Справа № 400/9603/21
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/9603/21

Головуючий І інстанції: Гордієнко Т.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Миколаївської митниці на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року (м.Одеса, дата складання повного тексту судового рішення - 18.02.2022р.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Югекотоп» до Миколаївської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021р. ТОВ «Югекотоп» звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Миколаївської митниці ДМС України, якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.10.2021р.:

- №0000011/0019 - про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України юридичними особами в сумі 28074,87 грн. (за основним платежем) та 2807,49 грн. (за штрафними санкціями);

- №0000012/0019 - про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ в сумі 5614,97 грн. (за основним платежем) та 561,50 грн. (за штрафними санкціями).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно прийняв спірні податкові повідомлення-рішення, оскільки за ВМД, зазначеними в акті від 07.09.2018р. і від 06.11.2018р. під кодом ввозилися товари, які не є ідентичними, ані аналогічними товарам, зазначеним в рішенні митниці від 19.10.2018р., яким визначено ставку мита в розмірі 5% та визначено код товару . Ці товари не є кришками підшипників, тому позивачем вірно класифіковано товар та розмір ставки на мито та правових підстав для донарахування грошових зобов`язань немає.

Представник відповідача надав до суду першої інстанції письмовий відзив, у якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні, оскільки при проведенні перевірки було встановлено, що товар ввезений позивачем за митними деклараціями від 07.09.2018р., 06.11.2018р. і 04.03.2019р. за своєю технічною характеристикою є товаром «запасні частини до деревооброблювальної техніки- кришка-фіксатор підшипника», тому цей товар розглядається у товарній підкатегорії зі ставкою мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності в розмірі 5%, а тому спірні податкові повідомлення-рішення було прийнято правомірно та скасуванню вони не підлягають.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року адміністративний позов ТОВ «Югекотоп» - задоволено частково. Визнано протиправними та частково скасовано податкові повідомлення-рішення від 06.10.2021р. №0000011/0019 - на суму 20326 грн. грошового зобов`язання та 2032,60 грн. штрафних санкцій, №0000012/0019 - на суму 4065,20грн. грошового зобов`язання та 406,52грн. штрафних санкцій. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ТОВ «Югекотоп» судовий збір у сумі 1643,48 грн.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, представник митниці 26.08.2022р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим просив скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.02.2022р. та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач вказане вище рішення суду 1-ї інстанції в апеляційному порядку не оскаржив.

16.09.2022р. матеріали даної справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2022р. поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача, та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

17.10.2022р. представник позивача надіслав на адресу суду 2-ї інстанції письмовий відзив, в якому категорично не визнав доводи апеляційної скарги відповідача та наполягав на залишенні її без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судом 2-ї інстанції можуть бути розглянуті в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - ТОВ «Югекотоп» () зареєстровано як юридична особа та платник єдиного внеску 16.08.2008р. ТОВ здійснює різні види діяльності, основний - за КВЕД: 52.29 «Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту».

На виконання контрактів між ТОВ «Югекотоп» (покупець) та «HALA JIRI» (продавець) від 04.07.2018 року, 11.07.2018 року, 12.11.2018 року за №№ ОТМ 0717/18, ОТМ 0717/18, ОТМ 0743/18, на митну територію України було ввезено за митними деклараціями від 07.09.2018 року №UA504180/2018/003867, від 06.11.2018 року №UA504180/2018/004582 від 04.03.2019р. №UA 504180/2019/001221 запасні частини для верстата промислового дереводробильного.

За вказаними вище господарськими операціями, Миколаївською митницею 31.08.2021р. було проведено документальну невиїзну перевірку дотримання ТОВ «Югекотоп» вимог законодавства з питань митної справи в частині правильності класифікації УКТЗЕД під час митного оформлення товару «запчастини для верстата промислового дереводробильного «Morbark 23NCL Chiparvestor».

За результатами вказаної вище перевірки, було складено Акт від 14.02.2021р. №0031716-19/35674119 «Про результати документальної невиїзної перевірки з питань митної справи в частині правильності класифікації УКТЗЕД під час митного оформлення товару «запасні частини для верстата промислового дереводробильного Morbark 23NCL Chiparvestor» митними деклараціями ІМ40ДЕ від 07.09.2018р. №UA 504180/2018/003867, від 06.11.2018р. №UA 504180/2018/004582, від 04.03.2019р. №UA 504180/2019/001221», в якому було зафіксовані порушення вимог п.1,6 Основних правил інтерпретації класифікації товарів, Закону України від 19.09.2013р. №584 «Про митний тариф», п.5 ч.1 ст.69,ч.8 ст.257МК України в частині невірної класифікації товару та визначення розміру ставки мита на товари, що ввозяться на територію України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті мита на товари за 3 митними деклараціями на загальну суму 28074,87грн., п.190.1 ст.190 ПК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість, із ввезених на митну територію України товарів за 3 митними деклараціями на загальну суму 5 614,97 грн.

Також, в акті перевірки зазначено, що в продовж 2018-2019р.р. ТОВ «Югекотоп» здійснювало митне оформлення товару - «запасні частини для верстата промислового дереводробильного» - кришка-фіксатор підшипника, з центральним отвором для вала і отворами для гвинтів кріплення.

Декларантом під час митного оформлення було здійснено класифікацію вказаного товару згідно з УКТ ЗЕД та визначено код зі ставкою ввізного мита за товари 2,00%.

Тоді, Миколаївською митницею було прийняте рішення про визначення коду товару від 19.10.2018р №KT-UA-2018 щодо вищезазначеного товару, яким було змінено заявлений код товару зі ставкою мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності в розмірі 2,00 % на зі ставкою мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності в розмірі 5,00 %.

Товар «запасні частини до деревооброблювальної техніки», на думку митного органу, не відповідає вимогам товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД, а повинен включатися до товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД.

В акті перевірки також зазначено, що товар, який ввезено ТОВ "Югекотоп" за митними деклараціями від 07.09.2018р. № UA504180/2018/003867, від 06.11.2018р. № UA504180/2018/004582 та 04.03.2019р. № UA504180/2019/001221, за своєю технічною характеристикою, є товаром "запасні частини до деревооброблювальної техніки, матеріал виготовлення сталь, метод виготовлення штампування; - кришка - фіксатор підшипника, з центральним отвором для вала і отворами для гвинтів кріплення, діам. 140 мм, сталева - 1шт, арт. 24542-939,- кришка - фіксатор підшипника, з центральним отвором для вала і отворами для гвинтів кріплення, діам. 106 мм, сталева -1шт, арт. 24542-922.-кришка центрального вала, діам. 80 мм, сталева - 1шт., арт. 24518-755. Виробник: Morbarc LLC. Торгівельна марка Morbarc", тому цей товар і розглядається у товарній підкатегорії зі ставкою мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності в розмірі 5,00%.

Враховуючи те, що протягом 1095 днів ТОВ «Югекотоп» були здійснені митні оформлення аналогічного (ідентичного) товару того ж самого виробника, той самої торгівельної марки, а саме виробника Morbarc LLC. торгівельної марки Morbarc." за митними деклараціями в режимі імпорт ІМ40ДЕ від 07.09.2018р. №/2018/003867, від 06.11.2018р. № UA504180/2018/004582, від 04.03.2019р. №UA504180/2019/001221, Миколаївською митницею, відповідно до ч.9 ст.336 МКУ була проведена невиїзна документальна перевірка, за підсумками якої ТОВ "Югекотоп" донараховано грошові зобов`язання в сумі 37058,83 грн.

Таким чином, за наслідками цієї перевірки, уповноваженою особою митниці були прийняті податкові повідомлення-рішення від 06.10.2021р.:

- № 0000011/0019, яким підприємству позивача було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться(пересилаються) на територію України юридичними особами у сумі 28074,87 грн. за основним платежем та 2 807,49 грн. за штрафними санкціями;

-№ 0000012/0019, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 5 614,97 грн. за основним платежем та 561,50 грн. за штрафними санкціями.

Не погодившись із вказаними вище рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із часткової обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з часткової неправомірності спірних рішень відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими та заснованими на законі, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Згідно з визначенням, наведеним у ч.1 ст.4 МК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), «митним контролем» - є сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Як вбачається зі змісту приписів ст.246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до правил 6 «Основних правил інтерпретації» для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях, повинна здійснюватися відповідно до найменувань останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищезазначених Правил за умови що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього Правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не обумовлено інше.

Як загально відомо, з метою забезпечення єдиного тлумачення УКТ ЗЕД в Україні було запроваджено Пояснення до УКТ ЗЕД, які побудовані на основі Пояснень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації і Пояснень до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу та затверджені наказом ДФС від 09.06.2015 №401.

Так, як визначено приписами ч.4 ст.69 Митного кодексу України, у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

А як передбачено ч.13 ст.264 МК України, документи, відомості про які зазначено в митній декларації, повинні зберігатись декларантом або уповноваженою ним особою не менш 1095 днів. Декларант або уповноважена ним особа несуть установлену цим Кодексом та іншими законами України відповідальність за подання недостовірних відомостей, внесених ними до митної декларації.

Згідно п.1 ч.1 ст.336 ПКУ, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Статтею 337 ПК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені Кодексом.

Як вбачається зі змісту вимог ч.2 ст.361 ПКУ, органи доходів і зборів застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.

Так, як слідує зі змісту акту перевірки, тільки за ВМД від 07.09.2018р. №UA 504180/2018/003867 ввозився товар «запасні частини для верстата промислового дереводробильного Morbark 23NCL Chiparvestor: кришка-фіксатор підшипника, з центральним отвором для вала в отворами для гвинтів кріплення», який є ідентичний товару, який ввозився позивачем за митною декларацією від 18.10.2018р. та митницею було винесено рішення KT-UA-2018 від 19.10.2018р., яким код товару змінений з на та визначена ставка мита 5%.

З цим рішенням позивач фактично погодився та у позові зазначив, що кришки підшипників дійсно ввозилися один раз за ВМД № UA504180/2018/004368 від 18.10.2018 року.

Однак, ці доводи позивача фактично спростовуються актом перевірки, в якому зазначено, що 07.09.2018р. за ВМД № UA504180/2018/003867 позивач ввозив товар «запасні частини для верстата промислового дереводробильного Morbark 23NCL Chiparvestor: кришка-фіксатор підшипника, з центральним отвором для вала в отворами для гвинтів кріплення».

Доказів на спростування, зазначених в акті перевірки доводів позивач суду 1-ї та 2-ї інстанцій не надав, а тому, відповідно, спірні податкові повідомлення- рішення в частині донарахування мита та ПДВ по ВМД від 07.09.2018р. були прийняті правомірно та скасуванню не підлягають.

Що ж стосується інших ВМД від 06.11.2018р. №UA504180/2018/004582 та від 04.03.2019р. №UA504180/2019/001221, то судова колегія з цього приводу зазначає, що позивачем ввозились товари «Запасні частини дереводробильного (дискового рубального-стругального) верстату Петерсон, модель 5900: пластина протиріжучого упора, лопать видалення тріскі, тримач ножа підрібнювача, пластина з фрезерованою під 30 град. поверхнею та отворами для кріплення ножів рубальних, що, в свою чергу, не є «ідентичним» товарам, які були зазначені у рішенні KT-UA-2018 від 19.10.2018 року.

Таким чином, на думку суду 1-ї інстанції, з якою погоджується і судова колегія, відповідачем не доведено, що товар, який ввозився позивачем за митними деклараціями 06.11.2018р. №UA504180/2018/004582 та від 04.03.2019р. №UA504180/2019/001221, відповідає класифікації товару за кодом УКТ ЗЕД , оскільки весь акт та відзив на позов фактично містять лише посилання на товар, який позивачем ввозився 07.09.2018р. та 18.10.2018р. та не містять ніяких окремих доводів стосовно товару «пластина кріплення», «лопаті вентилятору», «прижимна пластина ножа», які зовсім не є «кришками підшипників». Правового обґрунтування для віднесення цих товарів до УКТ ЗЕТ ні у спірному акті перевірки, ні у відзиві на позов відповідачем не наведено, а тому, відповідно, донарахування грошових зобов`язань по ВМД від 06.11.2018р. та 04.03.2019р. є протиправним, в зв`язку із чим, спірні податкові повідомлення-рішення підлягають частковому скасуванню.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, судова колегія, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що суд 1-ї інстанції, в даному випадку, дійшов обгрунтованого висновку про те, що податкове повідомлення-рішення від 06.10.2021р. №0000011/0019 було прийнято правомірно на суму 7748,87 грн. (за основним платежем) та 774,89 грн. (за штрафними санкціями) по ВМД від 07.09.2018р., а тому останнє підлягає частковому скасуванню в сумі 20326 грн. (грошового зобов`язання) та 2032,60 грн. (штрафних санкцій).

Стосовно ж іншого податкового повідомлення-рішення №0000012/0019 про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ у сумі 1549,77 грн. (за основним платежем) та 154,98 грн. (за штрафними санкціями), то останнє, на думку судової колегії, теж було прийнято правомірно по ВМД від 07.09.2018р., але також підлягає скасуванню частково - в сумі 4065,20 грн. (основного зобов`язання) та 406,52грн. (штрафних санкцій).

Таким чином, судова колегія приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції висновку про те, що відповідачем, в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України, було не в повному обсязі доведено наявність у нього обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів та кодов УКТ ЗЕД.

Інші аргументи апеляційної скарги відповідача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах чинного законодавства та спростовуються матеріалами справи.

До того ж, слід також зазначити й про те, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, що, у свою чергу, не було відповідним чином реалізовано апелянтом при розгляді справи в судах 1-ї та 2-ї інстанцій.

З огляду на викладене, судова колегія доходить висновку, що суд 1-ї інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж в апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, згідно зі ст.316 КАС України, залишає апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці () - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено: 05.09.2023р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко