Справа № 580/3600/23
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року справа № 580/3600/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Каліновської А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Шапошник Я.О.,

представника позивача Сенченкова І.Г. (за ордером),

представника відповідача Чущевої А.В. (у порядку самопредставництва),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Катеринопільський торговий дім до Черкаської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Катеринопільський торговий дім (20500, Черкаська область, Звенигородський район, смт. Катеринопіль, вул. Соборна, буд. 43, далі позивач) з позовом до Черкаської митниці Держмитслужби (18001, м. Черкаси, вул. О.Дашковича, буд. 76, далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 08.11.2022 №UA902090/2022/000003/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення № UA902090/2022/000044 від 08.11.2022;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 08.11.2022 №UA902000/2022/000039/1 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення № UA902090/2022/000042 від 08.11.2022;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 08.11.2022 №UA902090/2022/000002/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення № UA902090/2022/000043 від 08.11.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між фірмою VІМЕКSІМ SRВ DОО (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю Катеринопільський торговий дім (продавець) укладено контракт №479/2022 від 20.09.2022 на підставі якого позивач продав товар: Соєві боби, без ГМО, українського походження врожаю 2021/2022 років в кількості 300 +/- 10% тон на умовах поставки FСА - Катеринопіль, Черкаська область (Інкотермс 2020). Ціна товару зазначеного в цьому договорі складає 410 (чотириста десять) Євро за одну метричну тону, для доставки насипом та для доставки в біг-бегах. У зв`язку із відсутністю місця для зберігання товару у покупця сторонами за контрактом № 479/2022 від 20.09.2022 було вирішено повернути товар в кількості 66 тон. Додатковою угодою від 22.10.2022 №2 до контракту № 479/2022, визначено що сторони уклали дану додаткову угоду про те, що товар у кількості 66 тон згідно інвойсу № 9 від 04.10.2022, №10 від 04.10.2022, №11 від 04.10.2022 повертається в режимі реімпорту на умовах СРТ Катеринопіль, Черкаська область на безоплатній основі. Таким чином, позивач не поніс жодних витрат з транспортуванням, навантаженням вивантаженням, витрат на страхування товару, які б могли вплинути на митну вартість товару. Також вказує, що безпідставним є посилання відповідача на відсутність відомостей щодо витрат на транспортування оцінюваних митних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язаних з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрат на страхування цих товарів, оскільки позивачем для митного оформлення були надані документами та інформація. Отже у відповідача були всі документи для визначення митної вартості товарів, які реімпортуються. Проте, відповідачем було визначено митну вартість товару за раніше визначеною вартістю, а саме за вартістю операції подібною до оцінюваного товару за іншою митною декларацією.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов.

Відповідачем надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив про те, що з поданих позивачем документів та відомостей, які в них містяться, встановлено, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість партії оцінюваних товарів, а саме декларантом заявлена митна вартість партії оцінюваних товарів, яка визначена без урахування обов`язкових складових митної вартості, які відповідно до ч. 10 статті 58 Митного кодексу України повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені, а саме: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів. Обраний декларантом резервний метод визначення митної вартості товарів не відповідає умовам статті 64 глави 9 Митного кодексу України. Митниця визначила митну вартість товару за резервним методом на рівні 0,55 Євро/кг, на підставі документально підтвердженої інформації про вартість товару з подібними характеристиками, однакою країною виробництва, які ввозились в Україну у максимально наближений період до часу до ввезення оцінюваного товару та яка ґрунтується на раніше визнаній митницею митній вартості товару відповідно до положень статті 64 Митного кодексу України. На підставі зазначеного, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача, у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Між фірмою VІМЕКSІМ SRВ DОО (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю Катеринопільський торговий дім (продавець) укладено контракт №479/2022 від 20.09.2022 на підставі якого позивач продав товар: Соєві боби, без ГМО, українського походження врожаю 2021/2022 років в кількості 300 +/- 10% тон на умовах поставки FСА - Катеринопіль, Черкаська область (Інкотермс 2020). Ціна товару зазначеного в цьому договорі складає 410 (чотириста десять) Євро за одну метричну тону, для доставки насипом та для доставки в біг-бегах.

В межах даного контракту позивачем було поставлено покупцю товар в кількості 22 тони автомобілем НОМЕР_1 / НОМЕР_2 згідно інвойсу №9 від 04.10.2022. На цей товар було оформлено митну декларацію UA902090/2022/902821 в режимі експорт. Товар в кількості 22 тони автомобілем НОМЕР_3 / НОМЕР_4 згідно інвойсу №10 від 04.10.2022. На цей товар було оформлено митну декларацію UA902090/2022/902822 в режимі експорт. Товар в кількості 22 тони автомобілем НОМЕР_5 / НОМЕР_6 згідно інвойсу №11 від 04.10.2022. На цей товар було оформлено митну декларацію UA902090/2022/902823 в режимі експорт. Оплату транспортних витрат здійснював покупець, що передбачено умовами поставки.

У зв`язку із відсутністю місця для зберігання товару у покупця сторонами за контрактом № 479/2022 від 20.09.2022 було вирішено повернути товар в кількості 66 тон.

Додатковою угодою від 22.10.2022 №2 до контракту № 479/2022, визначено що сторони уклали дану додаткову угоду до контракту про наступне, товар у кількості 66 тон згідно інвойсу № 9 від 04.10.2022, №10 від 04.10.2022, №11 від 04.10.2022 повертається в режимі реімпорту на умовах СРТ Катеринопіль, Черкаська область на безоплатній основі.

Для здійснення митного оформлення товару в режимі «реімпорт», декларантом ТОВ «Брокер-Україна», що надає позивачу брокерські послуги на підставі договору про надання послуг митного брокера №300/50 від 14.04.2022 до Черкаської митниці Держмитслужби було подано вантажні митні декларації №22UA47U1 від 05.11.2022, №22UA44U4 від 04.11.2022, №22UA46U2 від 04.11.2022.

Проте, 08.11.2022 відповідачем прийняті рішення про коригування митної вартості товарів та відмову в митному оформленні вищевказаного товару.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано Митним кодексом України від 13.03.2012 року № 4495-VI (далі - МК України).

Відповідно до п.п. 23, 24, 29 ч. 1 ст. 4 МК України у цьому Кодексі наведені нижче терміни і поняття вживаються в такому значенні:

митне оформлення виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;

митний контроль сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку;

митні формальності сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і митними органами, а також автоматизованою системою митного оформлення з метою дотримання вимог законодавства України з питань митної справи.

Згідно з ч. 2 ст. 318 МК України митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 МК України митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на митні органи.

Відповідно ч.ч. 1-2 до ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право:

1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації;

2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу;

3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти;

4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів;

5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів;

6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари;

7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Частиною 1 статті 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 7 ст. 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до ч.ч. 5, 6, 8 ст. 55 МК України декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Частиною 1 статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно з ч. 3 ст. 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті ч. 4 ст. 58 МК України).

Відповідно до п. 5 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. (ч. 2 ст. 256 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно з ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Як встановлено з матеріалів справи для здійснення митного оформлення товару в режимі «реімпорт», декларантом ТОВ «Брокер-Україна», що надає позивачу брокерські послуги на підставі договору про надання послуг митного брокера №300/50 від 14.04.2022 до Черкаської митниці Держмитслужби було подано вантажні митні декларації №22UA47U1 від 05.11.2022, №22UA44U4 від 04.11.2022, №22UA46U2 від 04.11.2022.

На підтвердження митної вартості товару позивачем надано митному органу пакет документів, до вказаних вище митних декларацій: рахунок-фактура (інвойс) № 9, № 10, № 11 від 04.10.2022, CMR (міжнародна автомобільна накладна) №1093256, №1093257, №1093258, від 24.10.2022; заява на фізичний огляд товару; зовнішньоекономічний договір (контракт) № 479/2022 від 20.09.2022, Додаткова угода №1 до Контракту №479/2022 від 21.10.2022, Додаткова угода №2 до Контракту №479/2022 від 22.10.2022; договір про надання послуг митного брокера №300/50 від 14.04.2022; Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації.

Як встановлено судом відповідно відомостей форми декларації митної вартості до вказаних вище декларацій зазначено, що поставка партії товару здійснюється на безоплатній основі та зазначено як джерело інформації - рахунок від 04.10.2022 № 9, № 10, №11. Партія оцінюваного товару була попередньо вивезена в режимі «експорт 10» до Сербії на умовах поставки FCA Катеринопіль, відповідно до умов контракту від 20.09.2022 №479/2022 та рахунків від 04.10.2022 № 9, № 10, № 11, відповідно відомостей яких вартість партії оцінюваного товару становила 410 Євро/т на умовах FCA Катеринопіль.

З метою здійснення реімпорту партії оцінюваного товару сторони уклали додаткові угоди від 21.10.2022 № 1 та від 22.10.2022 № 2 до контракту від 20.09.2022 №479/2022. Відповідно умов додаткової угоди від 22.10.2022 № 2 партія оцінюваного товару повертається в режимі реімпорту на умовах поставки СРТ Катеринопіль на безоплатній основі.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В свою чергу відповідно до ч. 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Разом з тим, декларантом заявлено митну вартість товару у 410 Євро/т одночасно з наданням митниці додаткової угоди від 22.10.2022 № 2 до контракту №479/2022 від 20.09.2022, згідно відомостей якої, така вартість приймається на умовах поставки СРТ Катеринопіль на безоплатній основі.

За результатом співставлення зазначених вартостей за різних умов поставки (410Євро/т на умовах FCA Катеринопіль та 410 Євро/т на умовах СРТ Катеринопіль), враховуючи маршрут транспортування партії оцінюваних товарів до ввезення на митну територію України, наявні підстави вважати, що декларантом не було включено до ціни товару обов`язкові складові митної вартості, які відповідно до ч. 10 статті 58 Митного кодексу України повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені, а саме: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Виходячи із зазначених норм ч. 10 статті 58 Митного кодексу України єдиною умовою, коли витрати на транспортування та навантаження не можуть додаватись до ціни товару є умова їх включення до ціни товару. Таким чином, заявлена декларантом митна вартість партії товару у 410 Євро/т на умовах поставки СРТ Катеринопіль, яка дорівнює числовому значенню вартості попередньо експортованої партії товару (410 Євро/т на умовах FCA Катеринопіль), свідчить, що у вартість (ціну) товару 410 Євро/т на умовах СРТ Катеринопіль не були включені обов`язкові складові митної вартості «витрати на транспортування товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України», «витрати на навантаження, вивантаження, обробку оцінюваних товарів», які для визначення та заявлення митної вартості у повному обсязі повинні додаватись до ціни товару.

Крім того, суд звертає увагу, що на вимогу митниці від 07.11.2022 про надання декларантом в порядку статті 53 Митного кодексу України додаткових документів щодо включення та/або додавання до митної вартості партії товару всіх обов`язкових складових відповідно до ч. 10 статті 58 Митного кодексу України, декларантом 07.11.2022 надано лист від 07.11.2022 № 02-02/658, в якому декларант повідомив, що не має інформації щодо транспортних витрат по поставці та поверненню вантажу, відомості з цього приводу надати не може.

Позивач не надав таких документів щодо включення та/або додавання до митної вартості партії товару всіх обов`язкових складових позивач і під час розгляду справи, як і під час проведення консультації з митницею для визначення митної вартості товарів.

Твердження позивача щодо розбіжностей декларації, яка взята за основу для визначення вартості товару та деклараціями поданими позивачем не беруться судом до уваги, оскільки останнім не було надано транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Таким чином, заявлена декларантом митна вартість товарів за резервним методом визначена з використанням способів, які суперечать положенням щодо визначення митної вартості товарів, визначених главою 8-9 Митного кодексу України.

Відповідно до положень статті 55 митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митниця визнає заявлену декларантом митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи наявні у митниці станом на 07.11.2022 документи та відомості, які в них містяться, встановлено, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість партії оцінюваних товарів, а саме декларантом заявлена митна вартість партії оцінюваних товарів, яка визначена без урахування обов`язкових складових митної вартості, які відповідно до ч. 10 статті 58 Митного кодексу України повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені, а саме: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів. Обраний декларантом резервний метод визначення митної вартості товарів не відповідає умовам статті 64 глави 9 Митного кодексу України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене оскаржувані рішення про визначення (коригування) митної вартості товарів від 08.11.2022 №UA902090/2022/000003/2; від 08.11.2022 №UA902000/2022/000039/1; від 08.11.2022 №UA902090/2022/000002/2 та картка відмови у прийнятті МД, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08.11.2022 № UA902090/2022/000044; від 08.11.2022 № UA902090/2022/000042; від 08.11.2022 №UA902090/2022/000043 прийняті відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства, є законними та обґрунтованими, а тому підстави для визнання їх протиправним та скасування відсутні.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

За таких обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов слід залишити без задоволення.

Зважаючи на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, то відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено 04.09.2023.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА