Справа № 200/5049/22
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 200/5049/22

адміністративне провадження № К/990/28357/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду

Мельник-Томенко Ж.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 січня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2023 року у справі №200/5049/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Донецькій області по ненарахуванню та невиплаті йому - майору поліції спеціалісту-криміналісту сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_1 - середнього заробітку на час проходження військової служби за контрактом з 01 липня 2022 року по теперішній час;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити йому середній заробіток на час проходження військової служби за контрактом з 01 липня 2022 року по теперішній час.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 січня 2023 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2023 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалами Верховного Суду від 08 червня 2023 року, від 28 червня 2023 року, від 24 липня 2023 року, касаційні скарги ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 січня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2023 року у справі №200/5049/22 повернуті скаржнику.

16 серпня 2023 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 вп`яте подано касаційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 січня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2023 року у справі №200/5049/22.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, Суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Оскаржуючи судові рішення, позивач посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Скаржник вказує, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки Верховного Суду України від 22 лютого 2017 року у справі №592/1809/15-ц.

Проте Верховний Суд в ухвалах від 28 червня 2023 року та від 24 липня 2023 року надав вичерпні роз`яснення щодо вимог до оформлення касаційної скарги, яким вона має відповідати в частині визначення підстав для касаційного оскарження судових рішень, в тому числі і у випадку її подання на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України та звернув увагу на те, що в частині четвертій статті 328 КАС України мова йде лише про постанови Верховного Суду, отже, обґрунтування підставою для касаційного оскарження судового рішення постановами Верховного Суду України не передбачено.

З огляду на викладене, за такого правового обґрунтування касаційної скарги, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з судовими рішеннями, переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Отже, скаржником не викладено передбачені статтею 328 КАС України умови, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 січня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2023 року у справі №200/5049/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяЖ.М. Мельник-Томенко