Справа № 420/20670/21
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166; адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) до Фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення суми податкового боргу та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166; адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна позовна заява Головного управління ДПС в Одеській областідо Фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 , у якій представник позивача просить суд стягнути з ФОПП ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 102 751 грн. 37 коп.:

- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами 148010300 у сумі 91937,08 грн. на бюджетний рахунок UA00015676, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 18010300, отримувач коштів ГУК в Од.обл./с. Саф`яни/11010500;

- по орендній платі з фізичних осіб 18010900 у сумі 10 814,29 грн. на бюджетний рахунок UA№015676, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 18010900, отримувач коштів ГУК в Од.обл./с. Саф`яни/11011000.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа № 420/20670/21 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 03.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно ст. 262 КАС України.

06.11.2021 року відповідач подала відзив на позов.

08.12.2021 року від ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява до Головного управління ДПС в Одеській області, у якій вона просить суд (надіслана поштою 30.11.2021 року):

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №0-1502 від 16.05.2019 року та №0-1502 від 12.05.2020 року про нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для фізичних осіб, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300) в розмірах 43348,75 грн. за 2018 рік та 48588,33 грн. за 2019 рік відповідно.

Ухвалою суду від 13.12.2021 року прийнято до провадження зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень; позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області про стягнення боргу та позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень об`єднано в одне провадження у межах справи №420/20670/21; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 13.01.2022 року.

11.01.2022 року ГУ ДПС в Одеській області подало суду відзив на зустрічну позовну заяву.

Підготовче засідання, призначене на 13.01.2022 року не відбулось у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Аракелян М.М. та було відкладено на 02.02.2022 року.

25.01.2022 року ОСОБА_1 подала суду відповідь на відзив ГУ ДПС в Одеській області.

Підготовче засідання, призначене на 02.02.2022 року не відбулося у зв`язку з карантинними обмеженнями відповідно до наказу голови суду №5-ОСДС від 31.01.2022 року та було перенесено на 01.03.2022 року.

Підготовче засідання, призначене на 28.02.2022 року не відбулось у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні.

05.08.2022 року у справі призначено підготовче засідання на 15.09.2022 року.

14.09.2022 року ОСОБА_1 подала заяву, в якій, зокрема, просила розглядати справу за її відсутності.

У підготовче засідання 15.09.2022 року сторони не з`явились, були повідомлені про дату, час та місце судового засідання; 14.09.2022 року представник ГУ ДПС в Одеській області подав суду заяву з проханням провести підготовче засідання за його відсутності.

Ухвалою суду від 15.09.2022 року закрито підготовче провадження у справі №420/20670/21, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 06.10.2022 року.

У судове засідання на 06.10.2022 року сторони не з`явилися, тому на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України суд вирішив продовжити розгляд справи в письмовому провадженні, оскільки вони були повідомлені про судове засідання.

Звертаючись до суду з позовом та заперечуючи проти позову ФОПП ОСОБА_1 , ГУ ДПС в Одеській області зазначило, що фізична особа-платник податків ОСОБА_1 є платником податків у Головному управлінні ДПС в Одеській області та станом на 22.10.2021 року податковий борг у сумі 102 751 грн. 37 коп. не погашений. Вказаний борг виник у зв`язку із прийняттям податкових повідомлень-рішень щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № 0-1502 від 16.05.2019 року у сумі 43348, 75 грн. та № 0-1502 від 12.05.2020 року у сумі 48 588,33 грн., а також щодо заборгованості з орендної плати з фізичних осіб (податкове повідомлення-рішення № 3488-0418-1502 від 16.10.2020 року.

Представник ГУ ДПС в Одеській області звертала увагу, що у зв`язку із несплатою ФОПП ОСОБА_1 заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» № 16028-52 віл 15.04.2020 року, яку було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу ФОПП ОСОБА_1 .

Стосовно заявленого зустрічного позову, то ГУ ДПС в Одеській області зазначило, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідно до вимог чинного податкового законодавства України, а контролюючим органом при аналізі та обробці інформації було враховано склад майна, що перебуває у власності ОСОБА_1 .

У зустрічній позовній заяві, у відзиві на первісний позов та відповіді на відзив на зустрічний позов ФОПП ОСОБА_1 зазначила, що позовні вимоги ГУ ДПС в Одеській області про стягнення податкового боргу визнаються частково в розмірі 5 212, 33 грн. щодо наявної заборгованості з орендної плати з фізичних осіб. В частині стягнення заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки ОСОБА_1 звертала увагу, що такий податок їй нараховано безпідставно, оскільки вона займається особистим селянським господарством (вирощує овець) та з цією метою в 2017 р. придбала нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначені об`єкти нежитлової нерухомості не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки відповідно до підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України. Доводи представника контролюючого органу про необхідність застосування положень підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України є безпідставними.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 06.10.2017, придбала нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . у складі літ. «А» - будинок тваринників загальною площею 148 кв.м., літ. «Б» - вівчарня загальною площею 95,2 кв.м., літ. «В» - склад загальною площею 259,6 кв.м., літ. «Д» - сторожка загальною площею 95,2 кв.м., літ. «Е» - вхід в підвал загальною площею 17 кв.м., літ. «Ж», «З», «И», «Л», «М», «К» - навіси та 1-8 надвірні споруди (а.с. 31-33).

Згідно інформаційної довідки від 18.08.21 № 270969245 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, об`єкт нерухомого майна «нежитлові будівлі, об`єкт нерухомості, реєстраційний номер 220, за адресою: АДРЕСА_2 ., земельна ділянка кадастровий номер: :01:002:0243, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить в розмірі частки 1/1 ОСОБА_1 з 06.10.2017 (а.с. 34).

Згідно довідки старости Утконосівського старостинського округу Саф`янівської сільської ради № 3162 від 24.11.2021 гр. ОСОБА_1 займається особистим селянським господарством (вирощує овець) на території вівчарні (кошари) за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщеннях, які належить їй на підставі права власності. З 2018 р. по теперішній час ведення особистого селянського господарства використовується без змін цільового призначення (а.с. 35).

16.05.2019 Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.05.2019 № 0-1502, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300) за 2018 рік в розмірі 43348,75 грн. Вказане рішення надсилалося засобами поштового зв`язку (а.с. 16) та отримано ОСОБА_1 особисто « 10.21р».

12.05.2020 Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.05.2020 № 0-1502, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300) за 2019 рік в розмірі 48588,33 грн. Вказане рішення надсилалося засобами поштового зв`язку (а.с. 17) та отримано ОСОБА_1 особисто « 7/7».

16.10.2020 Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.10.2020 № 3488-0418-1502, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання по зі сплати орендної плати з фізичних осіб (18010900) за 2020 рік в розмірі 5601,96 грн. Вказане рішення отримано ОСОБА_1 особисто під підпис 15.11.20р.

Згідно розрахунку податкового боргу ОСОБА_1 станом на 10.09.2021 року заборгованість зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300) становив 91 937,08 грн.; зі сплати орендної плати з фізичних осіб 5 212,33 грн. (а.с. 7).

15 квітня 2020 року ГУ ДПС в Одеській області сформувало вимогу № 16028-52 про необхідність сплати ОСОБА_1 податкового боргу, що було надіслано засобами поштового зв`язку (а.с. 14).

Посилаючись на наявність податкового боргу та несплату ГУ ДПС в Одеській області просить суд стягнути з ФОПП ОСОБА_1 заборгованість у сумі 102 751 грн. 37 коп., а ОСОБА_1 визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області № 0-1502 від 16.05.2019 року та № 0-1502 від 12.05.2020 року про нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до вимог п.п. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби, окрім іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до підпункту е пункту 176.1 статті 176 ПК України платники податку зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, в разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Аналіз зазначених норм закону свідчить, що у платника податку виникає безумовний обов`язок зі сплати узгодженого грошового зобов`язання. Несплачена сума грошового зобов`язання у встановлений законом строк є податковим боргом та може бути стягнута в примусовому порядку.

Як встановлено судом одним із спірних питань у даній справі є наявність у ОСОБА_1 заборгованості зі сплати орендної плати з фізичних осіб.

У позовній заяві контролюючим органом заявлено до стягнення заборгованості у цій частині в розмірі 10 814, 29 грн. Водночас, згідно розрахунку податкового боргу (а.с. 7) розмір заборгованості по орендній платі становить 5 212,33 грн., що в тому числі й визнається ОСОБА_1 . Поряд з цим, суд критично оцінює довідку про суми податкового боргу, що підлягає стягненню (а.с. 8) як достовірний доказ, оскільки зазначені у ньому відомості суперечать іншим доказам по справі (а.с. 7, 13).

Враховуючи часткове визнання ОСОБА_1 позову про стягнення податкового боргу (в розмірі 5 212, 33 грн.), а також те, що вказана сума підтверджується наданим розрахунком, то суд робить висновок, що з ФОПП ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню заборгованість по орендній платі в розмірі 5 212,33 грн. При цьому, суд враховує, що ОСОБА_1 не заперечує факт відсутності оплати наявного у неї узгодженого податкового зобов`язання.

Стосовно стягнення на користь держави з ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300), суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 ст.266 ПК України).

За приписами статті 30 ПК України податкова пільга - це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування.

Так, підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Визначення «сільськогосподарський товаровиробник», яке міститься у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, застосовується для цілей глави розділу ХІV цього Кодексу «Спрощена система оподаткування, облік та звітність», тоді як в даному випадку йдеться про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (розділ ХІІ «Податок на майно»).

Відповідно до пунктів 5.2, 5.3 статті 5 ПК України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Так, поняття «сільськогосподарський товаровиробник» також міститься у статті 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років» від 18 січня 2001 року №2238-III, під яким законодавець визначає фізичну або юридичну особу, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

З метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, законодавцем вживається також поняття «виробники сільськогосподарської продукції».

Так, згідно зі статтею 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис»: виробники сільськогосподарської продукції - це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що позивач може підпадати під визначення сільськогосподарського товаровиробника. Наведені вище поняття «сільськогосподарський товаровиробник» не суперечать його визначенню у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, яке має чітко обмежену сферу застосування. Тому для інших випадків мають бути застосовані субсидіарно норми інших законів у відповідності до положень пункту 5.3 статті 5 ПК України.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 листопада 2020 року по справі № 560/168/19.

Більш того, на користь висновку про те, що положення пункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України є застосовними в тому числі й для фізичних осіб, свідчить і подальше законодавче уточнення правового регулювання.

Так, Законом України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII підпункт «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України викладено в новій редакції, згідно з якою не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Тобто, законодавець уточнив з 1 січня 2019 року, що сільськогосподарським товаровиробником є як юридичні, так і фізичні особи.

Так, згідно з положеннями Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 року №507, будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства включають в себе будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та інше.

Своєю чергою, продукція сільського господарства (сільськогосподарська продукція) - це продукція, що виробляється в сільському господарстві та відповідає кодам Державного класифікатора продукції та послуг (стаття 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис»).

Тобто, будівлі та споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, віднесені до відповідного класу Державного класифікатора 018-2000, використовуються та належать фізичним особам, що займаються сільськогосподарською діяльністю, мають у володінні, користуванні чи розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин, не є об`єктами оподаткування згідно з пунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

При цьому посилання у відзиві ГУ ДПС в Одеській області на постанову ВС від 15.05.2018 № 806/2461/17 є недоречними, оскільки спірні правовідносини є відмінними, адже в зазначеній справі спір виник з приводу визначення податкового зобов`язання фізичній особі-підприємцю, видами якого за КВЕД - 20.10.0, 45.42.0, є лісопильне та стругальне виробництво, столярні та теслярські вироби, виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів, та який використовує будівлі у власній господарській діяльності, як об`єкт промисловості.

В наведеній справі Верховний Суд здійснив висновок, що застосування пункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України можливе у разі дотримання двох обов`язкових умов, наявність будівель промисловості та їх перебування у власності промислових підприємств.

Отже, з метою вирішення питання щодо наявності у позивача права на пільгу, передбачену пунктом «ж» підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 ПК України, суд встановив, що ОСОБА_1 наділена статусом сільськогосподарського товаровиробника у розумінні наведених вище норм права, та використовує комплекс власних нежитлових будівель як об`єкт сільськогосподарської інфраструктури в межах сільськогосподарських потреб, а саме для вирощування овець, і такі будівлі в силу приписів підпункту «ж» 266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

На підставі вищевикладеного суд робить висновок, що підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300) не має, а прийняті спірні податкові повідомлення-рішення підлягають визнанню протиправними та скасуванню, оскільки нежитлові будівлі ОСОБА_1 в силу приписів підпункту «ж» 266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, тому підстав для нарахування податку у контролюючого органу не було.

Подібна правова позиція на адміністративними судами у справі №420/23889/21 за позовом ОСОБА_1 в подібних правовідносинах.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про те, що заявлений позов ГУ ДПС в Одеській області про стягнення податкового боргу є обґрунтованим в частині стягнення боргу за орендною платою з фізичних осіб в розмірі 5 212, 33 грн., а зустрічний позов Фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 підлягає повному задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи те, що суд прийшов висновку про задоволення позовних вимог за зустрічною позовною заявою у повному обсязі, то сплачений позивачем (за зустрічним позовом) судовий збір у розмірі 919,37 грн. (а.с. 55) підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166; адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) до Фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення суми податкового боргу задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) суму боргу 5 212, 33 грн. по орендній платі з фізичних осіб 18010900 на бюджетний рахунок UA№015676, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 18010900, отримувач коштів ГУК в Од.обл./с. Саф`яни/11011000.

В решті вимог позову Головного управління ДПС в Одеській області відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166; адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 0-1502 від 16.05.2019 року та № 0-1502 від 12.05.2020 року про нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166; адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) на користь Фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 919 (дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 37 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян