Справа № 361/368/17
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 361/368/17 Суддя (судді) першої інстанції: Муранова-ЛесівІ.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Кузьмишина О.М.

Парінов А.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2023 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, а також відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2017 за виключними обставинами з проханням:

- залучити другим відповідачем до справи міського голову м. Бровари Броварської міської ради ОСОБА_2 ;

- визнати протиправними дії міського голови м. Бровари Броварської міської ради Київської області ОСОБА_2, який розглянув заяву ОСОБА_1 від 09.11.2016 за його відсутності без надання можливості додатково обґрунтувати свої вимоги та змінив предмет та підстави звернення позивача;

- зобов`язати міського голову м. Бровари Броварської міської ради Київської області ОСОБА_2 розглянути заяви позивача від 09.11.2016 особисто та в присутності ОСОБА_1 з підставі та предмету його звернення;

- визнати протиправними дії Броварської міської ради, рішенням якої від 15.12.2016 р. йому відмовлено у відведенні земельної ділянки у зв`язку з тим, що заявником не наданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як того вимагає ст. 118 Земельного кодексу України та відмовлено наданні проекту землеустрою, за зміну предмету та підстав звернення позивача щодо відведення земельної ділянки в пільговому порядку, та скасувати ці рішення;

- зобов`язати Броварську міську раду розглянути заяву позивача від 09.11.2016р. на сесії міської ради щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 відповідно до п.2.6 ст.34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.18 ст. 13, п.15 ст.15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та п.20 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та відповідною міждержавною угодою, з урахуванням Конституції України, та розглянути заяву з підстав та предмету звернення позивача;

- визнати протиправними дії Броварської міської ради по розгляду його заяви від 09.11.2016р. під час складання проекту рішення міської ради за відсутності позивача та відсутності керівника органу влади;

- зобов`язати Броварську міську раду розглянути заяву позивача від 09.11.2016р. під час складання проекту рішення міської ради в його присутності та присутності керівника органу влади, що не заборонено законодавством;

- визнати протиправними дії Броварської міської ради за примушення позивача звертатися за земельною ділянкою на загальних підставах відповідно до ст.118 Земельного кодексу України всупереч передбачених законодавством прав позивача на отримання земельної ділянки в пільговому порядку;

- притягнути до відповідальності службових осіб Броварської міської ради за примушення позивача звертатися за земельною ділянкою на загальних підставах, та за позбавлення позивача пільг при отриманні земельних ділянок відповідно до законодавства;

- зобов`язати Броварську міську раду відшкодувати йому матеріальні збитки в розмірі 1000000грн.; стягнути з Броварської міської ради кошти в сумі 1000000 грн.;

- зобов`язати Броварську міську раду відшкодувати йому моральну шкоду у розмірі 1000000 грн. та стягнути з Броварської міської ради кошти в сумі 1000000 грн. моральної шкоди;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області надати звіт про виконання судового рішення згідно зі ст.129-1 Конституції України, встановити відповідачу термін для надання звіту протягом двох тижнів з часу набуття чинності рішення суду;

- відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати позивачу за складання позовної заяви та апеляційної скарги за час перебування в судових засіданнях та на дорогу до суду в сумі 10000 грн. (а.с.9-18 т.2).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги викладені в заяві про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23 серпня 2023 року.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

23.08.2023 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2023 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, а також відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди не здійснювався, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці.

Повісткою-повідомленням Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.08.2023 розгляд даної справи перенесено на 04.09.2023.

У судове засідання учасники судового процесу не з`явились та явки уповноважених представників до суду не забезпечили. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені належним чином.

З огляду на зазначене та керуючись приписами ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, суд протокольною ухвалою вирішив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що у січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Броварської міської ради Київської області, в якому, з урахуванням заяв про збільшення, уточнення та доповнення позовних вимог (а.с.1-5, 23, 40-41 т.1) просив:

- визнати протиправними дії Броварської міської ради, рішенням якої 15.12.2016 р. розглянуто заяву ОСОБА_1 від 09.11.2016 р. №9-5-Л-2799, інваліда війни ІІ групи, інваліда, прирівняного до інвалідів ВВВ ІІІ групи та відселеного із зони забруднення від ЧАЕС ІІІ категорії, та відмовлено позивачу у відведенні земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10 га у зв`язку з тим, що заявником не надано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як того вимагає ст.118 Земельного кодексу України, що не передбачено Законами та свідчить про фальшування підстав відмови у відведенні земельної ділянки;

- визнати протиправними дії Броварської міської ради, рішенням якої від 15.12.2016 р. розглянуто заяву позивача, з урахуванням пропозицій Постійної комісії з питань земельних відносин, але без врахування повноважень, передбачених п.2, пп.6 п.6 ст.34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»;

- зобов`язати Броварську міську раду розглянути заяву позивача від 09.11.2016 р. на сесії міської ради, з урахуванням повноважень, передбачених п.2, пп.6 п.6 ст.34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»;

- відшкодувати позивачу матеріальні збитки в розмірі 10000,00 грн. та стягнути з Броварської міської ради на його користь 10000,00 грн.;

- відшкодувати позивачу моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн. та стягнути з Броварської міської ради 30000,00 грн.;

- визнати протиправними дії Броварської міської ради 15.12.2016 р. щодо відмови позивачу в задоволенні його заяви від 09.11.2016 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та скасувати рішення від 15.12.2016 р.;

- зобов`язати Броварську міську раду повторно розглянути заяву позивача від 09.11.2016 р. на сесії міської ради про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність площею 0,10 га для житлового будівництва в м. Бровари в установлені законодавством строки та вирішити її у визначеному законодавством порядку;

- визнати протиправними дії Броварської міської ради 09.11.2016 р. у зв`язку з тим, що відповідач змінив підстави, з якими позивач звертався для відведення земельної ділянки та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою і застосував при прийнятті рішення закони, які мають нижчу юридичну силу, та примушував позивача діяти всупереч його інтересів.

Також, ОСОБА_1 просив суд зобов`язати відповідача надати звіт про виконання судового рішення.

Наразі, постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2017 року адміністративний позов було задоволено частково:

- визнано протиправними дії відповідача під час підготовки і прийняття рішення від 15.12.2016 р. №421-22-07 по розгляду заяв позивача від 09.11.2016 р., вхідний №9-5-Л-2799 і №9-5-Л-2800, які полягають у порушенні права позивача бути присутнім на засіданні Постійної комісії із земельних питань та на сесії міської ради при розгляді його заяв;

- визнано протиправним та скасовано п.1.21 Рішення Броварської міської ради Київської області від 15.12.2016 р. №421-22-07 щодо відмови позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовно площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах міста Бровари;

- визнано протиправним та скасовано п.3 рішення Броварської міської ради Київської області від 15.12.2016 р. №421-22-07 щодо відмови позивачу у відведенні земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10 га;

- зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 09.11.2016 р. (вхідний №9-5-Л-2799) про відведення земельної ділянки і заяву позивача від 09.11.2016 р. (вхідний №9-5-Л-2800) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з дотриманням його права бути присутнім та надавати пояснення при розгляді його заяв на засіданні Постійної комісії з земельних питань, повідомивши позивача про дату, час та місце засідання комісії, і повторно внести заяви позивача від 09.11.2016 р. вхідний №9-5-Л-2799 і вхідний №9-5-Л-2800 на розгляд сесії Броварської міської ради Київської області, з дотриманням права особи бути присутнім та надавати пояснення при розгляді його заяв на сесії міської ради.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року вищевказану постанову залишено без змін.

Так, згідно з вищевказаними судовими рішеннями, які набрали законної сили, було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні ПФ, отримує пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Також встановлено, що ОСОБА_1 має посвідчення інваліда ІІ групи, що надає йому право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, а також посвідчення інваліда ІІІ групи, що надає йому право на пільги та переваги, встановлені законодавством СРСР і радянських республік для інвалідів Вітчизняної війни.

Крім того, позивач має статус особи, яка постійно працювала або проживала у зонах безумовного та гарантованого добровільного відселення у 1990 році, категорії 3, і має право на пільги та переваги, встановлені законодавством про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Судовими рішеннями встановлено, що 09.11.2016 р. позивач подав до Броварської міської ради Київської області заяву №9-5-Л-2799, в якій просив розглянути на сесії питання щодо відведення йому земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва в розмірі 0,10 га. У вказаній заяві також зазначив про наявність в нього спеціального статусу і права на пільги, визначені відповідними нормативно-правовими актами, та просив розглянути його заяву як заяву пільгової категорії громадян керівником Броварської міської ради особисто та надати йому можливість обґрунтувати його вимоги під час складання проекту рішення міської ради, зазначивши, що бажає бути присутнім при розгляді заяви і просив повідомити заявника про час і місце розгляду заяви в земельній комісії та на сесії міської ради, а також надати йому можливість виступити на їх засіданнях.

У цей же день, 09.11.2016 р. за вхідним номером №9-5-Л-2800 позивач подав до Броварської міської ради ще одну заяву, в якій просив: надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в м. Бровари для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у власність інваліду війни 2-ї групи, інваліду прирівняному до інвалідів ВВВ 2-ї групи, відселеному із зони забруднення від ЧАЕС 3 категорії. Крім того, у зазначеній заяві позивач просив повідомити його в разі необхідності надання додаткових документів та розглянути подану заяву виключно на сесії міської ради, а також керівником ради особисто для підготовки проекту рішення, в першочерговому порядку, повідомити його про час та місце розгляду заяви, у тому числі під час прийняття проекту рішення міської ради, та зазначив про свій намір бути присутнім під час розгляду заяви.

Розпорядженням міського голови від 17.11.2016 р. №262-ОД скликано чергову сесію ради на 15.12.2016 р., сформовано порядок денний, до якого під номером 37 включено питання щодо відмови у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою та у відведенні земельної ділянки.

22.11.2016 р. за вихідним номером №9-7-4060 відповідачем було направлено позивачу лист-відповідь на його заяву від 09.11.2016 р. №9-5-Л-2799 за підписом міського голови.

Зазначеним листом позивача повідомлено, що його заява була розглянута особисто міським головою у його присутності 17.11.2016 р., питання включено до проекту рішення чергової сесії міської ради, проведення якої заплановано на 15.12.2016 р., а проект рішення розміщено на офіційному сайті.

Крім того позивачу було роз`яснено, що підготовку проектів рішень ради із земельних питань покладено на земельний відділ міської ради, проекти рішень та документи, на підставі яких вони підготовлені, розглядаються на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, після чого подаються на розгляд сесії з відповідними рекомендаціями. Також, позивача повідомлено, що засідання постійної комісії відбудеться 12.12.2016 р. о 9-00 в приміщенні малої зали міськвиконкому, сесія міської ради відбудеться 15.12.2016 р. о 10-00 в приміщенні малої зали виконкому та зазначено, що він має право бути присутнім та виступити при обговоренні його питання на засіданні сесії міської ради і роз`яснено відповідний порядок реєстрації.

22.11.2016 р. за вихідним номером №9-7-4059 позивачу Виконкомом за підписом міського голови направлено лист-відповідь на його заяву від 09.11.2016 р. №9-5-Л-2800, розглянуту особисто міським головою у його присутності 17.11.2016р. У даному листі позивача повідомлено, що питання регулювання земельних відносин відноситься до виключної компетенції міської ради, проект рішення буде розглянуто на черговій сесії ради, що запланована на 15.12.2016 р. о 10-00 в приміщенні малої зали виконкому, а також роз`яснено положення п.6ст.118 ЗК України, зокрема щодо необхідності долучення до клопотання про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки графічних матеріалів із визначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.

02.12.2016 р. на засіданні Постійної комісії Броварської міської ради з питань земельних відносин, будівництва та архітектури за відсутності позивача було розглянуто в порядку підготовки проектів рішень на сесію попередньо розглянуто обидві заяви позивача від 09.11.2016 р. (протокол №16/1).

Секретарем ради, заступником міського голови, начальником юрвідділу, начальником управління містобудування-головним архітектором, начальником відділу оргзабезпечення та діловодства, головою постійної комісії з питань земельних відносин погоджено проект рішення ради «Про відмову у наданні дозволів громадянам на розроблення проектів землеустрою та у відведенні земельної ділянки».

До проекту рішення долучено пояснювальну записку за підписом начальника земельного відділу, в якій містяться посилання на ст.79-1, п.7 ст.118 ЗК України, відомості, надані управлінням містобудування та архітектури міської ради та відділу ДГК у м. Броварах.

До порядку денного 22-ї чергової сесії Броварської міської ради сьомого скликання 15.12.2016 р. внесено питання про відмову у наданні дозволів громадянам на розроблення проектів землеустрою та у відведенні земельної ділянки (протокол №22).

15.12.2016 р. відповідачем прийнято рішення №421-22-07 «Про відмову у наданні дозволів громадянам на розроблення проектів землеустрою та у відведенні земельної ділянки», яким, зокрема:

- відмовлено позивачу в наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у зв`язку з тим, що подана ним заява від 09.11.2016 р. №9-5-Л-2800 не відповідає вимогам чинного законодавства через відсутність графічних матеріалів із визначенням бажаного місця розташування земельної ділянки;

- відмовлено позивачу у відведенні земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10 га, у зв`язку з ненаданням ним проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як того вимагаєст.118 Земельного Кодексу України.

Наразі, за змістом постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2017 року встановлено, що право ОСОБА_1 на присутність при попередньому розгляді його питання земельною комісією, за рекомендацією якої проект рішення був внесений на розгляд сесії, дійсно було порушено; тим більше, що рішення, яким позивачу було відмовлено у його клопотанні, дійсно містить посилання на рекомендації цієї постійної комісії. Сам факт оприлюднення на сайті ради розпорядження міського голови про призначення сесії, визначеного порядку денного та проекту рішення - не є належним забезпеченням вказаного права позивача. Крім того, в даних листах роз`яснено право позивача бути присутнім на сесії, але не роз`яснено його право бути присутнім на засіданні земельної комісії. Таким чином, не доведено дотримання відповідачем вказаних норм закону та забезпечення даного права позивача.

Також зазначено, що з самого початку процесу прийняття рішення зі стадії підготовки проекту рішення та надання рекомендацій Постійною комісією у земельних відносинах (з земельних питань) - відповідачем допущено порушення права заявника бути присутнім на засіданні постійної комісії, де попередньо розглядається його питання, то прийняте з таким порушенням у подальшому рішення не може вважатись законним, правомірним і обґрунтованим.

Судовим рішенням встановлено, що є підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання дій відповідача протиправними, що полягає у порушенні права позивача бути присутнім при розгляді його заяв Постійною комісією з земельних питань. Відповідно, враховуючи вимоги ст.2 КАС, є підстави для визнання протиправним та скасування рішення, прийнятого з такими порушеннями, допущеними на стадії його підготовки, про які зазначено у п.10 ч.3 ст.2 КАСУ. Скасовуючи з цих підстав рішення, оскаржуване позивачем, є підстави для зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви позивача від 9.11.2016р. №2799, №2800, з забезпеченням його права бути присутнім при розгляді його заяв, права знати про час і місце розгляду заяв.

Також у постанові Броварського міськрайонного суду від 26.06.2017 зазначено про те, що Закон про місцеве самоврядування, Регламент міської ради не передбачають відкритості даного процесу під час технічної підготовки і перевірки, що здійснюється в земельному (профільному) відділі, не передбачено право громадянина (можливість) бути присутнім при вчиненні даних підготовчих (технічних) дій, і відповідно законом та Регламентом не передбачено кореспондуючого обов`язку відповідача забезпечити особі право бути присутнім на даній стадії при вчиненні таких дій.

З урахуванням викладеного судом було зазначено, що вимоги позивача про визнання протиправними дії Броварської міської ради по розгляду його заяв під час складання проекту рішення у його відсутності, та щодо зобов`язання розглянути його заяву під час складання проекту рішення в його присутності, в цій частині - присутності в земельному відділі при виготовленні документу - проекту рішення є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, посилаючись на ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд у постанові від 26.06.2017 зазначив, що вимоги позивача про визнання протиправними дій міської ради по розгляду його заяв під час складання проекту рішення у відсутності керівника органу влади, та про зобов`язання розглянути заяву позивача під час складання проекту рішення в присутності керівника органу влади, також є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

З урахуванням вимог ст.118 Земельного кодексу України, в постанові Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2017 зазначено, що суд не втручається в роботу колегіального органу і не перебирає на себе його повноважень та не приймає рішення замість цього колегіального органу по самій суті порушеного у клопотанні особи питання. Тому відсутні законні підстави для покладення на відповідача конкретного обов`язку прийняти позитивне рішення про надання позивачу земельної ділянки у власність, і про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, - як просить позивач. Позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, і прийняття такого зобов`язального рішення було б виходом за межі повноважень суду при розгляді адміністративної справи, було б втручанням в процес колегіального прийняття рішення, та порушувало б права колегіального органу місцевого самоврядування на прийняття рішень, що відведенні до його виключної компетенції. Суд, задовольняючи позов частково, покладає на відповідача обов`язок дотриматись визначеного законом порядку підготовки та розгляду даного питання з дотриманням права позивача, порушення якого встановлені судом при розгляді даної справи, з метою усунення такого порушення і забезпечення прав позивача на справедливий, прозорий, відкритий розгляд його заяви у його присутності.

Залишаючи без змін постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2017, Київський апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 08.08.2017 встановив, що спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. №280/97-ВР (Закон №280/97-ВР), «Про звернення громадян» від 02.10.1996 р. №393/96-ВР (Закон №393/96-ВР), Регламентом Броварської міської ради Київської області VІІ скликання, затвердженим рішенням Броварської міської ради Київської області від 17.12.2015 р. №05-02-07 (далі - Регламент), Положенням про постійні комісії Броварської міської ради Київської області VІІ скликання, затвердженим рішенням Броварської міської ради Київської області VІІ скликання від 17.12.2015 р. №06-02-07 (далі - Положення).

Суд апеляційної інстанції зазначив, що законодавством передбачено право особи, що звертається, знати про дату, час та місце розгляду її звернення, бути присутньою під час його розгляду, особисто викладати свої аргументи особі, яка здійснює перевірку порушених в ньому питань. Наразі, позивач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце засідання постійної комісії міськради із земельних питань та про порядок розгляду поданих ним заяв від 09.11.2016р. щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою та відведення земельної ділянки, що призвело до порушення права позивача бути присутнім під час розгляду вказаною комісією його заяв, і такі обставини не спростовані відповідачем. Отже суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що у сукупності відповідачем порушено процедуру прийняття оскаржуваного рішення.

Разом з тим, в частині щодо відмови в задоволенні інших позовних вимог, колегія суддів апеляційної інстанції звернула увагу на те, що позивачем при зверненні до відповідача із заявами від 09.11.2016 р. не подано повного пакету документів, визначених ст.118 ЗК України, зокрема не надано відповідних графічних матеріалів.

З огляду на викладене, а також з урахуванням послідовності процедури відведення земельної ділянки у власність, судом апеляційної інстанції зазначено, що у відповідача не було достатніх правових підстав для задоволення клопотань позивача, викладених у його заявах від 09.11.2016 р.

Крім того, Київський апеляційний суд дійшов висновку, що твердження апелянта щодо неврахування відповідачем норм Законів України: «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Угоди про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців, ратифікованої Законом України від 26.04.1996 р. №144/96-ВР, не впливають на висновки суду першої інстанції, оскільки вказаними законодавчими актами хоча і регламентовано певні пільги для відповідних категорій громадян, зокрема й в галузі землекористування, однак їх застосування не спростовує необхідності дотримання процедури виділення у власність земельних ділянок в частині щодо поданням заявником документів, передбачених ст.118 ЗК України, та їх розгляду разом із клопотанням компетентним суб`єктом влади у порядку, визначеному ЗК України, Закону №280/97-ВР, з урахуванням приписів Закону № 393/96-ВР та певних внутрішніх актів (Положень, Регламентів тощо).

Також в ухвалі апеляційного суду зазначено, що твердження апелянта щодо заподіяння йому відповідачем матеріальних збитків та моральної шкоди не підтверджуються жодними належними і допустимими, у розумінні ст.70 КАС України, доказами, зокрема апелянтом не доведено безпосередньо самого факту заподіяння йому відповідних збитків та/або моральної шкоди, а також їх розміру, щодо якого ним заявлені позовні вимоги та вимоги його апеляційної скарги, а отже зазначені твердження є необґрунтованими та голослівними.

З урахуванням викладеного, у своїх рішеннях суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, щодо часткової обґрунтованості позову в межах задоволених позовних вимог.

Разом з тим, обґрунтовуючи подану заяву про перегляд рішення за виключними обставинами, позивач посилається на те, що рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року, справа №1-247/2018(3393/18) визнано неконституційними дії щодо обмеження прав та пільг. Цим рішенням Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Також, заявник не погоджується з обставинами, встановленими рішенням Броварського міськрайонного суду від 26.06.2017, які на його думку призвели до істотного порушення норм процесуального права.

Крім того, як на підставу для перегляду судового рішення, ОСОБА_1 також посилається на Рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 року, справа № 1-11/2018 (3830/15), яким було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) деякі положення Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, якими було обмежено виплати згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII, які стосуються обмеження чи скасування пільг, компенсацій і гарантій, призвели до звуження прав осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зниження рівня їх соціального забезпечення.

Заявник вказує, що рішеннями Конституційного Суду України підтверджені його права на звернення до відповідача з заявами про пільгове відведення земельної ділянки як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, особі прирівняної до осіб з інвалідністю внаслідок ВВВ ІІІ групи та особі, яка відселена із зони зараження від ЧАЕС ІІІ категорії, але через ненадання доступу до суду позивач не може захистити свої права.

Отже, позивач вважає, що вказані рішення Конституційного Суду України є підставою для перегляду даної справи за виключними обставинами.

Крім того, додатково ОСОБА_1 зазначив, що розмір заподіяних йому матеріальних збитків становить 1000000 грн., що складає вартість земельної ділянки та упущеної вигоди від її продажу або використання. В серпні 2018 року заявник захворів на цукровий діабет, в нього відбулося погіршення стану нервової системи, органів зору та як наслідок він захворів на подагру (артрит), і ці захворювання пов`язані неправомірними діями відповідача. Заподіяну йому моральну шкоду ОСОБА_1 оцінює в розмірі 1000000 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви дійшов висновку, що наведені заявником обставини не є виключними обставинами у розумінні ст. 361 КАС України і не можуть бути підставою для перегляду судового рішення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне.

За ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане (п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України).

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч. 6 ст. 361 КАС України).

Заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 365 КАС України).

Так, апелянт вважає підставою для перегляду ухваленого у цій справі судового рішення наявність виключної обставини, передбаченої пунктом 1 частини 5 статті 361 КАС України, а саме встановлену Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу дотримання порядку реалізації права ОСОБА_1 на безоплатне позачергове отримання земельної ділянки на пільгових умовах, яке фактично, не було обмежено нормами закону, що були визнані неконституційними.

Зокрема, рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2018 від 17 липня 2018 року були визнані такими, що не відповідають Конституції (є неконституційними), ч.3 ст.22, ч.2 ст.24, ч.7 ст.30, ст.53 та ст.60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В свою чергу, рішенням Конституційного Суду України №3-р/2020 від 27 лютого 2020 року було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення п.26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України в частині, яка передбачала, що норми і положення ст.ст.12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовувались у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наразі, колегія суддів зазначає, що при вирішенні адміністративного спору, учасником якого був ОСОБА_1 , суди першої та апеляційної інстанцій керувались ст.118 ЗК України, що регулює порядок отримання громадянами України земельних ділянок, а також Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», що регламентує організаційну діяльність органів місцевого самоврядування.

Отже, ні Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ні Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не застосовувались при вирішенні адміністративного спору.

Таким чином, поширення на позивача пільг, передбачених Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» абсолютно не змінює процедуру набуття ним земельної ділянки у власність та не звільняє його від обов`язку дотримання цієї процедури при зверненні з відповідною заявою до органів місцевого самоврядування.

Отже, встановлення неконституційності ч.3 ст.22, ч.2 ст.24, ч.7 ст.30, ст.53 та ст.60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також встановлення неконституційності п.26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України не є виключними обставинами в розумінні п.1 ч.5 ст.361 КАС України для перегляду постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2017 року.

Крім того, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що у своїй заяві про перегляд постанови суду за виключними обставинами ОСОБА_1 істотно змінив (доповнив та збільшив розмір позовних вимог) позовні вимоги, що суперечить вимогам ч.6 ст.351 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2017 року в адміністративній справі №361/368/17, зважаючи на відсутність підстав для такого перегляду. Задоволення заяви, поданої ОСОБА_1 , призведе до фактичного перегляду вказаного судового рішення без належних на те підстав.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом, при розгляді заяви позивача, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Інша частина тверджень та посилань в апеляційній скарзі колегією суддів не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315, частини 1 статті 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 241-244, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2023 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі № 361/368/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: О.М. Кузьмишина

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 04.09.2023р.)