Справа № 420/18783/23
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2023-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» (вул.В.Арнаутська,26, оф.146, м.Одеса, 65048) до Одеської митниці (вул.Івана та Юрія Лип,21-А, м.Одеса, 65078) про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» до Одеської митниці за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці «Про коригування митної вартості товарів» №UA500410/2023/000017/2 від 03.06.2023 р.;

визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500410/2023/000038 від 03.06.2023 р.;

визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці «Про коригування митної вартості товарів» №UA500410/2023/000018/2 від 03.06.2023 р.;

визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500410/2023/000039 від 03.06.2023 p.;

визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці «Про коригування митної вартості товарів» №UA500410/2023/000019/2 від 26.06.23 р.;

визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500410/2023/00049 від 26.06.23 р.;

визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці «Про коригування митної вартості товарів» №UA500410/2023/000020/2 від 26.06.23 р.;

визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500410/2023/000050 від 26.06.23 p.;

визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці «Про коригування митної вартості товарів» №UA500410/2023/000022/2 від 27.06.23 р.;

визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску пропуску товарів, транспортних засобів чи комерційного призначення №UA500410/2023/000052 від 27.06.23 р.;

визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці «Про коригування митної вартості товарів» №UA500410/2023/000021/2 від 26.06.23 р.;

визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500410/2023/000051 від 26.06.23 р.;

визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці «Про коригування митної вартості товарів» №UA500410/2023/000023/2 від 07.07.23 p.;

визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500410/2023/000054 від 07.07.23 р.;

визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці «Про коригування митної вартості товарів» №UA500410/2023/000024/2 від 07.07.23 p.;

визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500410/2023/000055 від 07.07.23 р.;

стягнути з Відповідача судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що декларантом подано митні декларації на товари, які надійшли на виконання умов зовнішньоекономічного контракту. Разом з митними деклараціями до митного органу подані зовнішньоекономічний контракт та доповнення, а також інші документи відповідно до Митного кодексу України. Однак спірними рішеннями про коригування митної вартості збільшено вартість товару та застосовано резервний метод визначення митної вартості товарів. В той же час, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім аргументом для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу, відповідно до норм Митного Кодексу. Усі документи, які зазначені у вищевказаної статті 53 МКУ як основні, були надані декларантом. Позивач вважає, що митний орган не надав пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії товарів, умов поставки, комерційних умов, що підтверджує необґрунтованість оскаржуваних рішення про коригування митної вартості.

Ухвалою суду від 26 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

До суду від Одеської митниці Державної митної служби надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що надані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. Декларантом було надіслано електронні повідомлення, в яких вказано, що додаткові документи надати не мають можливості та прохання здійснити митне оформлення на підставі наданих документів. Таким чином, розбіжності усунені не були, а декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ. Також декларантом не було за власним бажанням надано додаткові, наявні у нього, інші документи, які б переконливо спростували (пояснили) розбіжності у наданих документах, а також не було надано всі витребувані митним органом документи, зокрема: каталоги, специфікації фірми - виробника товару; виписку з бухгалтерської документації та висновок про вартісні характеристики товарів. Отже, декларант не скористався правом відповідно п.3 ст. 53 МКУ надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості. За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом, було обрано метод визначення митної вартості резервний. Оскільки, відповідно до п.2 статті 58, використані декларантом відомості не підтверджені документально, відповідно до п.3 статті 58 застосовують другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 Кодексу. В митному органі відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому, відповідно до статей 59,60 МКУ, неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62,63 МКУ методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митному органі відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Відповідно до п.1 статті 59 МКУ у разі якщо митну вартість товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 МКУ, оскільки, відповідно до п.2 статті 58, використані декларантом відомості не підтверджені документально, митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням другорядних способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ), а саме: резервним методом.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що 10.12.2022 між позивачем ТОВ «РОСТ ТРЕЙДИНГ» (покупець) та компанією «GREENLINE CHEMICALS» LTD (Болгарія) (продавець) укладено контракт №10122022, відповідно до п.1.1. якого продавець зобов`язується продати, а покупець оплатити і прийняти у власність товар: бікарбонат натрію, карбонат натрію (кальцинована сода, щільна або в порошку), монокалційфосфат, каустична сода (пластівці або гранула), магнезія випалена (спечена), лимонна кислота моногідрат, натрію перокарбонат з покриттям.

Відповідно до п.2.1. контракту ціна товару вказана в інвойсах на кожну окрему партію товару, які є невід`ємною частиною даного контракту.

За умовами договору та на підставі інвойсів контрагентом поставлено позивачу Товар: - БІКАРБОНАТ НАТРИО; КАРБОНАТ НАТРІЮ (КАЛЬЦІНОВАНА СОДА, - ЩІЛЬНА У ВИГЛЯДІ ГРАНУЛИ АБО ПОРОШКУ); - МОНОКАЛЬЦІЙФОСФАТ; - КАУСТИЧНА СОДА (ПЛАСТІВЦІ АБО ГРАНУЛА); МАГНЕЗІЯ ВИПАЛЕНА (СПЕЧЕНА); - ЛИМОННА КИСЛОТА МОНОГІДРАТ; НАТРІЮ ПЕРКАРБОНАТ З ПОКРИТТЯМ.

03.06.2023 року до пп "Усть-Дунайський морський торговельний порт" СМО № 2 мп "Ізмаїл" Одеської митниці на виконання умов зовнішньоекономічного контракту №10122022 від 10.12.2022 року Позивачем, із визначенням митної вартості товару за першим методом за ціною договору, було подано до митного оформлення наступні митні декларації:

1) Митна декларація № 23UA36U6 від 03.06.2023 року, для визначення митної вартості товару за якою були надані наступні документи: Пакувальний лист (Packing list) WD0499 від 31.05.2023; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) WD0499 від 31.05.2023; Коносамент (Bill of lading) №5 від 19.05.2023; Вантажна відомість (Cargo Manifest) б/н від 31.05.2023; Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) № Z 034939 17.05.2023; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №10122022 від 10.12.2022; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 10.12.2022; Договір про надання послуг митного брокера №009/ТБО від 15.04.2022; Сертифікат аналізу № 73778 від 23.05.2023; Копія митної декларації країни відправлення 23410300EX00050300 від 12.05.2023.

На повідомлення митного органу про необхідність надати додаткові документи Позивачем було надано відповідь № 2/03 від « 03» червня 2023 р. з поясненнями щодо зауважень.

Відповідач, здійснивши процедуру консультацій із Позивачем склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500410/2023/000038 від 03.06.2023 p. та рішення про коригування митної вартості товарів №UA500410/2023/000017/2 вiд 03.06.2023 p..

2) Митна декларація № 23UA37U5 від 03.06.2023 року, для визначення

митної вартості товару за якою були надані наступні документи: Пакувальний лист (Packing list) WD0467 від 31.05.2023; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) WD0467 від 31.05.2023; Вантажна відомість (Cargo Manifest) б/н від 31.05.2023; Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) № Z 0340944 від 17.05.2023; Коносамент (Bill of lading) №6 від 19.05.2023; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №10122022 від 10.12.2022; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 10.12.2022; Договір про надання послуг митного брокера №009/ТБО від 15.04.2022; Сертифікат аналізу № 73779 від 23.05.2023; Копія митної декларації країни відправлення 23410300EX00050299 від 12.05.2023.

На повідомлення митного органу про необхідність надати додаткові документи Позивачем було надано відповідь № 1/03 від « 03» червня 2023 р. з поясненнями щодо зауважень.

Відповідач, здійснивши процедуру консультацій із Позивачем склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500410/2023/000039 від 03.06.2023 p. та рішення про коригування митної вартості товарів №UA500410/2023/000018/2 від 03.06.2023 р.

26.06.2023 року до пп "Усть-Дунайський морський торговельний порт" СМО № 2 мп "Ізмаїл" Одеської митниці на виконання умов зовнішньоекономічного контракту №10122022 від 10.12.2022 року Позивачем, із визначенням митної вартості товару за першим методом за ціною договору, було подано до митного оформлення наступні митні декларації:

1) Митна декларація № 23UA28U4 від 26.06.2023 року, для визначення митної вартості товару за якою були надані наступні документи: Пакувальний лист (Packing list) WD0518 від 13.06.23; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) WD0518 від 13.06.23; Коносамент (Bill of lading) №7 від 13.06.23; Вантажна відомість (Cargo Manifest) б/н від 24.06.2023; Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) № Z 0356591 від 08.06.23; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №10122022 від 10.12.2022; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 10.12.2022; Договір про надання послуг митного брокера №009/ТБО від 15.04.2022; Сертифікат аналізу № 73850 від 15.06.23; Копія митної декларації країни відправлення 23410300EX00052558 від 18.05.23.

На повідомлення митного органу про необхідність надати додаткові документи Позивачем було надано відповідь № 1/26 від « 26» червня 2023 р. з поясненнями щодо зауважень.

Відповідач, здійснивши процедуру консультацій із Позивачем склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500410/2023/00049 від 26.06.23 р. та рішення про коригування митної вартості товарів №UA500410/2023/000019/2 від 26.06.23 р.

2) Митна декларація № 23UA31U5 від 26.06.2023 року, для визначення митної вартості товару за якою були надані наступні документи: Пакувальний лист (Packing list) WD0519 від 13.06.23; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) WD0519 від 13.06.23; Коносамент (Bill of lading) №8 від 13.06.23; Вантажна відомість (Cargo Manifest) б/н від 24.06.2023; Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) № Z 0356592 від 08.06.23; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №10122022 від 10.12.2022; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 10.12.2022; Договір про надання послуг митного брокера №009/ТБО від 15.04.2022; Сертифікат аналізу № 73851 від 15.05.23; Копія митної декларації країни відправлення 23410300EX00052562 від 18.05.23.

На повідомлення митного органу про необхідність надати додаткові документи Позивачем було надано відповідь № 2/26 від « 26» червня 2023 р. з поясненнями щодо кожного пункту зауважень.

Відповідач, здійснивши процедуру консультацій із Позивачем склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500410/2023/000050 від 26.06.23 р. та рішення про коригування митної вартості товарів №UA500410/2023/000020/2 від 26.06.23 p.

3) Митна декларація № 23UA51U4 від 26.06.2023 року, для визначення митної вартості товару за якою були надані наступні документи: Пакувальний лист (Packing list) WD0632 від 13.06.23; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) WD0632 від 13.06.23; Коносамент (Bill of lading) №9 від 13.06.23; Вантажна відомість (Cargo Manifest) б/н від 24.06.2023; Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) № Z 0356595 від 08.06.23: Митна декларація №23UA29U3 від 26.06.23; Картка відмови №UA500410/2023/000048 від 26.06.23; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №10122022 від 10.12.2022; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 10.12.2022; Договір про надання послуг митного брокера №009/ТБО від 15.04.2022; Сертифікат аналізу № 74101 від 20.06.23; Копія митної декларації країни відправлення 23410300EX00058573 від 02.06.23.

На повідомлення митного органу про необхідність надати додаткові документи Позивачем було надано відповідь № 4/26 від « 26» червня 2023 р. з поясненнями щодо зауважень.

Відповідач, здійснивши процедуру консультацій із Позивачем склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500410/2023/000052 від 27.06.23 р. та рішення про коригування митної вартості товарів №UA500410/2023/000022/2 від 27.06.23 р.

4) Митна декларація № 23UA33U3 від 26.06.2023 року, для визначення митної вартості товару за якою були надані наступні документи: Пакувальний лист (Packing list) WD0633 від 13.06.23; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) WD0633 від 13.06.23; Коносамент (Bill of lading) №10 від 13.06.23; Вантажна відомість (Cargo Manifest) б/н від 24.06.2023; Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) № Z 0356594 від 08.06.23; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №10122022 від 10.12.2022; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 10.12.2022; Договір про надання послуг митного брокера №009/ТБО від 15.04.2022; Сертифікат аналізу № 74102 від 15.06.23; Копія митної декларації країни відправлення 23410300EX00058564 від 02.06.23.

На повідомлення митного органу про необхідність надати додаткові документи Позивачем було надано відповідь № 3/26 від « 26» червня 2023 р. з поясненнями щодо зауважень.

Відповідач, здійснивши процедуру консультацій із Позивачем склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500410/2023/000051 від 26.06.23 р. та рішення про коригування митної вартості товарів №UA500410/2023/000021/2 від 26.06.23 p.

07.07.2023 року до пп "Усть-Дунайський морський торговельний порт" СМО № 2 мп "Ізмаїл" Одеської митниці на виконання умов зовнішньоекономічного контракту №10122022 від 10.12.2022 року Позивачем, із визначенням митної вартості товару за першим методом - за ціною договору, було подано до митного оформлення наступні митні декларації:

1) Митна декларація № 23UA31U2 від 07.07.2023 року, для визначення митної вартості товару за якою були надані наступні документи: Пакувальний лист (Packing list) WD0777 від 26.06.23; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) WD0777 від 26.06.23; Коносамент (Bill of lading) №7 від 26.06.23; Вантажна відомість (Cargo Manifest) б/н від 26.06.2023; Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) № Z 0579004 від 21.06.23; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №10122022 від 10.12.2022; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 10.12.2022; Договір про надання послуг митного брокера №009/ТБО від 15.04.2022; Сертифікат аналізу № 74396 від 03.07.23; Копія митної декларації країни відправлення 23410300EX00066269 від 21.06.23.

На повідомлення митного органу про необхідність надати додаткові документи Позивачем було надано відповідь № 1/07 від « 07» липня 2023 р. з поясненнями щодо зауважень.

Відповідач, здійснивши процедуру консультацій із Позивачем склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500410/2023/000054 від 07.07.23 р. та рішення про коригування митної вартості товарів № UA500410/2023/000023/2 від 07.07.23 p.

2) Митна декларація № 23UA32U1 від 07.07.2023 року, для визначення митної вартості товару за якою були надані наступні документи: Пакувальний лист (Packing list) WD0778 від 26.06.23; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) WD0778 від 26.06.23; Коносамент (Bill of lading) №8 від 26.06.23; Вантажна відомість (Cargo Manifest) б/н від 26.06.2023; Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) № Z 0579005 від 21.06.23; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №10122022 від 10.12.2022; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 10.12.2022; Договір про надання послуг митного брокера №009/ТБО від 15.04.2022; Сертифікат аналізу № 74397 від 03.07.23; Копія митної декларації країни відправлення 23410300EX00066325 від 21.06.23.

На повідомлення митного органу про необхідність надати додаткові документи Позивачем було надано відповідь № 2/07 від « 07» липня 2023 р. з поясненнями щодо зауважень.

Відповідач, здійснивши процедуру консультацій із Позивачем склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500410/2023/000055 від 07.07.23 р. та рішення про коригування митної вартості товарів № UA500410/2023/000024/2 від 07.07.23 р.

Представник позивача, вважаючи оскаржувані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів та зборів.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п.23,24 ст.4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 ст.53 МК України визначений перелік документів, які декларант подає митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення. Такими документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи, перелік яких визначений в даній нормі закону.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи лише при наявності визначених законом підстав, чітко зазначених в ч.3 ст.53 МКУ (- розбіжності у документах, - ознаки підробки документів, - або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари).

В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів №UA500410/2023/000017/2 від 03.06.2023р.; №UA500410/2023/000018/2 від 03.06.2023р.; №UA500410/2023/000019/2 від 26.06.23р.; №UA500410/2023/000020/2 від 26.06.23р.; №UA500410/2023/000022/2 від 27.06.23р.; №UA500410/2023/000021/2 від 26.06.23р.; №UA500410/2023/000023/2 від 07.07.23p.; №UA500410/2023/000024/2 від 07.07.23p. що подані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Проте жодного належного та допустимого доказу, що надані позивачем документи містять розбіжності не надано. Розбіжність це відсутність однаковості в документах щодо митної вартості товару. В той же час в договорі, декларації, інвойсі, які є основними документами, що підтверджують митну вартість, жодних розбіжностей не міститься.

Суд вважає, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Ціна товару була визначена позивачем згідно з умовами договору.

В той же час обставини, якими мотивоване рішення митного органу про необхідність витребування додаткових документів є необґрунтованими, оскільки надані документи у сукупності підтверджують визначену митну вартість товару позивачем (декларантом) за першим методом визначення митної вартості.

За приписами МКУ митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не наданий відзив на позов, не спростовоні доводи позивача про від сутність підстав для витребування додаткових документів у позивача.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Суд вважає необґрунтованими посилання на вказані обставини як на розбіжності, які не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Твердження митного органу про те, що «аркуші зовнішньоекономічного договору (контракту) № 10122022 від 10.12.2022 з першого по п`ятий не містять печаток покупця та продавця, що в свою чергу свідчить, що вказаний документ може містити явні ознаки підробки, а наявні підписи сторін є дзеркально схожими», Позивач вважає необґрунтованим, безпідставним та таким, що не може бути підставою для обрання іншого ніж заявлений декларантом методу визначення митної вартості товару.

Такі доводи митного органу є безпідставними, оскільки жодним, як то міжнародним так і національним нормативним документом, не передбачене обов`язкове проставлення підписів та/або печаток сторін договору на кожній його сторінці, як і на кожній сторінці доповнень до такого.

Відповідно до абз.13 ст. 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" зовнішньоекономічний договір (контракт) домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Згідно з ч.2 ст.6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій або в електронній формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом.

Більше того, просимо суд прийняти до уваги, що відповідно до приписів частин 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов`язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Таким чином, нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку сторін за правочином вчинення дій щодо нумерації сторінок договору, проставляння підписів та печаток на кожній сторінці договору, який містить більше ніж одну сторінку. Таке оформлення договору є їх правом та вчинюється за обопільною домовленістю.

Разом з тим, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 10122022 від 10.12.2022, окрім підписів сторін на кожній його сторінці, належним чином засвідчений підписами та печатками покупця та продавця у розділі 13 «Юридичні та банківські реквізити сторін», що не дає сумнівів про дійсну наявність господарських правовідносин між контрагентами.

Виходячи з наведеного, відсутність на аркушах зовнішньоекономічного договору (контракту) № 10122022 від 10.12.2022 з першого по п`ятий печаток покупця та продавця, не тягне за собою недійсності, неукладеності чи нікчемності такого договору, оскільки сторонами не встановлено обов`язковості скріплення печаткою кожної його сторінки.

Відтак, прийняття митним органом рішень про коригування митної вартості товарів з посиланням на відсутність печаток продавця і покупця на кожній сторінці наданого при митному оформлені договору вважаємо безпідставним та протиправним.

Щодо твердження відповідача про те, що «окремі ділянки зовнішньоекономічного договору (контракту) №10122022 від 10.12.2022 містять сліди неодноразового сканування та повторного друку, а саме на всіх аркушах наявні дрібні чорні плями. Вказане свідчить, що даний документ може містити ознаки підробки, а наведені в ньому відомості - можуть бути неправдивими. Отже даний правочин може вважатися таким, що укладений фіктивно та без подальшого наміру виконання прийнятих сторонами зобов`язань» суд зазначає наступне.

Наданий до суду текст контракту №10122022 від 10.12.2022 відображений чітко, чорні плями та сліди неодноразового сканування відсутні. В свою чергу, представником відповідача не надано відзив на позов та будь-яких інших копій контракту №10122022 від 10.12.2022 на підтвердження доводів щодо його поганої якості.

Між тим, суд вважає, навіть якщо припустити в наявності Одесько митниці копії контракту з дрібними чорними плямами, суб`єкту владних повноважень не достастьо лише вказати на них, а необхідно пояснити зв`язок якості копії контракту з наявністю обґрунтованих сумнівів в митній вартості товару. Крім того, відповідачем як суб`єктом владних повноважень не надано до суду доказів, що про підробку, фіктивність контракту№10122022 від 10.12.2022 як такого, що укладався без наміру виконання прийнятих сторонніми зобов`язань,тобто сумніви митниці є лише припущеннями.

Верховний Суд у постанові від 05.03.2019 у справі №815/5791/17 наголосив, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Висновки щодо заповнення контрагентом декларанта інвойсів в pdf жодним чином не вливають на числові значення складових митної вартості товарів, тому суд вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Крім того, є непідтвердженими належними доказами доводи відповідача, що інвойси підписані за допомогою графічного редагування та подальшого нашарування в електронному документі формату pdf.

Водночас відповідачем не вказано будь-якого іншого обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею у спірному рішенні.

Таким чином відповідачем не спростовано жодними належними, допустимими та достатніми доказами твердження позивача, що документи, надані ним до митних декларацій не мають розбіжностей, які б могли вплинути на митну вартість товару або свідчать про наявність ознак підробки, що б могло надати митному органу підстави для висновку про неправильне визначення позивачем митної вартості.

За положеннями МКУ та сталою практикою Верховного Суду рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах (постанови ВС від 27.04.2020 року по справі №140/804/19, від 11.06.2020 року по справі №815/5464/16, від 30.04.2020 року по справі №820/231/16, від 31.03.2020 року, від 19.03.2020 року по справі №808/4127/15).

Між тим, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

МК України встановлено, що при відсутності застережень щодо застосування основного методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу та наявності документів, перелік яких зазначений в ч.2 ст.53 МК України застосовується саме основний метод визначення митної вартості товарів.

Згідно ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними методами: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами 3,6 цієї статті визначено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Частиною 8 статті 57 МКУ встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, проте такі функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди з задекларованою митною вартістю, до яких відносить, зокрема, проведення консультацій та обов`язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

Відповідно до п.2,4 ст.55 МКУ прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, спірне рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 ч.2 ст.55 МКУ.

Оцінюючи вказане рішення відповідача суд вважає за необхідне врахувати також правові висновки щодо застосування норм права до спірних правовідносин, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд наголошував у своїх правових висновках, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Верховний Суд вважав за необхідне зауважити, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанова від 25 лютого 2020 року справа №260/718/19; 27 квітня 2020 року справа №140/804/19).

У постанові від 30.04.2020 року по справі №820/231/16 Верховний Суд вказує, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування(якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Тоді як матеріали справи таких доказів не містять.

Такі докази не містяться і в матеріалах даної справи № 420/18783/23.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 72, 73, 75, 76 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З приводу клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін суд зазначає, що відповідно до ч. 1-3 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно із п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, суд наділений повноваженнями, врахувати всі складники, наведені ч. 3 ст. 257 КАС України, та самостійно визнати справу такою, що має незначну складність.

При відкритті провадження, суд дійшов висновку, що справу за позовом можливо розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч.6 ст.262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З огляду на те, що матеріали справи свідчать про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, тому в задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні клопотання Одеської митниці (вул.Івана та Юрія Лип, 21-А, м.Одеса, 65078) про розгляд справи за правилами загального позовного провадження необхідно,- відмовити.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» (вул.В.Арнаутська,26, оф.146, м.Одеса, 65048) до Одеської митниці (вул.Івана та Юрія Лип,21-А, м.Одеса, 65078) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці «Про коригування митної вартості товарів» №UA500410/2023/000017/2 від 03.06.2023 р.;

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500410/2023/000038 від 03.06.2023 р.;

Визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці «Про коригування митної вартості товарів» №UA500410/2023/000018/2 від 03.06.2023 р.;

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500410/2023/000039 від 03.06.2023 p.;

Визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці «Про коригування митної вартості товарів» №UA500410/2023/000019/2 від 26.06.23 р.;

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500410/2023/00049 від 26.06.23 р.;

Визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці «Про коригування митної вартості товарів» №UA500410/2023/000020/2 від 26.06.23 р.;

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500410/2023/000050 від 26.06.23 p.;

Визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці «Про коригування митної вартості товарів» №UA500410/2023/000022/2 від 27.06.23 р.;

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску пропуску товарів, транспортних засобів чи комерційного призначення №UA500410/2023/000052 від 27.06.23 р.;

Визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці «Про коригування митної вартості товарів» №UA500410/2023/000021/2 від 26.06.23 р.;

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500410/2023/000051 від 26.06.23 р.;

Визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці «Про коригування митної вартості товарів» №UA500410/2023/000023/2 від 07.07.23 p.;

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500410/2023/000054 від 07.07.23 р.;

Визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці «Про коригування митної вартості товарів» №UA500410/2023/000024/2 від 07.07.23 p.;

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500410/2023/000055 від 07.07.23 р.

Стягнути з Одеської митниці (65078, м.Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, 21А, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» (вул. Успенська, 39/1, офіс 5, м. Одеса, 65048, ) судовий збір у сумі 26840,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко