Справа № 260/7590/23
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2023 року м. Ужгород№ 260/7590/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Гавій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі позивач, ГУ ПФУ в Закарпатській області) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області), яким просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білинець В.О. про накладення штрафу від 16.08.2023 року у виконавчому провадженні № 72132691.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 серпня 2023 року на адресу ГУ ПФУ в Закарпатській області надійшла постанова державного виконавця про накладення штрафу від 16.08.2023 року у виконавчому провадженні № 72132691, відповідно до якої: на боржника, ГУ ПФУ в Закарпатській області, накладено штраф у розмірі 5100 грн., за невиконання виконавчого листа № 260/622/23, виданого Закарпатським окружним адміністративним судом 26.04.2023 року, без поважних причин.

Позивачем вказано, що 26 квітня 2023 року, після набрання законної сили рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року у справі № 260/622/23, відповідачем добровільно виконано вказане рішення суду до відкриття виконавчого провадження, зокрема, нарахована заборгованість у розмірі 71487,14 грн. за період з 21.01.2020 року по 31.11.2022 року обліковано органами Пенсійного фонду України, яка буде виплачена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Вказує в позовній заяві на те, що 30.06.2023 року на адресу позивача надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.06.2022 року ВП № 72132691, при цьому, листом від 30.06.2023 року позивач повідомив відповідача, що рішення суду ним виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, однак, 16.08.2023 року відповідач виніс оскаржену постанову про накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин.

Позивач у позові зазначав, що головним розпорядником коштів за бюджетною програмою «Дотація Пенсійному фонду України на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсії за різними програмами» (за якою фінансуються виплати на виконання рішень суду про нарахування пенсії, що фінансується за рахунок держбюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів) є Міністерство соціальної політики України, а Пенсійний фонд України є розпорядником нижчого рівня. Тобто, виділення коштів на фінансування даної бюджетної програми не залежить від бажання територіального органу Пенсійного фонду, та відповідач не має можливості провести відповідні виплати без відповідного бюджетного призначення.

Таким чином, ГУ ПФУ в Закарпатській області вважає, що наявні об`єктивні причини щодо невиконання рішення суду, які не залежать від боржника, відтак, поставу про накладення на нього штрафу вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим і звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 31.08.2023 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до судового розгляду.

Враховуючи вимоги ст. 287 КАС України щодо особливостей розгляду даної категорії термінових справ та особливості повідомлення учасників справи, визначені ст. 268 КАС України, сторони повідомлені про розгляд справи засобами електронної пошти (доставлено до електронного кабінету), в зв`язку з чим та на підставі ч. 2 ст. 268 КАС України сторони вважаються належним чином повідомленими про розгляд справи.

Представником позивача надано суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання явку представника не забезпечив, заяв (клопотань) щодо поважності неможливості явки в судове засідання чи відкладення розгляду справи суду не надав, як і не надано відповідачем відзиву на позовну заяву без повідомлення про причини не подання такого (тобто, поважних причин), в зв`язку з чим, у відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України, суд не вбачає перешкод для розгляду справи по суті та розгляд справи проведено за відсутності представників сторін, за наявними в матеріалах справи доказами, згідно ч. 6 ст. 162 КАС України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, на виконанні у відділі примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області перебуває виконавче провадження за № 72132691 з примусового виконання виконавчого листа № 260/662/23, виданого 26.04.2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом (про зобов`язання ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити, починаючи з 21січня 2020 року, перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , без обмеження її максимального розміру 10 прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум).

30.06.2023 року на адресу ГУ ПФУ в Закарпатській області надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.06.2023 року ВП № 72132691, з примусового виконання виконавчого листа № 260/662/23, виданого 26.04.2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом, якою, зокрема, зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листом ГУ ПФУ в Закарпатській області від 30.06.2023 року за № 0700-0504-5/34824 повідомлено Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області про те, що виконавчий лист № 260/662/23 виконано в добровільному порядку 26 квітня 2023 року (тобто, до відкриття виконавчого провадження), а саме: з 1 травня 2023 року виплата пенсії ОСОБА_1 здійснюється з врахуванням судового рішення, а нарахована заборгованість у розмірі 71487,14 грн. за період з 21.01.2020 року по 31.11.2022 року обліковано органами Пенсійного фонду України та буде виплачена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

26 серпня 2023 року за невиконання без поважних причин боржником рішення суду, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Білинець В.О. прийнято постанову про накладення штрафу на ГУ ПФУ в Закарпатській області, у розмірі 5100,0 грн.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 63 Закону № 1404, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 75 Закону № 1404, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є невиконання рішення суду без поважних причин.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України, порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України.

Відтак, виплата пенсійних платежів здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України з відповідним бюджетним призначенням.

Позивач повідомив відповідача про нарахування заборгованості у розмірі 71487,14 та неможливість виплати вказаної суми заборгованості, оскільки, фінансування пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів виплат здійснюється з Державного бюджету за бюджетною програмою «Дотація Пенсійному фонду України на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсії за різними програмами», головним розпорядником якої є Міністерство соціальної політики України, а Пенсійний фонд України є виконавцем і розпорядником нижчого рівня. ГУ ПФУ в Закарпатській області є бюджетною установою та вправі здійснювати бюджетні платежі виключно за наявності відповідного бюджетного призначення, а за відсутності такого виконання рішення боржником здійснено згідно норм бюджетного законодавства.

При цьому суд констатує, що виділення коштів на фінансування даної бюджетної програми (та, відповідно, можливість проведення виплат заборгованості за рішенням суду) не залежить від бажання територіального органу Пенсійного фонду, та відповідач не має можливості провести відповідні виплати без відповідного бюджетного призначення.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що причиною невиплати позивачем стягувачу всієї суми перерахованої пенсії - є недостатність доходів Пенсійного фонду України, а саме коштів Державного бюджету України на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, тобто існування об`єктивних причин, що не залежать від поведінки боржника у виконавчому провадженні.

Накладення штрафу на позивача жодним чином не захищає право стягувача на отримання коштів.

Таким чином, повідомлені ГУ ПФУ в Закарпатській області обставини свідчать, що невиплата в повному обсязі перерахованої пенсії за рішенням суду зумовлена не недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків, а власне відсутністю фінансування витрат на виплату пенсій.

Верховний Суд у постанові від 18.06.2019 року у справі № 826/721/16 дійшов наступного правового висновку: " ... Враховуючи вищезазначене, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів." (https://reyestr.court.gov.ua/Review/82447026).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів - не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, відтак, оскаржена постанова державного виконавця про накладення штрафу від 16.08.2023 року ВП № 72132691 - підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4 код 20453063) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Шандора Петефі, 14 код 43316386) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білинець В`ячеслава Олександровича про накладення штрафу від 16 серпня 2023 року у виконавчому провадженні № 72132691.

3. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, з особливостями, визначеними ст. 287 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у відповідності до вимог п. 15.5 Розділу VII «Перехідних положень» КАС України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017р.).

Суддя С.І. Рейті