиною 1 статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 9 статті 58 МК України передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню, а отже, враховуючи вищевикладені обставини не було можливим застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору.

Частиною 8 статті 57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Відповідач у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів від 29.03.2023 зазначив, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Проте суд не погоджується з зазначеними висновками відповідача з огляду на наступне.

З наданих сторонами доказів, вбачаються правовідносини позивача з іншими суб`єктами господарювання щодо отримання позивачем послуг з перевезення товару, а саме з таких документів:

- Договір №1054-Т/21 від 17.06.2021 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів укладений між ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК» та ТОВ « 100 ШИН+» (а.с.48-55);

- Заявка про надання транспортно-експедиторських послуг №4 від 15.03.2023 як додаток до Договору 1054-Т/21 від 17.06.2021 (а.с.56);

- Рахунок на оплату №014820 від 20.03.2023 на суму 160 848,56 грн (а.с.57);

- Платіжна інструкція №11525 від 21.03.2023 з призначенням платежу: компенсація вартості послуг ВВР, виконаних неризедентом. Вантажно-розвантажувальні роботи. Згідно рахунку №014820 від 20.03.2023 (а.с.58);

- Разовий Договір Заява №20230321/3 про надання послуг з перевезення вантажу у міжнародному сполученні від 16.03.2023 (а.с.59);

- Довідка ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК» про транспортні витрати (для надання в митні органи) б/н від 20.03.2023 на підтвердження навантажувально - розвантажувальних робіт та супутніх послуг за межами України. В даній довідці зазначено контейнера: 3*40 НС: EISU8333219, TGHU6593723, EMCU8523664, коносамент: 3. Прибув через порт Гданськ. За адресою: ТОВ « 100 ШИН+». Вартість наданих послуг до митного кордону України складає: компенсація вартості послуг ВРР, виконаних нерезидентом за межами України складає 29139,24 грн без ПДВ; вантажно - розвантажувальні роботи на складі за межами України склали 130 310,61 грн без ПДВ. Експедиторські послуги за межами України склали 1165,59 грн без ПДВ; ПДВ 20% - 233,12 грн. Всього з ПДВ 1398,71 грн. Вантаж був перевантажений з 3*40 НС: EISU8333219, TGHU6593723, EMCU8523664 у 3 вантажні автомобілі: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , НОМЕР_3 /ВО1873ХF, НОМЕР_4 /ВО2118XF (а.с.88, том І);

- Довідка №219 від 24.03.2023 ФОП ОСОБА_1 про вартість перевезення вантажу автомобілем ДАФ д/н НОМЕР_3 /ВО1873ХF за маршрутом 80-718 Гданськ (Польща) м. Одеса, а саме 80-718 Гданськ (Польща) м.п. Рава-Руська а/м ДАФ НОМЕР_3 / ВО1873XF становить 80000,00 грн. Страхування вантажу не проводилося (а.с.89);

- Акт надання послуг №014820 від 23.03.2023 ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК» на загальну суму 160 848,56 грн (а.с.90);

- Рахунок-фактура №28 від 30.03.2023 ФОП ОСОБА_1 (а.с.91);

- Акт №28 виконаних робіт по перевезенню вантажів автотранспортом ФОП ОСОБА_1 (а.с.92);

- Платіжна інструкція №11726 від 21.04.2023 на суму 96653,89 грн (а.с.93);

- Довідка №664 від 24.03.2023 ФОП ОСОБА_1 про вартість перевезення вантажу автомобілем ДАФ д/н НОМЕР_4 /ВО2118ХF за маршрутом 80-718 Гданськ (Польща) м. Одеса, а саме 80-718 Гданськ (Польща) м.п. Рава-Руська а/м ДАФ НОМЕР_4 / ВО2118XF становить 80000,00 грн. Страхування вантажу не проводилося (а.с.94);

- Рахунок-фактура №287 від 30.03.2023 ФОП ОСОБА_1 (а.с.95);

- Акт №27 виконаних робіт по перевезенню вантажів автотранспортом ФОП ОСОБА_1 (а.с.96);

- Платіжна інструкція №11727 від 21.04.2023 на суму 96653,89 грн (а.с.97);

- Довідка №723 від 24.03.2023 ФОП ОСОБА_1 про вартість перевезення вантажу автомобілем ДАФ д/н НОМЕР_1 /ВО6565ХF за маршрутом 80-718 Гданськ (Польща) м. Одеса, а саме 80-718 Гданськ (Польща) м.п. Рава-Руська а/м ДАФ НОМЕР_1 / ВО6565XF становить 80000,00 грн. Страхування вантажу не проводилося (а.с.98);

- Рахунок-фактура №29 від 31.03.2023 ФОП ОСОБА_1 (а.с.99);

- Акт №29 виконаних робіт по перевезенню вантажів автотранспортом ФОП ОСОБА_1 (а.с.100);

- Платіжна інструкція №11728 від 21.04.2023 на суму 96662,12 грн (а.с.101).

Якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що Такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів (Постанова Верховного Суду № 804/16553/14 від 31.05.2019).

Питання транспортування товару з порту відправки і безпосередньо до самого покупця врегульовано позивачем договорами з перевізниками ТОВ «Глобал Оушен Лінк» та ФОП ОСОБА_1 , про що свідчать укладені договори та численна господарська документація.

Виходячи з переліку та змісту тих документів, що були надані декларантом одночасно з деклараціями 28.03.2023 митному органу, суд вважає їх достатніми на підтвердження понесених позивачем витрат на транспортування товару.

Також, в спірних рішеннях митним органом зазначено, що у спеціально визначених графа (країна (регіон) призначення та порт призначення) копії митної декларації країни відправлення зазначено «UKR» (Україна). Проте, у поданому до митного оформлення коносаменті від 09.01.2023 № 83 зазначено порт призначення Гданськ (Польща). Зазначене вище, на думку відповідача, свідчить про наявні ознаки підробки поданих до митного оформлення документів.

Позивач зазначає, що ним до митного оформлення була надана копія митної декларації країни відправлення № 00022230 від 07.01.2023, що містить данні про постачальника (DOUBLE COIN GROUP (XINJIANG) KUNLUN TYRE CO., LTD), покупця (ТОВ « 100 ШИН +»), умови поставки (CFR ), вагу (46005,70 кг), найменування товару (шини для вантажних автомобілів), кількість товару (630 шт.) та вартість товару, що в повній мірі співпадають з даними, зазначеними в товаросупровідних документах, що надані до митного оформлення.

З такими твердженнями позивача суд повністю погоджується. До того ж, зі змісту експортної вантажної митної декларації КНР вбачається, що країна доставки (регіон) (POL): (UKR): Україна. Країни призначення: України (UKR).

Суд акцентує увагу відповідача на тому, що внаслідок введення воєнного стану та бойових дій в Україні, морське сполучення до порту Одеса є небезпечним, що змушує суб`єктів господарювання змінювати порт доставки товару (вивантаження) на порти інших держав, у тому числі порт Гданськ в Польщі, а далі товар слідує до покупця автомобільним шляхом.

Надані позивачем документи на підтвердження транспортних витрат та пройденого шляху товару від постачальника до покупця повністю кореспондуються між собою, є обґрунтованими та достатніми.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що позивачем надано до Одеської митниці відповідні документи, які підтверджують митну вартість товарів за митними деклараціями, у відповідності до положень ч.2 ст.53 МК України та які не містять розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

З огляду на вищевикладене, встановлені відповідачем недоліки щодо розбіжностей у документах, що були надані позивачем є безпідставними та необґрунтованими, а тому рішення про коригування митної вартості та картки відмови, що прийняті на підставі встановлених відповідачем розбіжностей, є такими, що належать до скасування.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Отже, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номеру та дати митної декларацій, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

При цьому розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

На переконання суду правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу повинні були бути належним чином спростовані відповідачем.

Так, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні №37801/97 від 1 липня 2003 року по справі «Суомінен проти Фінляндії» Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (Лелас проти Хорватії і Тошкуце та інші проти Румунії) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (Онер`їлдіз проти Туреччини).

За встановлених обставин, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару. При цьому досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та у повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Суд зазначає, що принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України є орієнтиром при реалізації повноважень владного суб`єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури. Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Вказані висновки узгоджуються з висновками, викладеними Верховним Судом у постанові від 16.02.2021 по справі №324/580/17.

Відтак, наявність в оскаржуваному рішенні припущень митного органу свідчить про його невмотивованість.

З огляду на викладене, митним органом не наведено достатнього обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено та не визначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що надані уповноваженою особою позивача для митного оформлення товару документи відповідають вимогам частини 2 статті 53 Митного кодексу України, у повній мірі ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товару та підтверджують ціну товару, яка сплачена позивачем за ціною, вказаною в контракті (інвойсах, специфікації).

При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів митний орган повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів.

Додатково, суд зазначає, що сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи містили розбіжності є необґрунтованими, оскільки будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також необхідно врахувати, що в ЄАІС відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також Інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №820/17417/14 та від 04.09.2018 у справі №818/1186/17.

Наявність у названій системі інформації про те, що ідентичний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Суд зазначає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №809/1884/16.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваних рішень, в свою чергу доводи позивача є обґрунтованими, та відповідно, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позовна заява з додатками подана позивачем через електронну підсистему «Електронний суд», а отже підлягає застосуванню коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Так, при зверненні до суду з позовом, ціна якого становить 218761,98 грн, позивачу слід було сплатити судовий збір у розмірі 3281,41 грн, із застосуванням коефіценту 0,8 2625,13 грн. Згідно з платіжною інструкцією №12059 від 07.06.2023 позивачем сплачено судовий збір у сумі 2625,14 грн.

Також, згідно з платіжними інструкціями №12061 від 07.06.2023 на суму 2147,20 грн та № 12128 від 22.06.2023 на суму 4294,40 грн позивачем за заявлені вимоги немайнового характеру щодо скасування карток відмови сплачено судовий збір на загальну суму 6441,60 грн, по 2147,20 грн кожна.

Тобто позивачем сплачено судовий збір за одну вимогу майнового характеру щодо спірних рішень митного органу та три вимоги немайнового характеру скасування карток відмови.

З урахуванням задоволення позову, суд доходить висновку, що судовий збір у розмірі 9066,74 грн (2625,4+2147,20+4294,40) підлягає стягненню на користь позивача з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці, рішення ухвалено 04.09.2023.

Керуючись ст.ст.2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» до Одеської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування картки відмови, визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2023/000149, №UA500020/2023/000151, №UA500020/2023/000150.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000070/2 від 29.03.2023, №UA500020/2023/000072/2 від 29.03.2023 та №UA500020/2023/000071/2 від 29.03.2023.

Стягнути з Одеської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» суму сплаченого судового збору у розмірі 9066,74 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН +» (07455, Київська область, Броварський район, сільрада Княжицька, автодорога Київ-Чернігів-Нові Яриловичі 25 км, );

Відповідач Одеська митниця митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, код ЄДРПОУ ВП 44005631).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА