Справа № 420/19271/23
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про повернення позовної заяви
04 вересня 2023 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бездрабко О.І., перевіривши виконання вимог статей 160, 161 КАС України за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "БЄЛ-ТРАНС" до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень,
Товариство з обмеженою відповідальністю "БЄЛ-ТРАНС" звернулося з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, в якій просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄДРПН: № 8395054/37136296 від 09.03.2023 р., яким відмовлено позивачу в реєстрації податкової накладної № 254 від 08.02.2023 р.; № 8395061/37136296 від 09.03.2023 р., яким відмовлено позивачу в реєстрації податкової накладної № 66 від 11.01.2023 р.; № 8223510/37136296 від 07.02.2023 р., яким відмовлено позивачу в реєстрації податкової накладної № 2250 від 22.12.2022 р.; № 8223509/37136296 від 07.02.2023 р., яким відмовлено позивачу в реєстрації податкової накладної № 2255 від 22.12.2022 р.; № 8395060/37136296 від 09.03.2023 р., яким відмовлено позивачу в реєстрації податкової накладної № 55 від 04.01.2023 р.; № 8395059/37136296 від 09.03.2023 р., яким відмовлено позивачу в реєстрації податкової накладної № 62 від 10.01.2023 р.; № 8395058/37136296 від 09.03.2023 р., яким відмовлено позивачу в реєстрації податкової накладної № 180 від 20.01.2023 р.; № 8223508/37136296 від 07.02.2023 р., яким відмовлено позивачу в реєстрації податкової накладної № 2245 від 20.12.2022 р.;
Ухвалою від 01.08.2023 р. у справі відкрито спрощене провадження та надано відповідачам п`ятнадцятиденний строк для подані відзиву на позовну заяву.
Ухвалою від 22.08.2023 р. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача-1 про розгляд справи в загальному позовному провадженні з викликом сторін в судовому засіданні.
Ухвалою від 23.08.2023 р. позовну заяву в частині позовних вимог щодо оскарження рішень № 8395061/37136296 від 09.03.2023 р., № 8223510/37136296 від 07.02.2023 р., № 8223509/37136296 від 07.02.2023 р., № 8395060/37136296 від 09.03.2023 р., № 8395059/37136296 від 09.03.2023 р., № 8395058/37136296 від 09.03.2023 р., № 8223508/37136296 від 09.03.2023 р. залишено без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду та надано позивачу строк для подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності вказаних у заяві причин.
28.08.2023 р. від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, яка мотивована введенням в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 р. з 05:30 год. 24 лютого 2022 року воєнного стану, внаслідок чого з метою захисту життя й здоров`я працівників директором підприємства організовано з 24.02.2022 р. дистанційну роботу майже всіх працівників. Абсолютна більшість працівників адміністрації компанії, включаючи персонал бухгалтерії та кадрового обліку працюють дистанційно, а переважна частина з них на даний момент перебувають за межами України, чоловіки мобілізовані, у зв`язку з чим керівництву досить складно збирати та опрацьовувати інформацію з метою ведення бухгалтерського обліку. На даний момент неможливо забезпечити безпечний доступ до офісу позивача, а навіть якщо свідомо йти на вказаний ризик - для цього потрібне залучення відповідальних осіб, які наразі виконують роботу дистанційно і зміна істотних умов їх роботи не передбачається, посадові особи та працівники позивача працюють в офісі періодично. Це та інші підстави створили перешкоди для своєчасного звернення до суду.
При вирішенні даного клопотання суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Отже, КАС України передбачено тримісячний строк для звернення до суду у разі, коли позивач скористався досудовим порядком вирішення спору.
а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;
б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.
Таким чином, тримісячний строк звернення до суду з позовною заявою про визнання протиправними та скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних № 8395061/37136296 від 09.03.2023 р., № 8223510/37136296 від 07.02.2023 р., № 8223509/37136296 від 07.02.2023 р., № 8395060/37136296 від 09.03.2023 р., № 8395059/37136296 від 09.03.2023 р., № 8395058/37136296 від 09.03.2023 р., № 8223508/37136296 від 09.03.2023 р. сплинув 17.06.2023 р. та 14.06.2023 р. відповідно.
З позовною заявою ТОВ "БЄЛ-ТРАНС" звернулося до суду 27.07.2023 р., тобто з пропуском встановленого ч.4 ст.122 КАС України строку.
Оцінюючи наведені позивачем причини пропуску зазначеного строку, суддя враховує, що згідно з вимогами ч.1 ст.121 КАС України суд поновлює процесуальний строк, якщо визнає причини його пропуску поважними. Водночас поважність причин повинен доводити скаржник.
Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.09.2020 р. у справі № 806/2321/16.
Причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Відтак поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Водночас не звернення до суду з позовом за захистом свої прав через неналежне використання своїх процесуальних прав не є поважною причиною пропуску строку.
Як на підставу поважності пропуску строку звернення до суду позивач посилається на введення на території України воєнного стану, внаслідок чого було організовано дистанційну роботу та ускладнено збирання та опрацювання інформації з метою ведення податкового обліку.
Дійсно, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/202, затвердженим Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і безперервно діє донині.
Правовий режим воєнного стану визначається Законом України від 12.05.2015 р. № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (далі Закон № 389-VIII).
Відповідно до ст.1 Закону № 389-VIII воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
За змістом ст.9 Закону № 389-VIII в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України.
Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.
Згідно зі ст.12-2 Закону № 389-VIII в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Приписами ст.26 Закону № 389-VIII передбачено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
Отже, незважаючи на введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022 р., Одеський окружний адміністративний суд своєї роботи не припиняв, здійснював та здійснює свої повноваження, що визначені Конституцією та законами України.
Відтак необхідно перевірити, яким чином введення на території Україні, в тому числі на території Одеської області, могло об`єктивно перешкодити позивачу своєчасно звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів у спірних правовідносинах. При цьому, як вже зазначалося вище, саме позивач зобов`язаний довести існування таких об`єктивних перешкод.
Втім, як видно зі змісту поданої до суду заяви, позивач лише обмежився загальним посиланням на введення в країні воєнного стану та загальновідомий факт ракетних обстрілів, однак при цьому не надає жодних доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного звернення позивача до суду з мотивів введення в країні воєнного стану та наявності вищезазначених обставин.
Верховний Суд у постанові від 25.08.2022 р. у справі № 240/3771/21 вказав на те, що введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Питання поновлення або наявності підстав для продовження відповідного процесуального строку вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у відповідній заяві.
Отже, саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу заявника, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.
Отже, введення воєнного стану може бути поважною причиною пропущення процесуального строку якщо це пов`язано не з загальними, а конкретними причинами, що практично, а не теоретично, заважали вчасно виконати процесуальну дію.
Натомість позивач таких конкретних причин не наводить, як і не надає доказів, які б вказували на поважні причини пропуску строку звернення до суду з позовом. Також позивачем не доведено, що між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану є безпосередній, прямий, причинний зв`язок.
Крім того, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що наведені у заяві підстави для поновлення строку звернення до суду дійсно пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи (яка "сама повинна цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки") та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк, звернення до суду з адміністративним позовом.
Таким чином, оскільки позивач не навів обставин, які виникли внаслідок збройної агресії рф проти України та запровадження воєнного стану, що унеможливили його своєчасне звернення до суду з позовом, то сам факт збройної агресії рф проти України у цьому разі не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку.
Наведені вище мотиви суду є застосовними і до доводів позивача щодо проблем із організацією нормальної роботи підприємства (ускладнення ведення податкового обліку). Окремо суддя зауважує, що в період з 14.03.2023 р. та 17.03.2023 р. (початок строку звернення до суду) по 14.06.2023 р. та 17.06.2023 р. (закінчення строку звернення до суду) сигнали повітряної тривоги в м.Одесі були не щоденними, а періодичними, а вибухів у м.Одесі взагалі майже не було. Факт періодичного оголошення повітряних тривог на території м.Одеси мав би вплинути на організацію роботи товариства в частині визначення приоритетних напрямків у виконанні покладених обов`язків і завдань та, відповідно, підтверджуватися належними й допустимими доказами запровадження та дотримання працівниками підприємства таких організаційних змін. Натомість позивач лише обмежився посиланням на факти ракетних обстрілів, але при цьому свої доводи в цій частині не підтверджує жодними доказами, з яких можна було б встановити прямий причинний зв`язок між відповідною обставиною та неможливістю своєчасного подання адміністративного позову.
Отже, вказані причини пропуску строку звернення до суду не є тими об`єктивно непереборними обставинами, які перешкоджали позивачу звернутися до суду з цим позовом у встановлений законом строк.
Долучена до заяви копія наказу про запровадження дистанційної роботи не є тим беззаперечним доказом, який вказує на унеможливлення своєчасного звернення позивача до суду. Запровадження дистанційної роботи з метою вчинення заходів щодо безпеки для життя та здоров`я працівників є виключно ініціативою керівництва позивача, що не пов`язано з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для реалізації конституційного права на звернення до суду. Окрім того, сам зміст дистанційної форми роботи передбачає виконання працівниками своїх посадових обов`язків.
Разом з тим, запровадження дистанційної форми роботи позивача не ставить в залежність факт своєчасного звернення до суду, оскільки в товариства була можливість звернутися до суду за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або ж надіслати його засобами поштового зв`язку.
Крім того, не надано доказів того, що введення воєнного стану та запровадження дистанційної форми роботи стало перешкодою для своєчасного звернення до суду та перебуває у прямому причинному зв`язку.
Відтак наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не можуть визнаватися поважними, оскільки є непідтвердженими та, відповідно, не свідчать про об`єктивну неможливість позивача своєчасно звернутися до суду з цим позовом.
Суддя враховує, що свої доводи з приводу неспроможності подати адміністративний позов у встановлений законом строк позивач не доводить належними й допустимими доказами, посилаючись переважно на загальні факти та події.
Враховуючи наведене, суддя приходить до висновку, що заява позивача про поновлення строку звернення до суду є безпідставною, необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.
Згідно з рішенням ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.
Суддя зазначає, що, незважаючи на залишення позовної заяви без руху та надання позивачу можливості подати заяву про поновлення строку звернення до суду з доказами на його підтвердження, позивач у поданій заяві не навів поважних причин, які б унеможливили позивача звернутись до суду в межах встановленого законом строку, а обставини, на які посилається позивач, не свідчать про існування об`єктивних перешкод у реалізації права на судовий захист в межах такого строку.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Наведені норми кореспондуються з положеннями п.9 ч.4 ст.169 КАС України, згідно з яким позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 КАС України.
Керуючись ст.ст.122, 123, 169, 248 КАС України, суддя -
Відмовити в задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду.
Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали надіслати позивачу.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання її повного тексту.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Суддя О.І. Бездрабко