Справа № 240/6076/22
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

04 вересня 2023 року

м. Київ

справа №240/6076/22

адміністративне провадження № К/990/22172/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.11.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2023 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09.11.2022, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2023, задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 21.08.2021 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 21.08.2021 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено законом на 01 січня календарного року. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 28.06.2023 касаційну скаргу залишено без руху. Скаржнику встановлено десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наданням доказів поважності підстав пропуску такого строку, документа про сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 28.06.2023 скаржником подано заяву про поновлення строку касаційного оскарження.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, скаржник зазначає, що постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2023 отримала 17.03.2023, касаційну скаргу на вказану постанову надіслала простим листом 15.04.2023. У зв`язку з доглядом за хворим чоловіком скаржник скористалася поштовою скринькою та надіслала касаційну скаргу саме простим листом. Скаржниця заперечує проти того, що касаційну скаргу відправила 03.06.2023.

Верховний Суд критично оцінює вказані доводи скаржника з огляду на таке.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та відносини між ними врегульовані Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів від 05.03.2009 №270 (далі - Правила №270).

Відповідно до приписів пункту 2 цих Правил, під простим поштовим відправлення слід розуміти поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється/вручається без розписки.

Відповідно до пункту 73 Правил № 270 під час приймання для пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток календарного штемпеля.

Отже, відбиток календарного штемпеля засвідчує день, коли поштове відправлення здано для пересилання до відділення поштового зв`язку.

Верховний Суд встановив, що на поштовому конверті, в якому надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 до суду касаційної інстанції, міститься відбиток календарного штемпеля, відповідно до якого поштове відправлення було прийнято для пересилання відділенням поштового зв`язку 03.06.2023.

Колегія суддів зауважує, що жодних доказів в підтвердження направлення касаційної скарги засобами поштового зв`язку саме 15.04.2023 скаржником суду не надано. При цьому між датою, коли скаржник, за її твердженням, опустила лист з касаційною скаргою в поштову скриньку (15.04.2023) та датою, коли поштове відділення проставило відбиток календарного штемпеля (03.06.2023), пройшло півтора місяця, що ставить під сумнів вказані доводи скаржника.

Також необґрунтованими є посилання скаржника щодо неможливості відправлення листа іншим способом, ніж опусканням у поштову скриньку, з огляду на те, що відповідно до інформації на сайті АТ «Укрпошта» село Гаєвичі Коростенського району Житомирської області, в якому проживає скаржник, обслуговується пересувним відділенням поштового зв`язку з графіком роботи: субота - 10:00-12:00.

Таким чином, ОСОБА_1 могла скористатися послугами поштового зв`язку безпосередньо у відділенні АТ «Укрпошта» щосуботи з 10:00 по 12:00.

Слід зазначити, що встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Скаржником не наведено переконливих та достатніх обґрунтувань щодо поважності причин пропуску строку касаційного оскарження та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об`єктивних перешкод, які унеможливили звернутися до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Зважаючи на викладене вище, оскільки клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження визнано необґрунтованим, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 251, 328, 329, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.11.2022 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2023.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.11.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2023 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

3. Надіслати ОСОБА_1 копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя А.Ю. Бучик

Суддя А.І. Рибачук