Справа № 380/809/23
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
у справі за наслідком розгляду апеляційної скарги Компанії "Джи-Ен-Ті Трейд При Дубайській Багатопрофільній Товарно-Сировинній Біржі" (GNТ Тrаdе DМСС) на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року про закриття провадження у справі № 380/809/23 за адміністративним позовом Компанії "Джи-Ен-Ті Трейд При Дубайській Багатопрофільній Товарно-Сировинній Біржі" (GNТ Тrаdе DМСС) до державного реєстратора Гулієва Олександра Агаджановича, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними дій, скасування записів.
Відповідно до частини третьої статті 34 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку; про наявність окремої думки повідомляються особи, які беруть участь у справі, без оголошення її змісту в судовому засіданні; окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.
При прийнятті рішення з кожного питання жоден із суддів не має права утримуватися від голосування та підписання судового рішення (частина друга статті 34 КАС України).
12 січня 2023 року позивач - Компанія "Джи-Ен-Ті Трейд При Дубайській Багатопрофільній Товарно-Сировинній Біржі" (GNТ Тrаdе DМСС) звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача - державного реєстратора Гулієва Олександра Агаджановича, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив:
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі задоволено повністю. Закрито провадження у справі за позовом Компанії "Джи-Ен-Ті Трейд при Дубайській Багатопрофільній Товарно-Сировинній Біржі" (GNT Trade DMCC) до державного реєстратора Гулієва Олександра Агаджановича, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними дій, скасування записів. Роз`яснено позивачу, що спір підлягає розгляду та вирішенню місцевим загальним судом за правилами господарського судочинства.
Залишаючи без змін ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06.06.2023, суд апеляційної інстанції в постанові від 29 серпня 2023 року погодився із висновками суду першої інстанції, що даний спір не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства. Суд виснував, що спір у даній справі, з огляду на наведені позивачем обґрунтування позовних вимог і обставини справи, фактично виник між учасниками цієї справи стосовно їх корпоративних і майнових прав, а тому має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням приватних інтересів, а не прав у сфері публічно-правових відносин. Участь державного реєстратора в якості відповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені своїх прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру. Скасування ж спірних реєстраційних дій та записів не призводить до вирішення цього спору і не сприяє виконанню завдання адміністративного судочинства.
Не погоджуюсь з постановою суду апеляційної інстанції, яка прийнята рішенням більшості голосів колегії суддів, та вважаю за необхідне висловити в цій справі окрему думку, з огляду на таке.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Господарський процесуальний кодекс України також установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці, й вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами (пункти 6, 13 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України).
Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу) і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. При цьому для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав у суді.
Натомість, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Аналізуючи доводи позивача, ввжаю за необхідне зауважити, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставами позову є ті обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
В адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Під час розгляду справи суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених позивачем вимог.
Вказаний принцип знайшов своє відображення у частині другій статті 9 КАС України, в якій вказано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Цей принцип також передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.
У розглядуваній справі, звертаючись до суду з позовом до державного реєстратора Гулієва Олександра Агаджановича, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу, Компанія "Джи-Ен-Ті Трейд При Дубайській Багатопрофільній Товарно-Сировинній Біржі" (GNТ Тrаdе DМСС) покликалась на те, що проведення оскаржуваних дій від 03.01.2023 відбулось за наявності передбачених пунктами першим та другим частини першої статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» підстав для відмови у державній реєстрації.
Так, відповідно до пунктів 5, 7, 13 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон №755-IV) державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус; Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи; реєстраційна справа - сукупність документів у паперовій та/або електронній формі, що подавалися для проведення реєстраційних дій.
Стаття 17 №755-IV передбачає переліки документів, що подаються заявником для державної реєстрації юридичної особи, включення відомостей та внесення змін до відомостей про юридичну особу.
Так, відповідно до частин 1 та 2 статті 28 цього Закону підставами для відмови у державній реєстрації є: документи подано особою, яка не має на це повноважень; у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії.
Згідно доводів позивача, у справі № 380/809/23 немає жодного корпоративного спору про те, хто має право представляти інтереси учасника ТзОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ", ТзОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" та ТзОВ "ЗЕРНОВИЙ ПЕРЕВАНТАЖНИЙ КОМПЛЕКС "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", як одноосібного учасника та на загальних зборах учасників.
Позивач зазначає, що станом на 24.12.2022 - на момент призначення керівників згаданих компаній та час вчинення реєстраційних дій відповідачем Трунов Г.А. не мав повноважень на будь-яке представництво Компанії "Джи-Ен-Ті Трейд При Дубайській Багатопрофільній Товарно-Сировинній Біржі" (GNТ Тrаdе DМСС), оскільки письмовим рішенням від 22.12.2022 Компанії "Джи-Ен-Ті Трейд При Дубайській Багатопрофільній Товарно-Сировинній Біржі" (GNТ Тrаdе DМСС) відкликана довіреність Трунова Г.А. від 18.06.2020. У вказаному рішенні від 22.12.2022 одноосібний директор повідомив, що Компанією скасовано усі довіреності від імені компанії окрім довіреностей, виданих на ім`я компанії "МЕДІСОН ПАСІФІК ТРАСТ ЛІМІТЕД", від імені якої діяв повноважний представник Дудяк Р.А., який прийняв 04.01.2023 рішення про призначення керівників ТзОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ", ТзОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" та ТзОВ "ЗЕРНОВИЙ ПЕРЕВАНТАЖНИЙ КОМПЛЕКС "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ".
Таким чином, у справі, що розглядається, правовідносини виникли між позивачем та державним реєстратором з приводу правомірності реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі.
Необхідною та єдиною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення цим суб`єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції суб`єкт повинен здійснювати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 травня 2018 року у справі №914/2006/17 (провадження № 12-58гс18) зазначила, що до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта.
Захисту в порядку адміністративного судочинства підлягають порушені права особи в публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізовує владні управлінські функції.
Тобто у згаданих постановах Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду наведена правова позиція щодо юрисдикції спорів, у яких позивач оскаржує дії суб`єкта владних повноважень - державного реєстратора, пов`язаних з реєстрацією змін до установчих документів товариства, внесенням відомостей щодо зміни складу його засновників та керівника, посилаючись при цьому на недотримання цим суб`єктом встановленого законом порядку проведення такої реєстрації, зроблено висновки, що у разі, коли особа звертається до суду із позовом, який зумовлений необхідністю захисту її корпоративних та майнових прав, а не прав у сфері публічно-правових відносин, виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.
У таких спорах питання правомірності правочинів та рішень, на підставі яких відбувались реєстраційні дії, обов`язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо їх оскарження.
Натомість, враховуючи обґрунтування заявлених у даній справі позовних вимог та обставин розглядуваної справи, питання правомірності прийняття рішення зборів не є предметом дослідження у межах спірних правовідносин.
Також заперечую щодо врахування при вирішенні питання про закриття провадження у даній справі судом апеляційної інстанції покликань третьої особи на висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 03 липня 2023 року у справі № Зд/380/1/23, якою було скасовано ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06.01.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2023 у справі № ЗД/380/1/23 за заявою Компанії "Джи-Ен-Ті Трейд при Дубайській Багатопрофільній Товарно-Сировинній Біржі" (GNT Trade DMCC) про забезпечення позову та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви Компанії "Джи-Ен-Ті Трейд при Дубайській Багатопрофільній Товарно-Сировинній Біржі" (GNT Trade DMCC) про забезпечення позову, оскільки вважаю, що дослідження питання предметної юрисдикції виходить за межі вирішення вимог заяви про забезпечення позовних вимог та наявність таких обставин як підсудність спору адміністративному суду та можливість виконання основного завдання судочинства, як справедливе, неупереджене вирішення спору між сторонами, є можливим лише в разі звернення особи до суду із позовною заявою.
Викладена в окремій думці позиція судді повністю узгоджується із висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі №916/1608/18, яка залишилась поза увагою згаданих вище судів при ухваленні відповідних судових рішень.
Отже, суд першої та апеляційної інстанцій належним чином не визначили характер спору, предмет і підстави заявлених вимог, унаслідок чого дійшли помилкового висновку про те, що позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Суддя І. В. Глушко
Повний текст окремої думки складено 04 вересня 2023 року.