Справа № 320/29629/23
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2023 року № 320/29629/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за заявою Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України до Фермерського господарства Токарчука Володимира Мефодійовича про зупинення видаткових операцій на рахунках платників податків,

в с т а н о в и в:

Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України звернулось до Київського окружного адміністративного суду із заявою до Фермерського господарства Токарчука Володимира Мефодійовича, в якій просить суд постановити рішення про зупинення видаткових операцій на рахунках Фермерського господарства Токарчука Володимира Мефодійовича () крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу, шляхом накладення арешту на кошти у сумі 542557,89 грн., що знаходиться в банківських установах, обслуговуючих такого платника.

Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначив про наявність у Фермерського господарства Токарчука Володимира Мефодійовича заборгованості з податку на додану вартість у загальному розмірі 542557,89 грн., яка самостійно сплачена не була, внаслідок чого уповноваженою особою ГУ ДПС у м. Києві в порядку ст. 89 ПК України прийнято рішення про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності підприємства.

Позивач стверджує, що з метою реалізації рішення про опис майна в податкову заставу та забезпечення виконання податкового обов`язку, податковим керуючим здійснено виїзд за податковою адресою підприємства, з метою опису майна у податкову заставу та було встановлено, що за такою адресою ні підприємство, ні його посадові особи та/або засновники не знаходяться, місцезнаходження їх не відомо, про що останнім було складено відповідний акт. У подальшому, на виконання приписів норми п. 91.4 ст. 91 ПК України, податковим керуючим складено акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим.

Вищевказані обставини зумовили звернення позивача до суду з позовом про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов`язання позивача виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені ПК України, в порядку, передбаченому статтею 283 КАС України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 31.08.2023 о 12:00 год.

Про дату, час та місце судового розгляду сторони були повідомлені належним чином.

У призначений день і час до суду з`явився представник позивача. Представник відповідача до суду не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив.

Перед початком судового засідання, представником позивача було подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач відзиву на позовну заяву, заперечень проти позову, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не надіслав.

За таких обставин суд, з урахуванням положень статті 268 Кодексу адміністративного судочинства, вирішив здійснювати подальший розгляд справи за відсутності представників сторін, в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами і доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Фермерське господарство Токарчука Володимира Мефодійовича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місцезнаходження 03164, місто Київ, вулиця Булаховського Академіка, будинок 2, офіс 5) зареєстровано в якості юридичної особи 17.11.2006 та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві, як відокремленому підрозділі ДПС.

Як убачається з даних інтегрованої картки платника податків та довідки від 29.08.2023 №26219/5/26-15-13-02-09 за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість у загальному розмірі 542557,89 грн.

29.03.2023 ГУ ДПС у м. Києві з метою погашення податкового боргу винесено податкову вимогу №0-2615 на суму 296664,89 грн.

29.03.2023 Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято рішення №0-2615 про опис майна у податкову заставу.

Вказані податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу, разом з листом про надання активів від 30.03.2023 №23343/6/26-15-13-02-12, податковим органом були надіслані на адресу відповідача, однак поштове відправлення повернулось на адресу контролюючого органу з поміткою оператора поштового зв`язку "адресат війдсутній за вказаною адресою".

28.08.2023 податковим керуючим Зьомою М.О., призначеним наказом Головного управління ДПС у м. Києві №506 від 10.08.2023, було здійснено виїзд за місцезнаходженням Фермерського господарства Токарчука Володимира Мефодійовича - 03164, місто Київ, вулиця Булаховського Академіка, будинок 2, офіс 5 для організації проведення опису майна платника податків, що має податковий борг в податкову заставу.

В ході здійснення повноважень податковим керуючим Зьомою М.О. не було встановлено підприємство ФГ Токарчука Володимира Мефодійовича (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) та посадових осіб ФГ Токарчука Володимира Мефодійовича за адресою місцезнаходження відповідача, про що складено акт відсутності за місцезнаходженням б/н від 28.08.2023.

Вказані обставини були розцінені податковим керуючим ОСОБА_1 як перешкоджання ФГ Токарчука Володимира Мефодійовича виконанню функцій податкового керуючого, у зв`язку з чим останньою 28.08.2023 о 16:20 год. складено акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим №9/26-15-13-02-18, який, в свою чергу, став підставою звернення позивача до суду з заявою про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

З цього приводу суд зазначає таке.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законами.

Згідно із підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в установлені строки.

Як вбачається з матеріалів справи у ФГ ОСОБА_2 станом на 29.08.2023 наявний податковий борг у загальному розмірі 542557,89 грн. з податку на додану вартість.

Слід зазначити, що ФГ Токарчука Володимира Мефодійовича щодо наявного податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 542557,89 грн. жодних пояснень не надало, як і не надано до суду доказів його погашення.

При цьому, дана сума податкового боргу підтверджується відомостями зворотного боку інтегрованої картки платника податків з податку на додану вартість.

Інших доказів щодо того, що між сторонами існує спір про право за даним податковим боргом підприємством суду не надано.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно із пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно із пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до пункту 59.4 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вищевказаних вимог відповідачу надіслано податкову вимогу від 29.03.2023 №0-2615 на загальну суму 296664,89 грн.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно із пп. 89.1.1 п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

Право податкової застави виникає також у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (пп. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Як було зазначено судом, Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято рішення про опис майна у податкову заставу №0-2615 від 29.03.2023, що перебуває у власності платника податків ФГ Токарчука Володимира Мефодійовича.

Листом Головного управління ДПС у м. Києві №23343/6/26-15-13-02-12 від 30.03.2023 ФГ Токарчука Володимира Мефодійовича запропоновано протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, надати засвідчені підписом посадової особи та скріплені печаткою документи підприємства, а саме баланс (Звіт про фінансовий стан) за останній звітний період з детальною розшифровкою значень рядків активу балансу (найменування, кількість, залишкова балансова вартість), в тому числі дебіторської заборгованості в розрізі дебіторів (найменування дебітора, код ЄДРПОУ, сума дебіторської заборгованості), а також документи, які свідчать, що активи не можуть бути предметом податкової застави. Повідомлено, що у разі якщо платник податків не погашає податковий борг та не надає зазначені документи, Податковим кодексом визначено такі заходи, як зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, арешт рахунків на суму податкового боргу та адміністративний арешт майна.

Вказану податкову вимогу, рішення №0-2615 від 29.03.2023 про опис майна у податкову заставу та лист ГУ ДПС у м. Києві №23343/6/26-15-13-02-12 від 30.03.2023 направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією. Проте рекомендована поштова кореспонденція повернулась на адресу контролюючого органу з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою .

Згідно із пунктом 89.4 статті 89 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу. Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов`язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Відповідно до пункту 91.4 статті 91 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Так, судом встановлено, що на виконання вимог вищевказаної статті Податкового кодексу України та у зв`язку з перешкоджанням відповідачем виконанню повноважень податковим керуючим ОСОБА_1 , останнім було складено відповідний акт від 28.08.2023 о 16 год. 20 хвил. про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців (абз.2 п.91.4 ст.94 ПКУ).

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків може бути достроково скасовано за рішенням податкового керуючого або суду (абз. 3 п. 91.4 ст. 94 ПКУ).

Таким чином, Податковим кодексом України визначено загальне правило, відповідно до якого строк зупинення видаткових операцій визначається судом та не може перевищувати двох місяців.

В той же час, положеннями абз. 3 п. 89.4 ст. 89 Податкового кодексу України встановлено, що зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов`язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, небанківським надавачам платіжних послуг, емітентам електронних грошей, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що спеціальною нормою, яка визначає правові наслідки у разі недопуску податкового керуючого для здійснення опису майна у податкову заставу та ненадання документів для такого опису, є саме підпункт 89.4 статті 89 ПК України.

Таким чином, враховуючи, що податкового керуючого не було допущено до приміщення відповідача для здійснення опису майна у податкову заставу, про що складено відповідний акт б/н від 28.08.2023, в даному випадку до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення п. 89.4 ст. 89 Податкового кодексу України, а зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна має діяти до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі.

Суд зазначає, що згідно з приписами пп. 20.1.31 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях такого платника податків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Відповідно до підпункту 20.1.32 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Враховуючи положення пп. 20.1.31, 20.1.32 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України суд зазначає, що не підлягають зупиненню видаткові операції на рахунках платника податків щодо операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків та погашення податкового боргу.

Будь-яких доказів на спростування доводів контролюючого органу відповідачем до суду не надано і судом не встановлено.

Враховуючи наведене та наявність підстав для задоволення позову, при визначенні строку зупинення видаткових операцій, суд, беручи до уваги обставини справи, суму податкового боргу, вважає за необхідне зупинити видаткові операції на рахунках ФГ ОСОБА_2 (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) до часу його погашення або складання опису майна податковим керуючим задля такого погашення.

Щодо способу захисту порушеного права за даним позовом, суд зазначає таке.

Податковим кодексом України вживаються два поняття, які позначають арешт коштів на рахунках платника податків - власне арешт коштів, а також зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

Аналіз норм Податкового кодексу України, а також чинного законодавства, що регулює банківську діяльність і порядок здійснення безготівкових розрахунків, дає підстави для висновку про тотожність зазначених понять для цілей регулювання податкових правовідносин.

Так, відповідно до частини другої статті 59 Закону України від 7 грудня 2000 року N2121-III "Про банки і банківську діяльність" зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, крім випадків, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму". Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми.

Отже, накладення арешту на кошти на рахунках платника податків є необхідною передумовою для зупинення видаткових операцій на таких рахунках в усіх випадках, крім тих, які випливають з норм Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму".

Таким чином, з урахуванням змісту статті 59 Закону України від 7 грудня 2000 року N 2121-III "Про банки і банківську діяльність" зупинити видаткові операції з підстав, передбачених Податковим кодексом України, можна не інакше, як шляхом накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках платника податків.

За таких обставин повноваження податкових органів щодо звернення до суду з вимогами як про накладення арешту на кошти платника податків, так і про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків варто розуміти як право на звернення з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, що перебувають на його рахунках у банку.

При цьому в усіх випадках суд ухвалює рішення про зупинення видаткових операцій платника податків шляхом накладення арешту на кошти платника податків у відповідній сумі, або про накладення арешту на кошти платника податків у відповідній сумі. Зазначені варіанти змісту резолютивної частини судового рішення є еквівалентними за своїми правовими наслідками. Ці наслідки полягають у виникненні арешту коштів і зупиненні через цю обставину видаткових операцій.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 8 ст. 283 КАС України рішення суду у справах, визначених пунктами 1-4, 7 частини першої цієї статті, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір з відповідача не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 242, 245, 246, 250, 255, 283, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Зупинити здійснення видаткових операцій на банківських рахунках Фермерського господарства Токарчука Володимира Мефодійовича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місцезнаходження 03164, місто Київ, вулиця Булаховського Академіка, будинок 2, офіс 5) шляхом накладення арешту на кошти у сумі 542 557, 89 грн. (п`ятсот сорок дві тисячі п`ятсот п`ятдесят сім грн. 89 коп.), що знаходиться в банківських установах, обслуговуючих такого платника.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Василенко Г.Ю.