Справа № 200/3821/22
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року справа №200/3821/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е Казначеєв Е.Г., суддів Компанієць І.Д. , Гайдара А.В. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 р. у справі № 200/3821/22 (головуючий І інстанції Чучко В.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив: визнати протиправними дій щодо відмови в призначенні пенсії, скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії, прийняте за результатами розгляду заяви про призначення пенсії від 02.12.2021 року та зобов`язати призначити пенсію з 02.12.2021 року, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 01.07.1997 року по 04.07.1997 року, з 29.08.1999 року по 29.08.1999 року, з 01.08.2005 року по 23.08.2005 року, з 06.02.2008 року по 08.11.2008 року, з 13.02.2009 року по 07.06.2009 року, з 19.06.2009 року по 29.01.2010 року, з 02.02.2010 року по 17.03.2014 року, з 17.02.2016 року по 30.06.2016 року, 13.11.2019 року по 25.11.2019 року, з 01.02.2020 року по 01.02.2020 року, з 26.02.2020 року по 06.03.2020 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року задоволено частково позовні вимоги, а саме суд:

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 61 від 07.12.2021 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.12.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із зарахуванням до пільгового стажу за нормами ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоди роботи з 01.07.1997 року по 04.07.1997 року, з 29.08.1999 року по 29.08.1999 року, з 01.08.2005 року по 23.08.2005 року, з 06.02.2008 року по 08.11.2008 року, з 13.02.2009 року по 07.06.2009 року, з 19.06.2009 року по 29.01.2010 року, з 02.02.2010 року по 17.03.2014 року, з 17.02.2016 року по 30.06.2016 року, 13.11.2019 року по 25.11.2019 року, з 01.02.2020 року по 01.02.2020 року, з 26.02.2020 року по 06.03.2020 року, з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.

В задоволенні іншої частини позову відмовив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), судовий збір у розмірі 347 (триста сорок сім) гривень 34 копійки.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), судовий збір у розмірі 347 (триста сорок сім) гривень 34 копійки.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області , не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до вимог чинного законодавства, із заявою про призначення пенсії особа звертається до сервісного центру ПФУ за місцем реєстрації/проживання або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України. Сервісний центр приймає документи (як подані особисто, так і ті, що надійшли через вебпортал), реєструє їх, а програма автоматично визначає структурний підрозділ пенсійної служби, який здійснює розгляд заяви та приймає рішення про призначення/відмову в призначенні пенсії, з урахуванням принципу єдиної черги спеціалістів.

Скаржник зазначає, що якщо особа звернулася з заявою до сервісного центу ГУ ПФУ в Донецькій області, цю заяву може розглянути не тільки структурний підрозділ, що призначає пенсію в межах Донецької області, а й в межах всієї України.

02.12.2021 року ОСОБА_1 у встановленому законом порядку звернувся з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі було визначено, що розгляд заяви позивача здійснюється відділом пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

07.12.2021 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії №61 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Так, відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 року на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій не менше 20 років.

Скаржник наголошує, що оскільки записи в трудовій книжці не завжди відображають характер роботи з особливо шкідливими умовами праці, то органами Пенсійного фонду приймаються уточнюючі довідки, в яких зазначається характер такої роботи.

Відповідно до наданих документів страховий стаж позивача складає 25 років 01 місяць 28 днів, пільговий стаж за Списком № 1 - 14 років 07 місяців 08 днів (з урахуванням кратності - 16 років 07 місяців 16 днів), що є не достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

До страхового стажу позивача зараховано всі періоди роботи згідно наданих документів.

До пільгового стажу не зараховано наступні періоди: з 06.02.2008 по 08.11.2008 в ТОВ «Вуглетехнік», з 13.02.2009 по 07.06.2009 в ТОВ «Донбасвуглерозробка», з 19.06.2009 по 29.01.2010 в Шахтобудівельному управлінні № 7, з 02.02.2010 по 17.03.2014 в Шахтобудівельному управлінні № 9, з 17.02.2016 по 30.06.2016 в ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», оскільки заявником не надані довідки, що уточнють пільговий характер роботи відповідно до Порядку № 637; з 01.07.1997 по 04.07.1997, з 29.08.1999 по 29.08.1999 - безкоштовна відпустка; з 01.08.2005 по 23.08.2005 - не підтверджено роботу на посадах, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах; з 13.11.2019 по 25.112019, з 01.02.2020 по 01.02.2020, з 26.02.2020 по 06.03.2020, відповідно до наданої довідки про спуски-виїзди в шахту від 02.11.2021 № 02/1424, наданої ТОВ «Шахтобудівельна компанія».

Пільговий стаж роботи ОСОБА_1 обчислений з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Скаржник наголошує, що рішення про відмову в призначенні пенсії прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області жодним чином не порушило право позивача на пенсійне забезпечення, передбачене Конституцією України та законами України.

Однак, визнавши протиправним та скасувавши рішення про відмову в призначенні пенсії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, суд зобов`язав саме ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 спірних періодів роботи.

При цьому, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах необхідна наявність пільгового (спеціального) стажу роботи, визначеного статтею 114 Закону № 1058, підтвердженого у встановленому законом порядку. Відсутність однієї з вказаних умов не породжує виникнення права на призначення пенсії.

Як зазначено вище, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ч.3 ст.114 Закону № 1058 особа повинна відпрацювати повний робочий день на підземних роботах не менше 25 років.

У зв`язку з відсутністю у позивача необхідного спеціального стажу роботи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області правомірно прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 07.12.2021 року.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позивач 02.12.2021 року звернувся через вебпортал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 61 від 07.12.2021 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років, оскільки за наданими документами до пільгового стажу не зараховано наступні періоди:

- період роботи з 06.02.2008 по 08.11.2008 в ТОВ Вуглетехнік, з 13.02.2009 по 07.06.2009 в ТОВ Донбасвуглерозробка, з 19.06.2009 по 29.01.2010 в Шахтобудівельному управлінні № 7, з 02.02.2010 по 17.03.2014 в Шахтобудівельному управлінні № 9, з 17.02.2016 по 30.06.2016 в ТОВ Шахтобудівельна компанія Донецькшахтопроходка, оскільки заявником не надані довідки, уточнюючі пільговий характер роботи відповідно Постанови Кабінету Міністрів від 12.08.1993 року № 637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній;

- з 01.07.1997 по 04.07.1997, з 29.08.1999 по 29.08.1999 безкоштовна відпустка, що підтверджується довідок від 29.03.2021 року № 114 та № 115, виданих ДП Селидіввугілля ВП Шахта Курахівська;

- з 01.08.2005 по 23.08.2005 не підтверджено роботу на посадах, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме, в трудовій книжці серії НОМЕР_3 - зайняття в учбовому пункті, інші відомості, що підтверджують пільговий характер роботи, відсутній, що підтверджується також довідкою від 09.04.2021 року № 229, видану ПАТ Шахтоуправління Покровське;

- з 13.11.2019 по 25.112019, з 01.02.2020 по 01.02.2020, з 26.02.2020 по 06.03.2020 відповідно наданої заявником довідки про спуски-виїзди в шахту від 02.11.2021 № 02/1424, наданої ТОВ Шахтобудівельна компанія, оскільки позивач проходив навчання в учбовому пункті.

Згідно розрахунку стажу (Форми РС-страховий стаж та РС-право), страховий стаж позивача становить 25 років 01 місяць 28 днів, з них пільговий стаж за Списком № 1 - 14 років 07 місяців 08 днів (з урахуванням кратності 16 років 07 місяців 16 днів), що не дає права на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (менше 25 років).

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 містяться записи, в тому числі, про роботу: з 01.08.2005 по 23.08.2005 зайнятий в учбовому пункті в ВАТ ВК Шахта Красноармійська -Західна №1; з 06.02.2008 по 08.11.2008 прохідником з повним підземним робочим днем в ТОВ Вуглетехнік; з 13.02.2009 по 07.06.2009 підземним прохідником з повним робочим днем на підземних роботах на дільниці підготовчих робіт в ТОВ Донбасвуглерозробка; з 19.06.2009 по 29.01.2010 прохідником підземним з повним робочим днем в шахті гірничої підземної дільниці в Шахтобудівельному управлінні № 7; з 02.02.2010 по 17.03.2014 прохідником з повним робочим днем під землею в ТОВ Шахтобудівельна компанія Донецькшахтопроходка; з 17.02.2016 по 30.06.2016 прохідником з повним робочим днем на підземній роботі в ТОВ Шахтобудівельна компанія Донецькшахтопроходка; з 13.11.2019 по 30.04.2021 прохідником з повним робочим днем на підземних роботах в ТОВ Шахтобудівельна компанія.

Також, матеріали справи містять: довідку №02/1424 від 02.11.2021 року про спуски-виїзди в шахту ТОВ Шахтобудівельна компанія за період з липня 2016 по жовтень 2021; довідку №02/585 від 19.04.2021 року про спуски-виїзди в шахту ТОВ Шахтобудівельна компанія за період з липня 2016 по березень 2021; наказ №1166к від 16.04.2002 року Про затвердження переліку професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням; наказ від 16.04.2007 року №216/1 Про затвердження переліку професій посад з пільговим забезпеченням; виписку з наказів №369к від 01.10.1994, №75т від 30.08.1999, №892 від 30.08.2004, №236от від 28.08.2009, №226от від 05.08.2014, №735 від 02.08.2019 Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці; довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №114 від 29.03.2021 року за період роботи з 02.09.1996 року по 15.10.1999 року, яка підтверджує виконання позивачем гірничих робіт з видобутку вугілля підземним способом; довідку №114 від 29.03.2021 року про реорганізацію підприємства; довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №114 від 29.03.2021 року за період роботи з 26.06.2000 року по 07.01.2002 року, яка підтверджує виконання позивачем гірничих робіт з видобутку вугілля підземним способом; довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №114 від 29.03.2021 року за період роботи з 08.01.2002 року по 14.04.2004 року, з 13.12.2004 року по 21.07.2005 року, за період з 22.07.2014 року по 31.01.2016 року, з 09.01.2019 року по 01.11.2019 року, яка підтверджує виконання позивачем гірничих робіт з видобутку вугілля підземним способом; довідку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №229 від 09.04.2021 року про те, що позивач працював повний робочий день на підземних роботах з 01.08.2005 року по 23.08.2005 року навчальний пункт з оплатою підземного робочого, з 23.11.2005 року по 24.01.2006 року учень гірничомонтажника підземний з оплатою підземного робочого, з 25.01.2006 року по 20.01.2008 року гірничомонтажник підземний, виконувались на виробництві гірничі роботи, ведення гірничих та інших видів робіт з метою добування вугілля, що передбачено Списком №1 розділ 1 підрозділ 1.1а; довідку №115 від 29.03.2021 року про підземні виходи за період з 02.10.1996 по 30.10.1996; довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №02/1423 від 02.11.2021 року за період роботи з 01.07.2016 року по 10.12.2018 року, з 13.11.2019 року по теперішній час, яка підтверджує виконання позивачем роботи зі шкідливими та важкими умовами праці повний робочий день на підземних роботах.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

За частиною 1 статті 14 Закону № 1788-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону, знижується на 1 рік.

Постановою Кабінету міністрів України від 31 березня 1994 року №202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, за умови безпосередньої зайнятості на роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи - 25 років для працівників професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 (далі - Список № 202), або мати стаж роботи провідної професії визначених статтею 14 Закону № 1788-XII, частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV - не менше 20 років.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5)

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.

Отже, зазначеним Порядком передбачено підтвердження спеціального трудового стажу також уточнюючою довідкою сам у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Матеріали справи свідчать, що відповідний стаж роботи позивача на посадах передбаченим Списком з повним робочим днем, підтверджується записами в трудовій книжці та наданими позивачем документами (накази, довідки , виписки тощо).

Досліджуючи матеріали справи суд встановив, що записи у трудовій книжці проведено у відповідності та з дотриманням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, а також місять всю необхідну інформацію про характер виконуваною позивачем роботи.

Професії (посади) позивача, за якими він працював у спірні періоди, відносяться до відповідного Списку чинного на період його роботи.

Адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Аналогічна правова позиція міститься у п. 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018 по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18).

Суд не приймає посилання скаржника, як підставу не зарахування періоду роботи позивача з 01.08.2005 року по 23.08.2005 року, на не підтвердження роботи позивача на посадах, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки, як вірно зазначено судом першої інстанції, зазначений період підтверджений уточнюючою довідкою №229 від 09.04.2021 року, згідно якій позивач працював повний робочий день на підземних роботах, зокрема, з 01.08.2005 року по 23.08.2005 року навчальний пункт з оплатою підземного робочого, та ним виконувались на виробництві гірничі роботи, ведення гірничих та інших видів робіт з метою добування вугілля, що передбачено Списком №1 розділ 1 підрозділ 1.1а. Отже зазначений період має бути зарахований до пільгового стажу за нормами ч. 3 ст. 114 Закону.

Стосовно доводів відповідача з приводу не зарахування періодів роботи позивача з 01.07.1997 по 04.07.1997, з 29.08.1999 по 29.08.1999 у зв`язку із наданням безкоштовної відпустки (без збереження заробітної плати), суд зазначає наступне.

За приписами ст. 84 КЗпП України, у випадках, передбачених статтею 25 Закону України "Про відпустки", працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати. За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Як слідує зі ст.4 Закону України "Про відпустки", відпустки без збереження заробітної плати є одними з видів відпусток.

Відповідно до статей 25 та 26 Закону України "Про відпустки" відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 8 лютого 2016 року № 713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Висновок відповідає правовій позиції, наведений у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 у справі №423/2860/16-а.

У період з 01.07.1997 року по 04.07.1997 року, та з 29.08.1999 року по 29.08.1999 року, позивач виконував Гірничі роботи, Видобування вугілля підземним способом за професією гірник підземний, що передбачена Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 код КП 1010100 на підставі Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 року.

Матеріали справи не містять доказів, що не зараховані відповідачем періоди перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати не пов`язані з виробничою необхідністю.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що пенсійний орган протиправно відмовив позивачу у зарахуванні спірного періоду роботи до пільгового стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

При цьому, суд зазначає, що Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.

Згідно п. 1.9 Порядку № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

За п. 3.3 Порядку, орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Згідно до п. 4.3. Порядку, рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Тобто, відповідач мав можливість витребувати у позивача додаткові докази що підтверджують стаж та витребувати необхідні документи, в тому числі і стосовно простою від підприємств, організацій і окремих осіб для оформлення пенсії, однак суду не надано інформації щодо витребування таких доказів, чим, на думку суду, відповідач порушив права позивача на належне підтвердження стажу для отримання пенсії.

Відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можливо було б підтвердити право на зарахування спірних періодів роботи позивача.

Таки чином, матеріали справи містять належні усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження стажу, зокрема Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі Порядок № 22-1) та Порядком № 637, які підтверджують роботу позивача.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Також, у частині недоведення відповідачем у цій справі правомірності свого рішення щодо відмови у призначені позивачки пенсії Суд враховує наступне.

На сьогодні у праві існують три основні стандарти доказування (standards of proof): «баланс імовірностей» (balance of probabilities) або «перевага доказів» (preponderance of the evidence), «наявність чітких та переконливих доказів» (clear and convincing evidence) та «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt).

У справах, де суб`єкт владних повноважень доводить правомірність своїх рішень щодо відмови фізичній особі у реалізації її права на соціальний захист, гарантованого, зокрема, статтею 46 Конституції України, за загальним правилом, повинні відповідати критерію «поза розумним сумнівом».

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 14 листопада 2019 року у справі № 822/863/16, від 21 листопада 2019 року у справі № 826/5857/16, 16 червня 2020 року у справі № 756/6984/16-а та 11 лютого 2020 року у справі № 816/502/16, від 18 листопада 2022 року у справі № 560/3734/22

З огляду на встановлені судом обставини та докази, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні спірних періодів роботи позивача до пільгового стажу.

Щодо посилання скаржника на розгляд заяви позивача за принципом екстериторіальності та помилкове зобов`язання саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача, суд зазначає наступне.

За ст. 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (ч.5 ст.45 Закону №1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (зі змінами внесеними Постановою Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України») (далі - Порядок №22-1).

Згідно п. 4.1 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

За п. 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно п. 4.3 Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно з пояснювальною запискою Фонду до проекту Постанови № 25-1 Указом Президента України від 04.09.2019 року №647/2019 «Про деякі заходи із забезпечення надання якісних публічних послуг» для забезпечення належної реалізації прав осіб y сфері надання адміністративних послуг передбачено забезпечення Кабінетом Міністрів України, зокрема, спрощення процедури надання та отримання послуг. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 року № 681 «Про оптимізацію надання адміністративних послуг у сфері пенсійного забезпечення» визначено перелік державних реєстрів, відомості з яких враховуються органами Пенсійного фонду при зверненні осіб за призначенням, перерахунком, поновленням, припиненням, продовженням виплати пенсій, надбавок, допомог, доплат та компенсацій або переведенням з одного виду пенсії на інший.

У зв`язку з цим постала необхідність у приведенні актів Пенсійного фонду України у відповідність до вимог чинного законодавства Єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства, централізована прозора система контролю за процесами призначення та перерахунків пенсій, мінімізація корупційних ризиків, зумовлених особистими контактами з громадянами, попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, оптимізація навантаження на працівників, розширення способів звернень до територіальних органів Пенсійного фонду України стало результатом запровадження принципу екстериторіальності щодо призначення пенсії.

Таким чином, впровадження принципу екстериторіальності передбачає опрацювання заяв про призначення пенсій будь-яким з територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає заявник.

Як зазначалось, позивач звернувся з заявою про призначення пенсії.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, як структурний підрозділ органу, що призначає пенсію.

Враховуючи вказані вимоги Закону та Порядку № 22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.

Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області за принципом екстериторіальності прийняло рішення, яким відмовило позивачеві в задоволені заяви.

У межах цієї справи позивач оскаржував саме зазначене рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про відмову в призначенні пенсії.

Оскільки подана позивачем заява з документами по суті розглядалась за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області і рішення про відмову у призначені пенсії приймалось саме ним, апеляційний суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту порушеного права у даному випадку є зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача, що обумовлює помилковість висновків суду першої інстанції, оскільки, судом не вірно визначено суб`єкта владних повноважень.

За положенням ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 р. у справі № 200/3821/22 задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 р. у справі № 200/3821/22 змінити.

Змінити в абзаці третьому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 р. у справі № 200/3821/22 слова «Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області» словами «Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області»

Змінити абзац п`ятий та шостий резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 р. у справі № 200/3821/22 виклавши його наступним змістом:

«Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), судовий збір у розмірі 992 гривень 40 копійки.»

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 р. у справі № 200/3821/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 06 вересня 2023 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.Д. Компанієць

А.В. Гайдар