Справа № 260/6169/23
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 серпня 2023 рокум. Ужгород№ 260/6169/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) через представника адвоката Аннишинця Миколу Васильовича, звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач 1, ГУ ПФУ в Закарпатькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач 2, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), в якій просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06.06.2023 року за №44 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області зарахувати у страховий стаж ОСОБА_1 періоди її роботи в колгоспі «Дружба» з 13.06.1988 року по 31.12.1990 року та здійснити призначення і виплату їй пенсії по інвалідності з 24.05.2023 року - дня встановлення їй інвалідності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є інвалідом ІІІ групи та досягла пенсійного віку 60 років. Вважає, що відповідач безпідставно відмовив у зарахуванні до страхового стажу, зокрема, період її роботи в колгоспі «Дружба» з 13.06.1988 року по 31.12.1990 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач 1 подав до суду відзив на позовну заяву. У відзиві зазначає, що проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки враховуючи дані реєстру застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, загальний страховий стаж ОСОБА_1 склав 13 років 05 місяців 10 днів, що є недостатньо для призначення їй пенсії.

21 серпня 2023 року відповідачем 2 було подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, у зв`язку з тим, що за результатом розглянутих документів позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до страхового стажу роботи позивачу не враховані періоди роботу в колгоспі «Дружба» з червня 1989 року по грудень 1990 року, оскільки дані про встановлені та фактично відпрацьовані мінімуми в трудовій книжці відсутні, то визначити тривалість роботи в даних колгоспах, а у довідці №18 від 15 квітня 2022 року виданої даною організацією, відсутня інформація про кількість відпрацьованих вихододнів.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №299796, 24 травня 2023 року ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності без терміну переогляду.

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на дату встановлення третьої групи інвалідності позивачу виповнилося 61 рік.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що 30 травня 2023 року позивач, звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Вказану заяву за принципом екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

За результатами розгляду документів ОСОБА_1 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії по інвалідності від 06.06.2023 року №44.

Відповідно до цього рішення позивачу не зараховано до загального страхового стажу періоди роботи:

- роботу в колгоспі з червня 1989 по грудень 1990, оскільки згідно довідки від 15.04.2022 №18 відсутня інформація про кількість відпрацьованих вихододнів;

- з 27.02.2000 по 26.04.2001 в СТОВ «Дружба», оскільки в довідці від 15.04.2022 №18 не підтверджено роботу заявника за вказаний період. В реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані про роботу в СТОВ «Дружба»;

- робота на території Російської Федерації з 30.05.2011 по 01.08.2011; з 19.10.2011 по 23.03.2012; з 02.04.2012 по 08.07.2013; з 27.08.2013 по 28.05.2014; з 29.05.2014 по 30.11.2015; з 03.12.2015 по 19.01.2016; з 13.11.2017 по 06.11.2019: з 18.11.2019 по 06.10.2020 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_3 від 30.05.2011 та з 24.03.2016 по 22.12.2016; з 23.12.2016 по 18.10.2017 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_4 від 21.03.2016, оскільки з 01 січ 2023 року Російська Федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громад держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та пенсії громадянам, які працювали на території Російської Федерації призначаються на умовах, визначених Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 1 грудня 1991 року.

Відтак, у призначенні пенсії по інвалідності згідно наданої заяви від 30.05.2023 відмовлено через відсутність обов`язкового страхового стажу 15 років.

Вважаючи таке рішення органу Пенсійного фонду України протиправним в частині незарахування до страхового стажу періоду її роботи в Колгоспі «Дружба» з 13.06.1988 року по 31.12.1990 року, позивач звернулася за захистом свої прав до суду.

Вирішуючи даний спір, суд враховує такі обставини.

Як передбачено частиною третьою статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі по тексту - Закон України №1058-ІV) цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно із статтею 32 частиною 1 Закон України №1058-ІV (в редакції змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VІІІ від 03.10.2017 року), право на призначення пенсій по інвалідності мають особи з інвалідністю другої та третьої груп від 60 років, тобто після досягнення пенсійного віку при наявності страхового стажу - 15 років.

Положеннями статті 24 частин 1, 2 та 4 Закону України №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До 01 січня 2004 порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі по тексту - Закон України №1788-ХІІ).

Статтею 62 частиною 1 Закону України №1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вказане кореспондується з положеннями постанови Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310 «Про трудові книжки колгоспників» (далі - Постанова №310).

Згідно із пунктом 5 Постанови №310 в трудову книжку колгоспника вносяться, в тому числі, відомості про трудову участь, а саме, прийнятий в колгоспі річний мінімум-трудової участі в суспільному господарстві, та стан його виконання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Законодавець чітко визначив, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка і саме за відсутності такої або відповідних записів у ній, стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, що також визначено і Порядком №637.

Згідно із записом в трудовій книжці виданій позивачу 13 червня 1988 року серії НОМЕР_5 , остання у період з 13 червня 1988 року по 26 квітня 2001 року працювала в колгоспі «Дружба» с. Стеблівка.

Відповідно до змісту довідки СТОВ «Дружба» №18 від 15.04.2022 року, така видана дирекцією СТОВ «Дружба» с. Стедлівка Хустського району Закарпатської області в тім, що у зв`язку з фінансовим становищем і малим об`ємом виробництва роботи, посади головного бухгалтера немає, а всі обов`язки і права підпису довідок і оформлення бере на себе директор СТОВ «Дружба».

За твердженням відповідача період роботи у в колгоспі «Дружба» з червня 1989 року по грудень 1990 року не враховано, через відсутність встановлення мінімуму трудової участі та фактично відпрацьованих трудоднів.

У відповідності до довідки СТОВ «Дружба» №18 від 15.04.2022 року підтверджено, що у бувшому колгоспі «Дружба» виробіток мінімуму був встановлений у рублях, а саме: з 1966р. по 1974р. встановлений мінімум 120 крб. за рік, з 1975 по 1990 роки встановлений мінімум 250 крб. з 1991 по 26.02.2000р. встановлений мінімум 120 л/днів за рік.

Суд вказує на те, що записи у трудовій книжці позивача скріплені печатками підприємств, дефектів не мають та чітко містять відомості щодо роботи позивача в колгоспі «Дружба» у спірний період. А надавати уточнюючі довідки для підтвердження трудового стажу необхідно лише в разі коли відсутні відомості в трудовій книжці.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідачем 2 не зараховано період роботи позивача у колгоспі з червня 1989 року по грудень 1990 року, а не як зазначає позивач у позовній заяві з 13 червня 1988 року.

Підсумовуючи вищевикладене суд констатує, що відповідачами не надано належних доказів в обґрунтування того, що відмовляючи позивачу у зарахуванні до страхового стажу спірного періоду трудової діяльності суб`єкти владних повноважень діяли обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно та з забезпеченням усіх прав особи. Рішення не є пропорційним з огляду на те що воно порушує баланс між несприятливими наслідками для реалізації конституційного права позивача на соціальний захист (ст. 46 Конституції України) і цілями на які, врешті, спрямоване це рішення.

Суд дійшов висновку, що рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 06 червня 2023 року №44, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності є протиправним та таким, що належить скасуванню.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які стосуються визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06 червня 2023 року №44, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності, а тому відповідні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо зобов`язання відповідача при призначенні пенсії врахувати періоди роботи позивача з 13.06.1988 року по 31.05.1989 року суд вважає за необхідне відмовити, оскільки в оскаржуваному рішення зазначений період не є спірним.

Що ж до вимог позивача про зобов`язання відповідача призначити їй пенсію по інвалідності, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 32 Закону №1058-IV, право на пенсію по інвалідності ІІІ групи мають особи за наявності страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, зокрема від 60 років, після досягнення особою пенсійного віку за наявності страхового стажу 15 років.

Як слідує із матеріалів справи, підтверджений відповідачем страховий стаж позивача становить 13 років 05 місяців 10 днів.

Таким чином, зарахування до страхового стажу позивача періоду її роботи з 01.06.1989 року по 31.12.1990 року колгоспі «Дружба», свідчитиме про наявність у неї більш ніж 15 років страхового стажу, що є достатнім для призначення їй пенсії за віком.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 45 Закону №1058-ІV пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

В даному випадку позивачу встановлено інвалідність 24.05.2023 року, а за призначенням пенсії звернувся 30.05.2023 року, тобто в межах трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

З огляду на викладене, а також з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію починаючи з 24.05.2023 року, тобто з дня, наступного за днем встановлення інвалідності.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06 червня 2023 року №44, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи в колгоспі «Дружба» з червня 1989 року по грудень 1990 року та зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію по інвалідності на підставі статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 24 травня 2023 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Вирішуючи питання відносно розподілу судових витрат суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При цьому згідно частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1073,60 грн.

Таким чином, за результатами розгляду справи на користь позивача належить стягнути понесені ним витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2, яким безпосередньо приймалося оскаржуване рішення

Водночас суд зауважує, що на користь позивача підлягає відшкодуванню вся сума судового збору. Адже, незважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд визнав порушення законних прав позивача внаслідок неправомірного рішення суб`єкта владних повноважень (тобто задоволена основна вимога немайнового характеру, яка підлягала оплаті судовим збором), тоді як прийняття рішення про часткове задоволення позову пов`язується зі способом захисту порушених прав позивача.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 №44 від 06 червня 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в колгоспі «Дружба» з червня 1989 року по грудень 1990 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності на підставі статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 24 травня 2023 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЯ. М. Калинич