Справа № 260/6399/23
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про задоволення заяви про відвід судді

04 вересня 2023 рокум. Ужгород№ 260/6399/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Пшевлоцька К.І.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 , представника позивача, - Богомазов Павло Сергійович ,

відповідача: Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Закарпатської області, представник - Гончаров В.В.,

третьої особи: ОСОБА_3 , - не з`явився,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області, третя особа - ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частини Ухвали. Повний текст Ухвали виготовлено та підписано 04 вересня 2023 року.

26.07.2023 ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області , третя особа - ОСОБА_3 , в якій просила визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 21.06.2023 року про притягнення адвокатки ОСОБА_1 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №778, видане 24.10.2012 на підставі рішення Вінницької обласної КДК від 24.09.2012 №8) до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстра адвокатів України.

Позовна заява мотивована тим, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 11.09.2019р. №786-р позивачку призначено на посаду заступника Міністра юстиції України з питань європейської інтеграції на підставі наведеного позивачка подала заяву 12.09.2019р. до Ради адвокатів Львівської області про зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю.

30.05.2023р. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від №473-р позивачку звільнено з посади за власним бажанням.

В період коли право на зайняття адвокатською діяльністю було зупинено то були подані скарги та звернення, за наслідками розгляду яких позивачку і було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Дисциплінарна палата припинила право адвокатки на зайняття адвокатською діяльністю шляхом накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення такого права з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні представником позивача було подано заяву про відвід судді, яка фактично стосувалася «повного тезки судді» та після з`ясування ряду обставин представник позивач клопотав залишити таку заяву без розгляду. Однак подав іншу заяву про відвід головуючому.

В обґрунтування даної заяви про відвід представник позивачки зазначив, що головуючий суддя у 2007 році отримав свідоцтво на здійснення адвокатської діяльності, яке було видано саме Закарпатською КДКА та на теперішній час зупинено.

З огляду на предмет даної справи вказане дає підстави стерджувати, що на головуючого суддю може розповсюдитися дія Правил адвокатської етики та щодо нього наявні повноваження КДК адвокатури Закарпатської області при розгляді можливих порушень правил адвокатської етики в поданих скаргах. Наведене ставить головуючого в пряму залежність від відповідача по даній справі. Вказаний відвід заявляється не конкретному судді, а всім особам які отримували свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю незважаючи на зупинення такого.

В судовому засіданні представник позивачки просив заяву задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення такої заяви.

Розглянувши заяву про відвід, дослідивши необхідні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що позивачці 24.12.2012 на підставі рішення №8 від 24.09.2012 Вінницької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури видано свідоцтво №778 про право на заняття адвокатською діяльністю.

В подальшому 12.09.2019 ОСОБА_1 до Ради адвокатів Львівської області подано заяву про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю у зв`язку з її призначенням на посаду заступника Міністра юстиції України з питань європейської інтеграції.

У відповідності до ч.6 ст. 31 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" відомості про зупинення ОСОБА_1 права на заняття адвокатською діяльністю були внесені до Єдиного реєстру адвокатів Радою адвокатів Львівської області.

08.02.2023 року від Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури до КДКА Закарпатської області надійшли скарги голови Комітету прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності Національної асоціації адвокатів України (НААУ) ОСОБА_3 від 04.01.2023 за вих.№ 44/0/2-23 від 05.01.2023 та від 04.01.2023 за вих.№ 45/0/2-23 від 06.01.2023, у яких наведені відомості щодо неналежної поведінки адвокатки ОСОБА_1 .

За результатами перевірки відомостей викладених у вищенаведених скаргах порушено дисциплінарні справи стосовно адвокатки ОСОБА_1 , що призвело до прийняття відповідного рішення КДКА Закарпатської області від 21.06.2023 року про притягнення адвокатки ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та позбавлення її права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, яке і є предметом розгляду даної справи.

Головуючим суддею в минулому було отримано свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю видане Закарпатською КДКА, яка є відповідачем у даній справі, а відтак незважаючи на зупинену дію свідоцтва з огляду на предмет спору у майбутньому можуть виникнути сумніви щодо безсторонності та об`єктивності суду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з метою виключення будь-яких сумнівів у неупередженості судді, керуючись п.4 ч.1 ст.36 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав задоволення заяви про відвід судді.

Підстави для відводу судді визначені у ст. 36 КАС України, відповідно до яких суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст.39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч.3 ст.40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема її п.6 ст.1, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даної заяви.

Ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як зазначається у пункті 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи, зовнішня незалежність судді не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом. Крім того, Консультативна рада європейських суддів у пункті 12 Висновку №1 (2001) наголошує: "Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої судової справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких прихильностей чи упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довір) до судової влади може бути підірвано". Отже є тісний зв`язок між незалежністю і об`єктивною неупередженістю. З цієї причини Європейський суд з прав людини зазвичай розглядає ці дві вимоги разом ("Фіндлі проти Сполученого Королівства").

Важливою є довіра, яку суди в демократичному суспільстві повніші вселяти населенню ("Саінер проти Туреччини"), Сумніви в незалежності відсутні, коли, на думку Європейського суду з прав людини у "об`єктивного спостерігача" не виникне підстав для занепокоєння з цього питання в обставинах справи, що розглядається ("Кларк проти Сполученого Королівства"). Визначаючи, чи є суд незалежним. Європейський суд з прав людини звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватися навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд Європейський суд з прав людини іноді визнає достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду ("Бєлілос проти Швейцарії", "Очалан проти Туреччини"). Європейський суд з прав людини застерігає, що навіть самі лише сумніви "розсудливого спостерігача" в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд ("Ферантелі та Сантанджело проти Італії", "Хаусчілдт проти Данії", "Веттстейн проти Швейцарії"). Суддя, у відношенні якого є обґрунтовані побоювання недостатньої неупередженості, повинен негайно взяти відвід ("Веттстейн проти Швейцарії", "Кастілло Альгар проти Іспанії". "П`єрсак проти Бельгії").

За наведеного, лише розгляд справи судом, об`єктивність і неупередженість якого перебуває поза всяким сумнівом, є гарантією того, що судове рішення буде сприйняте суспільством як справедливе, незалежне та безстороннє, і лише в такому випадку буде дотримано право сторін на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи викладене, обставини, зазначені в заяві про відвід судді, свідчать про неможливість подальшого розгляду справи в такому складі суду, мотиви заявлення відводу мають об`єктивне підґрунтя та відповідають положенням ст.36 КАС України.

Наслідки відводу судді передбачені ст.41 КАС України, зокрема, у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 цього Кодексу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 36, 39, 40, 248 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача про відвід головуючого судді Микуляка П.П. в адміністративній справі № 260/6399/23 - задовольнити.

Адміністративну справу № 260/6399/23 передати до відділу документального забезпечення (канцелярії) для здійснення подальшого повторного автоматизованого розподілу справи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку зазначеному в статті 256 КАС України.

Суддя П.П.Микуляк