Справа № 520/2133/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 р. Справа № 520/2133/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції України в Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2023, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., м. Харків, повний текст складено 20.02.23 по справі № 520/2133/23

за позовом Головного управління Національної поліції в Харківській області

до ОСОБА_1

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Національної поліції в Харківській області звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Національної поліції в Харківській області грошові кошти у сумі 9 882 грн. 72 коп.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2023 року позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з моменту отримання копії ухвали.

Недоліки позовної заяви, зокрема, мали б були бути усунені шляхом надання заяви про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом із необхідними доказами поважності таких причин.

На виконання вимог зазначеної ухвали суду першої інстанції, позивачем було подано відповідну клопотання/заяву, у якому викладено низку міркувань, з яких, на думку владного суб`єкта, беззаперечно вбачається, що законодавець свідомо у пункті 8 частини 4 статті 169 КАС України передбачив відсильну норму не до частини 5 статті 122 КАС України, не до частини 2 та 5 статті 122 КАС України, а тільки до частини 2 статті 122 КАС України, а тому у постановах Верховного Суду від 26.02.2019р. у справі №826/14908/18 та від 12.05.2022р. у справі №420/9673/20 зазначено, що суб`єкт владних повноважень має право звертатися до суду про стягнення грошових коштів після закінчення шестимісячного строку.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 року позовну заяву повернуто позивачу.

Підставою для прийняття вказаної ухвали суду першої інстанції було те, що позовні вимоги заявлені позивачем із пропуском строку звернення до суду, жодних заяв про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду позивачем не надано.

Головне управління Національної поліції в Харківській області, не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило суд апеляційної інстанції ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 року по справі №520/2133/23 скасувати, а справу №520/2133/23 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи невірно застосовані приписи статті 169 КАС України, що призвело до помилкових висновків щодо порушення строків звернення з позовною заявою. Зазначає, що законодавець передбачив можливість особи після звільнення звернутися до суду із позовом щодо проходження, звільнення зі служби протягом 6 місяців (подавши відповідну заяву про визнання поважними пропущення місячного строку та поновлення строку на звернення) і тільки після закінчення максимально можливого строку на звернення до адміністративного суду у шість місяців у суб`єкта владних повноважень виникає право звернутися до суду, яке він може реалізувати протягом 3 місяців. Таким чином, вбачається, що законодавець свідомо у пункті 8 частини4 статті 169 КАС України передбачив відсильну норму не до частини 5 статті 122 КАС України, не до частини 2 та 5 статті 122 КАС України, а тільки до частини 2 статті 122 КАС України. Отже, суд першої інстанції не врахував зміни, які відбулись в законодавстві і помилково вважає, що необхідно продовжувати користуватися частиною 5 статті 122 КАС України у випадку звернення суб`єкта владних повноважень, чим порушує принцип законності судового рішення, відповідно до якого законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Правова позиція щодо права суб`єкта владних повноважень звернутися до суду про стягнення грошових коштів лише після закінчення шестимісячного строку викладена і постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 826/14908/18 та від 12 травня 2022 року у справі № 420/9673/20. Вказує, що Харківським окружним судом по аналогічним справам було відкрито провадження у справі. Зазначає, що на підставі положень абзаців 1,2 частини 2 статті 122 та пункту 8 частини 4 статті 169 КАС України, а також висновків Верховного Суду щодо застосування цих процесуальних норм беззаперечно вбачається, що шестимісячний строк розпочинається з 30.04.2022 та закінчується 30.10.2022. Саме з 31.10.2022 розпочинається тримісячний строк протягом якого позивач має право звернутися до суду із позовом до відповідача про стягнення грошових коштів, і такий строк мав закінчиться тільки 30.01.2023. Отже, повертаючи позовну заяву, судом першої інстанції не враховано, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, тобто судом не враховано практику Верховного Суду, що є порушенням частини 5 статті 242 КАС України.

На підставі положень ч.2 ст.312 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про повернення позовної заяви позивачу, суд першої інстанції позовні вимоги заявлені позивачем із пропуском строку звернення до суду, жодних заяв про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду позивачем не надано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачу, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч.5 ст.122 КАС України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Колегія суддів звертає увагу, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено законом з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежене, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами».

Як встановлено з позовної заяви, до відповідача у даній справі 30.04.2022 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.04.2022 №254). Під час проходження служби позивачем надмірно виплачено відповідачу грошове забезпечення за період з 07.04.2022 по 30.04.2022 в розмірі 9 882 грн. 72 коп.

Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відтак, з 01.05.2022 у відповідача виникло право у місячний строк на оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на якому ґрунтуються вимоги даного позову щодо стягнення грошових коштів, а у позивача - тримісячний строк на пред`явлення даного позову щодо стягнення грошових коштів.

Матеріалами справи підтверджується, що Головне управління Національної поліції в Харківській області подало позовну заяву через систему "Електронний суд".

Так, зі змісту цієї позовної заяви встановлено, що остання сформована в системі "Електронний суд" 31.01.2023 та зареєстрована судом 01.02.2023.

Колегія суддів зазначає, що при обчисленні строку звернення до суду з даним позовом необхідно застосовувати приписи ч.2 ст.122 КАС України, за якими позивачем пропущено тримісячний строк для звернення до суду з даним позовом.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем пропущений строк звернення до суду.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову, апеляційної, касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку та у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення з поважних причин.

Наведене вище узгоджується правовою позицією Верховного Суду, викладену в постанові 13.11.2018 року по справі № 804/958/17.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення залежить виключно від нього самого. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що позивачем було пропущено строк звернення до адміністративного суду із даним позовом та не зазначено об`єктивних, непереборних обставин, що перешкоджали йому скористатися правом на звернення у встановлений законом строк, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви позивачу.

З урахуванням наведених вище висновків, доводи апеляційної скарги про те, що на підставі положень абз.1,2 ч.2 ст.122 та п.8 ч.4 ст.169 КАС України, а також висновків Верховного Суду щодо застосування цих процесуальних норм беззаперечно вбачається, що шестимісячний строк розпочинається з 30.04.2022 та закінчується 30.10.2022, а тому відповідно з 31.10.2022 розпочинається тримісячний строк протягом якого позивач має право звернутися до суду із позовом до відповідача про стягнення грошових коштів, і такий строк мав закінчиться тільки 30.01.2023, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків суду щодо пропуску позивачем трьохмісячного строку звернення до суду із даним позовом, передбаченого ч.2 ст.122 КАС України.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на правові позиції Верховного Суду, викладені постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №826/14908/18 та від 12 травня 2022 року у справі № 420/9673/20, в яких наведені правові висновки щодо обрахунку строку звернення до суду з позовом, то колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини у даній справі є відмінними від тих правовідносин, які виникли у справах, які переглядалися судом касаційної інстанції, а саме у справах № 826/14908/18 та № 420/9673/20, на відміну від цієї справи, були заявлені позовні вимоги про стягнення грошових коштів, які ґрунтуються на підставі рішення суб`єкта владних повноважень. При цьому, Верховний Суд в зазначених вище постановах не розглядав правовідносини щодо проходження або звільнення з публічної служби, на відміну від правовідносин у справі, що розглядається. Відтак, колегія суддів не вбачає підстав, в розумінні ч.5 ст.242 КАС України, для врахування у даній справі висновків щодо застосування норм права, викладених у зазначених постановах Верховного Суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що Харківським окружним судом по аналогічних справах було відкрито провадження у справі, жодним чином не впливають на вирішення питання щодо дотримання суб`єктом владних повноважень строку звернення до суду з позовом на виконання своїх повноважень в межах даної справи.

Крім того, колегія суддів також враховує, що Верховний Суд в ухвалі від 08.06.2023 року у справі №520/2136/23, в якій спірні правовідносини є аналогічними даній справі, відмовляючи у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області дійшов висновку, що суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, повертаючи позовну заяву правильно застосував положення ст.169 КАС України, правильне її застосування є очевидним, не викликає сумнівів щодо застосування чи тлумачення цієї норми права.

З урахуванням наведених вище висновків, інші доводи учасників справи не впливають на вирішення даної справи.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи відповідача щодо правомірності проведеної перевірки є помилковими.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі.

Таким чином, судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою, прийнятою на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та прийняв оскаржувану ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Харківській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 по справі №520/2133/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко