Справа № 949/523/20
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питання залишення позовної заяви без розгляду
05 вересня 2023 року м. Рівне №949/523/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька розглянувши в письмовому провадженні процесуальне питання, пов`язане з розглядом справи за позовом
доВійськової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 )
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військової частини НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, оформлене відповідним протоколом №7 засідання житлової комісії Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 28.08.2013;
зобов`язати житлову комісію ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військової частини НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, прийняти рішення, оформлене відповідним протоколом, про надання позивачу житлового приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 , для постійного проживання;
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду 03.08.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.
До суду надійшла заява відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду. Відповідач зазначає, що позивач був обізнаний про оскаржуване рішення житлової комісії, оформленого протоколом від 28.08.2013 №7, ще у 2013 році. Тому, позивач пропустив строк звернення до суду і позовна заява підлягає залишенню без розгляду.
Розглянувши заяву про залишення позовної заяви без розгляду та докази на її обґрунтування, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частини п`ята указаної статті Кодексу).
Суд зазначає, що ухвалою суду від 04.07.2023 позовну заяву залишено без руху та запропоновано Позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду, в тому числі заяви про поновлення пропущеного строку звернення із зазначенням підстав для його поновлення за весь період його пропуску і конкретизацією щодо позивача, а також доказів поважності причин його пропуску.
31 липня 2023 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви, в якій містяться обґрунтування стосовно строків звернення до суду із позовом в адміністративній справі №949/523/20.
Дослідивши матеріали справи та подану позивачем заяву про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.
Дана позовна заява була подана в порядку цивільного судочинства.
Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 15вересня 2021 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військової частини НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, оформлене відповідним протоколом, яким ОСОБА_1 було знято з квартирного обліку при ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зобов`язано житлову комісію ІНФОРМАЦІЯ_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України прийняти рішення, оформлене відповідним протоколом, про надання ОСОБА_1 житлового приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 , для постійного проживання; зобов`язано начальника військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) затвердити протокол житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про надання ОСОБА_1 житлового приміщення для постійного проживання та включити ОСОБА_1 в список розподілу житлової площі по органу Державної прикордонної служби України, згідно додатку 12 до Інструкції про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 20 грудня 2007 року №1040, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 січня 2008 року за №16/14707, який з необхідними документами надіслати на погодження до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 01.06.2023 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задоволено частково. Рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 15 вересня 2021 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним і скасування рішення житлової комісії, та зобов`язання вчинити певні дії закрито. Роз`яснено, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 23.06.2023 заяву представника ОСОБА_1 адвоката Богельського І.В. про направлення справи за встановленою юрисдикцією задоволено. Передано Рівненському окружному адміністративному суду справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним і скасування рішення житлової комісії, та зобов`язання вчинити певні дії.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вказує на те, що вона про оскаржуване рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військової частини НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, оформлене відповідним протоколом №7 засідання житлової комісії Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 28.08.2013, дізналася з листа відповідача 07.06.2017.

Однак, матеріалами справи підтверджено, що про наявність такого рішення житлової комісії позивач дізналася безпосередньо на цьому ж засіданні, на якому вона була присутня, що підтверджується протоколом житлової комісії 28.08.2013 року №7 (а.с.44 т.1).

Факт присутності позивача під час винесення рішення житловою комісією підтверджується інформацією, яка викладена у Протоколі від 28.08.2013 №7, та поясненнями 3 осіб (гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) (а.с.153-155 т.1)

Крім того, в матеріалах справи наявний лист Луцького прикордонного загону від 10.09.2013 рок № 721/8294, в якому повідомляється ОСОБА_1 про прийняте рішення щодо зняття позивачки з квартирного обліку (а.с.50-51 т.1).

Таким чином, строк звернення позивача з позовом пропущений.

Згідно з статтею123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя. Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Частиною 1 статті 121 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, законодавством не встановлено перелік випадків, які можуть розцінюватись судом як поважні причини пропуску строків, а тому, відповідно, вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції суду, до якого з адміністративним позовом звертається позивач. Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

При застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зазначає, що позивач вперше звернулася до суду за захистом порушених прав 21 травня 2020 року.

Суд зважає на той факт, що дана справа розглядалася Дубровицьким районним судом Рівненської області в порядку цивільного судочинства, який при розгляді даної справи не встановив факт пропущення строку звернення до суду ОСОБА_1 .

Лише на виконання ухвали Рівненського апеляційного суду від 23.06.2023 справа була направлена за встановленою юрисдикцією до Рівненського окружного адміністративного суду.

Суд зазначає, що можливість людини без перепон одержати судовий захист є головним змістовним аспектом поняття доступу до правосуддя.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Обов`язковою умовою дотримання цього права є те, що особі має бути забезпечена можливість реалізації зазначених прав без будь-яких обмежень, перешкод чи ускладнень. Можливість людини без перепон одержати судовий захист є головним змістовним аспектом поняття доступу до правосуддя.

Разом з тим, право на доступ до правосуддя в Україні, як і в більшості держав світу, не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду.

Відтак, одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).

Зокрема, аналіз практики ЄСПЛ дозволяє виокремити такі фундаментальні обґрунтування на користь прийняття рішення про поновлення пропущеного строку звернення до суду: 1) рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві; щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (справа «Белле проти Франції» [4]); 2) не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (справа «Мушта проти України»); 3) суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту (справа «Станьо проти Бельгії»).

Отже, згідно з практикою ЄСПЛ для забезпечення оптимального співвідношення права на доступ до правосуддя мають враховуватися: 1) особливі обставини кожної конкретної справи у системному звязку з причинами пропуску строку на звернення до суду; наявність причин непереборного та обєктивного характеру пропуску строку на звернення до суду; 2) характер права, для захисту якого надійшло звернення до суду, та його значення для сторін; 3) період, який минув з моменту пропуску строку, правові наслідки його поновлення або не поновлення; 4) наявність публічного (суспільного та, меншою мірою, державного) інтересу у справі; 5) фундаментальність значення справи для судової та правозастосовної практики.

З урахуванням вказаного вище, суд дійшов висновку, що причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 є поважними, тому строк звернення до адміністративного суду підлягає до поновлення, а в задоволенні заяви відповідача про залишення позову без розгляду слід відмовити.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 241, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій.

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій.

В задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в повному обсязі. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 05 вересня 2023 року

Суддя С.М. Дуляницька