Справа № 400/8266/21
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/8266/21

Перша інстанція: суддя Лісовська Н. В.,

повний текст судового рішення

складено 22.03.2023, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року по справі за позовом Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.06.2021 року №04, №04, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Державне підприємство «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» (далі позивач, ДП «НАРП») звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.06.2021 року №04 та №04.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що при проведенні позапланової виїзної перевірки правильності декларування від`ємного значення з ПДВ за лютий 2021 року, у тому числі заявленого позивачем до відшкодування з бюджету, відповідач дійшов необґрунтованих та помилкових висновків щодо безтоварності господарських операцій у перевіряємому періоді з контрагентами: ТОВ «Скаірпром», ТОВ «Імпера Груп», ПрАТ «Рокс», ТОВ «Промтехінвест Груп», ТОВ «СНГ-Комплект», ПП «Енергопостачсервіс», ТОВ «Аксарія», ТОВ «Югпромтехмонтаж», ТОВ «Укрресурс-Юг». Позивач просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення.

11 жовтня 2021 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому вказав на те, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані контрагентами, які не мали можливості фактично здійснювати господарські операції у зв`язку з відсутністю майна та інших матеріальних ресурсів, необхідних для здійснення операцій купівлі-продажу або надання послуг, не можуть вважатись належним чином оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, а тому відображені в них суми податку на додану вартість (далі ПДВ) до податкового кредиту є безпідставними. Оскаржувані податкові повідомлення-рішення за змістом та формою відповідають нормам чинного законодавства, прийняті на підставі та в порядку чинного податкового законодавства, отже скасуванню не підлягають.

У відповіді на відзив від 26.10.2021 року позивач зазначив, що контролюючий орган не враховує принцип індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, згідно з яким негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит з ПДВ, можуть бути застосовані, можливо до контрагентів, які їх припустилися, а не до ДП «НАРП». Всі припущення щодо нібито нереальності господарських операцій зроблені контролюючим органом виключно на підставі баз даних та аналізу податкової звітності, жодної зустрічної перевірки та/або звірки щодо контрагентів позивача та їх контрагентів зроблено не було, а відтак ППР належать скасуванню.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року у задоволенні позову Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.06.2021 року №04 та №04 відмовлено.

На вказане рішення суду Державне підприємство «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено первинні документи, що містяться в матеріалах даної справи, факти руху активів, економічних причин для здійснення операцій й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг), неповно і не всебічно досліджено види господарської діяльності постачальників, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

18.05.2023 року (вх.№11007/23) на адресу суду апеляційної інстанції від представника ГУ ДПС у Миколаївській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП», а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року залишити в силі.

Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

У період з 05.05.2021 року по 12.05.2021 року спеціалістами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку ДП «НАРП» з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість з метою дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2021 року від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За результатами перевірки складено Акт перевірки від 19.05.2021 року №3547/14-29-07-04/09794409 (далі Акт перевірки) (т.2, а.с.14-79).

Перевіркою встановлено порушення ДП «НАРП» абз. «а» п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1, абз. «б» та абз. «в» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України (далі ПК України), в результаті чого:

- завищено суму бюджетного відшкодування на суму 179 809,00 грн.;

- завищено суму від`ємного значення за лютий 2021 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 1 863 650,00 грн.

На підставі Акту перевірки відповідачем 18.06.2021 року винесені та надіслані позивачу податкові повідомлення-рішення:

- № 04, яким ДП «НАРП» зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 179809,00 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 89 904,50 грн.;

- № 04, яким ДП «НАРП» зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду з ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), на суму 186 365,00 грн.

Позивач 02.06.2021 року подав заперечення на Акт перевірки до ГУ ДПС у Миколаївській області (т.2 а.с.86-93) та 15.06.2021 року отримав відповідь щодо результатів розгляду заперечень, де контролюючим органом було підтверджено правильність висновків, викладених в Акті перевірки (т.2 а.с.94-99).

07.07.2021 року позивач звернувся зі скаргою на прийняті ППР до ДПС України (т.2 а.с.100-111) та 01.09.2021 року отримав Рішення про результати розгляду скарги, яким скаргу позивача залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін (т.2. с.112-113).

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями від 18.06.2021 року №04 та №04, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Головним обов`язком платника є конституційний обов`язок зі сплати податку, інші обов`язки сприяють належному виконанню останнього або забезпечують реалізацію податкового контролю контролюючими органами.

Окрім того, правовий статус платників податків і зборів характеризується пріоритетом обов`язків перед правами. Сукупність обов`язків платників, передбачена ст.16 Податкового кодексу України, має системний характер та певну ієрархію.

У трьох підпунктах (16.1.5 16.1.7) пункту 16.1статті 16 ПК України закріплені обов`язки платника податків, які зводяться до надання контролюючим органам певних документів, інформації, відомостей.

Отже сумлінне виконання своїх обов`язків платником податків забезпечує в подальшому й своєчасну реалізацію його прав, через преференції податкового законодавства, у даному випадку бюджетного відшкодування сум ПДВ.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-ХIV).

Відповідно до статті 1 Закону №996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію; господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, перелік яких наведений у цій нормі.

В підпункті 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (абзац перший пункту 198.6 статті 198 ПК).

Як підсумок наведених норм, господарські операції з придбання товару (послуг) для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, які відображають всі істотні характеристики (складові) таких операцій. Сума ПДВ для включення до податкового кредиту також повинна бути підтверджена податковою накладною, виписаною постачальником на операцію з постачання товару (послуг) і зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Встановлюючи обов`язкове підтвердження платником податків задекларованих показників податкового обліку належними документами (відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію), законодавець презюмує, що ці документи мають відображати реальний стан речей щодо задекларованих об`єктів оподаткування, тобто бути достовірними.

Превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми), як один із принципів бухгалтерського обліку, відповідає також сутності податкового обліку, який ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені для оформлення такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою податкового обліку.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи контролюючого органу, зокрема про наявність таких обставини, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, не здійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, господарської діяльності у зв`язку з відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку.

Аналогічна правова позиція висловлена в Верховного Суду, зокрема в постановах від 28.10.2019 року (справа №280/5058/18), від 26.02.2020 року (справа №826/1308/18), від 06.05.2020 року (справа №640/4687/19), а також від 24.01.2018 року (справа №2а-19379/11/2670, провадження №К/9901/554/18).

Крім того, аналогічну правову позицію висловлено в постанові Верховним Судом по справі №400/1693/19 (адміністративне провадження №К/9901/23676/20) за позовом ДП «НАРП» по аналогічній справі про скасування податкових повідомлень-рішень, винесених за результатами перевірки правильності декларування від`ємного значення з метою отримання бюджетного відшкодування.

ОБГРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у перевіряємому періоді відповідно до податкової декларації з ПДВ за лютий 2021 року позивачем заявлено до відшкодування ПДВ з бюджету 2 569 248,00 грн. (т.1 а.с.18).

Відповідно до висновків Акту перевірки ДП «Миколаївський авторемонтний завод НАРП» завищено суми бюджетного відшкодування в розмірі 179 809,00 грн. від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 186 365,00 грн. з причин здійснення сумнівних господарських операцій з підприємствами-постачальниками ТМЦ (робіт, послуг) контрагентами позивача: ТОВ «Скаірпром», ТОВ «Імпера Груп», ПрАТ «Рокс», ТОВ «Промтехінвест Груп», ТОВ «СНГ-Комплект», ПП «Енергопостачсервіс», ТОВ «Аксарія», ТОВ «Югпромтехмонтаж», ТОВ «Укрресурс Юг».

Колегією суддів встановлено наступне.

Взаємовідносини позивача з ТОВ «Скаірпром» виникли на підставі договору на поставку продукції від 30.12.2020 року (строк закінчення дії договору 08.02.2021 року - п.9 договору). Предметом договору поставки є «кріпильні деталі з наріззю» відповідно до специфікації та замовлення ДП «МАЗ «НАРП».

Колегія суддів зауважує, що основним видом діяльності ТОВ «Скаірпром» є «діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткуванням, суднами та літаками (квед 46.14)».

Відповідно до податкових накладних позивачем від контрагента отримано болти, підшипники, шестерні, гвинти. Все обліковано по бухгалтерському обліку як запасні частини. Актів використання в господарській діяльності (та/або списання зі складського обліку) до перевірки не надано. До позовної заяви акти використання в господарський діяльності цих запасних частин також не надано. Відсутні в матеріалах судової справи й документи, які б свідчили про транспортування запасних частин, обсяг яких є доволі великим. Виходячи з матеріалів справи, постачальник поставив цей обсяг металевих виробів у кількості 300 шт., 600 шт., 400 шт., 600 шт., 300 шт. тощо (повний перелік міститься на сторінці 21-25 Акту перевірки) (т.1 а.с.24-25), Новою поштою в сім траншів, вага відправлень складала лише 2 кг, 5 кг, 1,5 кг, 1,5 кг, 1,8 кг, 1,5, кг, 3,15 кг, що викликає сумнів у кількості поставленого товару. Ніякими іншими допустимими доказами позивач не обґрунтовує фактичне отримання металевих виробів від постачальника ТОВ «Скаірпром».

Взаємовідносини ТОВ «Імпера Груп» з ДП «МАЗ «НАРП», у перевіряємому періоді виникали на підставі договору №11а-21 від 18.01.2021 року. Предметом цього договору є постачання алюмінію відповідно до якості ТУ та ГОСТів з сертифікатами виробника (п.1.1, 2.1 договору т.1 а.с.29). При проведенні перевірки контролюючому органу не надано сертифікатів якості, документів підтверджуючих якість товару та відповідність алюмінію ГоСТам та ТУ, не надано додаткової специфікації на поставку товару в січні 2021 року та в лютому 2021 року. Перевірюючи встановили, що видаткові та податкові накладні містять різні адреси Постачальника. Придбані у лютому 2021 року КО дріт 0,8 мм у кількості 10 кг взагалі не оприбуткований. Окрім того, відсутні будь-які докази використання цього товару в господарській діяльності (Акти списання та або використання тощо).

Слід зазначити, що основним видом діяльності ТОВ «Імпера Груп» є неспеціалізована оптова торгівля (квед 46.90), у той же час постачальник виконував договір поставки алюмінію, спеціального металу, який мав би використовуватися у будівництві літаків. Сукупність встановлених фактів ставить під обґрунтований сумнів отримання позивачем від ТОВ «Імпера Груп» авіаційного алюмінію за договором поставки від 18.01.2021 року.

Взаємовідносини ТОВ «Укрресурс-Юг» з ДП «МАЗ «НАРП» виникали на підставі договору №78А-18 від 27.09.2018 року та додаткової угоди до нього від 28.10.2018 року, в якій визначено, що строк дії договору до 31.12.2020 року (п.9.1, т.1 а.с.33). Отже, колегією суддів встановлено, що на час реєстрації податкових накладних, які стали підставою для формування податкового кредиту за лютий 2021 року, строк дії договору було закінчено та сторони діяли поза межами договірних відносин.

Відповідно до видаткових та податкових накладних у перевіряємий період постачальником поставлені стрічка ізоляційна, плівка ПВХ, паста алмазна тощо (повний перелік товару міститься на сторінці 42-43 Акту перевірки (т.1 а.с.33-34).

До перевірки та суду першої та апеляційної інстанцій не надані позивачем Акти використання отриманого товару в господарській діяльні та відсутні документи, підтверджуючі складський облік нібито отриманого товару.

Колегія суддів звертає увагу, відповідно до даних, що містяться у видаткових накладних, вага поставленого контрагентом товару складала: 5,5 кг, 10,4 кг, 13,00 кг, 60 кг, 1 кг, 7,1 кг, 3,25 кг, 33 кг та цей незначний по вазі обсяг товару було перевезено позивачем трьома рейсами вантажним Автомобілем ГАЗ 3302 НОМЕР_1 , що підтверджено ТТН, які надано позивачем під час перевірки та які містяться в матеріалах справи (т.1 а.с.34 (оберт.).

Всі ці факти в сукупності з податковою інформацією, отриманою ДПС відносно ТОВ «Укрресурс-Юг», встановлені Перевіркою знайшли своє підтвердження під час розгляду справи судом та ніяким чином не спростовані Позивачем, свідчать про відсутність реальності господарської операції позивача з постачальником ТОВ «Укрресурс-Юг» у перевіряємому періоді.

Взаємовідносини ПрАТ «Рокс» з ДП «МАЗ «НАРП» виникали на підставі договору №9-21 від 20.01.2021 року. Предметом договору поставки була поставка електронного обладнання літаків першої категорії (згідно ДК021:2015-3171000-6).

П.2 договору визначено, що обладнання повинно відповідати якості ГОСТам, ТУ та мати сертифікати виробника. До перевірки та до суду першої та апеляційної інстанцій не надано позивачем сертифікатів заводу виробника на це електронне обладнання, відсутні й параметри якості та технічні умови на це спеціальне електронне обладнання для використання в літакобудівній промисловості. Окрім того, слід звернути увагу на те, що електронне обладнання Блок БИН-3-20Д у кількості 10 штук (загальною вартістю 149 880 грн.) було поставлено постачальником ПрАТ «Рокс» Новою поштою, відправленням вагою лише 1 кг та оголошеною вартістю 200 грн. (т.1 а.с.39-39 (оберт.). Товар облікований позивачем по бухгалтерському обліку, але відсутні документи, підтверджуючі використання цього товару в господарській діяльності. Всі ці факти, встановлені перевіряючими, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді та ставлять під обґрунтований сумнів фактичне проведення цієї господарської операції. Позивач з цього приводу не надав жодних пояснень та/або спростувань.

Взаємовідносини ТОВ «Промтехінвест Груп» з ДП «МАЗ «НАРП» не підтвердженні договором. Перевіркою встановлено, що договір не укладався, позивач не заперечує цей факт. Сторони діяли поза межами договірних відносин. Виходячи з інформації, що міститься у податковій накладній, ТОВ «Промтехінвест Груп» поставив позивачеві 16,4 кг поліграфічної продукції на суму 101 400 грн. (комплект трафаретів та наклейок), доставку здійснив за допомогою послуг Нової пошти. В матеріалах судової справи позивачем не надано жодних документів, які б свідчили про використання такої кількості поліграфічної продукції в господарській діяльності. Окрім того, товар не обліковано. Встановлені факти в сукупності з отриманою перевіряючими податковою інформацією відносно контрагента позивача ставлять під обґрунтований сумнів реальне існування донної господарської операції. Жодними допустимими доказами Позивач не спростовую встановлені факти.

Взаємовідносини ТОВ «СНГ-Комплект» з ДП «МАЗ «НАРП» виникали на підставі договору №26А-19 від 19.04.2019 року та додаткових угод до договору від 27.11.2019 року та від 02.11.2020 року. Предметом договору поставки є поставка авіаційних запасних частин, електромеханічне обладнання, електро та радіо компоненти, які відповідно до п.2 договору повинні відповідати якості ГОСТам, ТУ та мати сертифікати виробника. До перевірки та до суду не надано Позивачем сертифікатів заводу виробника на ці запасні частини до літака, відсутні й параметри якості та технічні умови на отримані запасні частини, радіодеталі та радіо електро компоненти, що мають бути використані в літакобудівній промисловості. Окрім того, слід звернути увагу, що відповідно до переліку отриманого товару (т.1 а.с.50-52) запасні частини мають велику кількість, але отримання товару було здійснено за допомогою послуг Нової пошти без найменування продукції трьома доставками, вага яких була досить мала для такого переліку товару: 9,7 кг, 0,5 кг, 1,4 кг (т.1 а.с.52). Товар облікований позивачем по бухгалтерському обліку, але відсутні документи, підтверджуючі використання цього товару в господарській діяльності. Всі ці факти, встановлені перевіряючими, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді та ставлять під обґрунтований сумнів фактичне проведення цієї господарської операції. Позивач з цього приводу не надав жодних пояснень та/або спростувань.

Взаємовідносини позивача з ПП «Енергопостачсервіс», яке зареєстроване у м. Лисичанськ Луганської області, виникли поза межами договірних відносин, договір не укладався. Відповідно до податкових на видаткових накладних постачальником було поставлено провід МГТФ 0,12 (20 м) та БИФ 9 0,05 (10м), які доставлено позивачеві за допомогою послуг Нової пошти з міста Харкова. Відсутні документи, підтверджуючі використання цього товару в господарській діяльності. Всі ці факти, встановлені перевіряючими, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді та ставлять під обґрунтований сумнів фактичне проведення цієї господарської операції. Позивач з цього приводу не надав жодних пояснень та/або спростувань.

Взаємовідносини ТОВ «Аксарія» з ДП «МАЗ «НАРП» виникали на підставі договору постачання продукції №420А-20 від 18.12.2020 року та додаткової угоди до договору від 16.11.2020 року. Предметом договору поставки є поставка частин повітряних апаратів та поставка продукції згідно ДК 731000. Відповідно до п.2 договору продукція повинна відповідати якості ГОСТам, ТУ та мати сертифікати виробника. До перевірки та до суду не надано позивачем сертифікатів заводу виробника на ці запасні частини до літака, відсутні й параметри якості та технічні умови на отримані запасні частини, що мали бути використані в літакобудівній промисловості.

Відповідно до договору №21А-21 від 28.01.2021 року Постачальник зав`язаний поставити позивачеві авіаційні шини до літака, відповідно до п. 2 договору продукція повинна відповідати якості ГОСТам, ТУ та мати сертифікати виробника. До перевірки та до суду першої та апеляційної інстанцій не надано позивачем сертифікатів заводу виробника на шини, не надано довіреностей на отримання цієї продукції, у прибутковій на видаткових накладних різні адреси постачальника.

Товар облікований позивачем по бухгалтерському обліку, але відсутні документи, підтверджуючі використання цього товару в господарській діяльності.

Між ТОВ «Югпромтехмонтаж» та ДП «МАЗ «НАРП» укладено договір поставки №2А-21 від 11.012021 року, згідно якого постачальник зобов`язаний поставити продукцію - обладнання повітряних літальних апаратів. Так, відповідно до специфікації та видаткової накладних ТОВ «Югпромтехмонтаж» поставлено позивачеві зйомник шин СШ 07,00 2 штуки, але відсутні документи, які б підтверджували отримання цього обладнання уповноваженими підприємством особами (відсутні довіреності на отримання ТМЦ), відсутні технічні документи заводу виробника на це обладнання, сертифікати якості, відсутні Акти використання (списання зі складського обліку) цього обладнання в господарській діяльності. Окрім того, придбане обладнання не обліковано в бухгалтерську обліку підприємства як основні засоби, оскільки вартість його перевищує суму 20 000 без ПДВ.

Всі ці вище перелічені факти господарських взаємовідносини позивача з контрагентами у перевіряємому періоді, встановлені перевіряючими, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій та ставлять під обґрунтований сумнів реальність проведення низки господарських операцій. Позивач з цього приводу не надав жодних пояснень та/або спростувань.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В постанові від 07.07.2022 року у справі №160/3364/19 Велика Палата Верховного Суду, застосувавши норми пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пунктів 198.3, 198.6 статті 198 ПК, статей 1, 9 Закону №996-ХІV, так само висновувала, що «…правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов не належить задоволенню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді Н.В. Вербицька К.В. Кравченко