Справа № 200/4602/23
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року Справа№200/4602/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з вимогами про:

- визнання незаконним та скасування рішення від 09 серпня 2023 року №80 щодо відмови в призначенні пенсії відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язання зарахувати періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 27 березня 1979 року, зокрема: - з 03 серпня 1985 року по 26 березня 1998 року на посаді «тракториста» в Радгоспі «Хімік», - з 27 березня 1998 року по 26 лютого 2000 року на посаді тракториста в Товаристві з обмеженою відповідальністю ім. Суворова та призначити пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01 серпня 2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, досягнувши пенсійного віку, 01.08.2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №80 від 09 серпня 2023 року позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу 20 років.

Відповідач при призначенні пенсії не врахував періоди роботи з 03 серпня 1985 року по 26 березня 1998 року на посаді «тракториста» в Радгоспі «Хімік» та з 27 березня 1998 року по 26 лютого 2000 року на посаді тракториста в Товаристві з обмеженою відповідальністю ім. Суворова, зазначені у його трудовій книжці НОМЕР_1 від 27.03.1979 року, оскільки в датах звільнення та наказах на звільнення мають місце виправлення не завірені належним чином, що, на думку відповідача є порушенням Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах та організаціях від 20.07.1974 року №58.

Наголошує, що згідно записів у трудовій книжці на момент звернення позивача чітко видно періоди роботи і можливо ідентифікувати дати праці незалежно від формулювань у трудовій книжці.

Позивач не погоджується з таким рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем надано письмовий відзив від 31.08.2023 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач 01.08.2023 року звернувся з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до вищезазначеного Головним управлінням ПФУ в Кіровоградській області, який опрацьовував заяву за принципом екстериторіальності, прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 27 років.

Відповідно до статті 26 Закону № 1058, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років за наявності страхового стаж, зокрема, в період з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року не менше 27 років.

У разі відсутності страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 26 Закону № 1058, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу в період з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року від 20 до 30 років; після досягнення віку 65 років - за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року від 15 до 22 років.

Зазначає, що страховий стаж позивача становить 08 років 01 місяць 13 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач при призначенні пенсії не врахував періоди роботи позивача з 03 серпня 1985 року по 26 березня 1998 року на посаді «тракториста» в Радгоспі «Хімік» та з 27 березня 1998 року по 26 лютого 2000 року на посаді тракториста в Товаристві з обмеженою відповідальністю ім. Суворова, зазначені у його трудовій книжці НОМЕР_1 від 27.03.1979 року, оскільки в датах звільнення та наказах на звільнення мають місце виправлення не завірені належним чином, що, на думку відповідача є порушенням Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах та організаціях від 20.07.1974 року №58.

З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа на дату прийняття рішення письмових пояснень не надала.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 01.08.2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», яка за принципом екстериторіальності була розподілена на відповідача.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №80 від 09 серпня 2023 року позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу 27 років.

Зокрема, при призначенні пенсії відповідач не врахував періоди роботи з 03 серпня 1985 року по 26 березня 1998 року на посаді «тракториста» в Радгоспі «Хімік» та з 27 березня 1998 року по 26 лютого 2000 року на посаді тракториста в Товаристві з обмеженою відповідальністю ім. Суворова, зазначені у його трудовій книжці НОМЕР_1 від 27.03.1979 року, оскільки в датах звільнення та наказах на звільнення мають місце виправлення не завірені належним чином, що, на думку відповідача є порушенням Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах та організаціях від 20.07.1974 року №58.

З зазначених причин відповідач вважає, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж 27 років, страховий стаж позивача складає 08 років 01 місяць 13 днів.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо неврахування до страхового стажу при призначені пенсії за віком позивачу спірних періодів роботи, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV регулюються відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років за наявності страхового стаж, зокрема, в період з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року не менше 27 років.

У разі відсутності страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 26 Закону № 1058, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу в період з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року від 20 до 30 років; після досягнення віку 65 років - за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року від 15 до 22 років.

Право на призначення пенсії обґрунтовується також Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Записами в трудовій книжці позивача НОМЕР_1 від 27.03.1979р. підтверджено роботу у спірному періоді, зокрема:

- з 03 серпня 1985 року по 26 березня 1998 року на посаді «тракториста» в Радгоспі «Хімік»;

- з 27 березня 1998 року по 26 лютого 2000 року на посаді тракториста в Товаристві з обмеженою відповідальністю ім. Суворова.

Слід зазначити, що в обох датах звільнення 26 березня 1998 року та 26 лютого 2000 року цифра 6 нерозбірливо зазначена, проте про якісь певні виправлення записів у трудовій книжці немає.

Стосовно твердження позивача про виправлення дати звільнення суд зазначає, що трудова книжка позивача містить дати прийняття та звільнення, тому не врахування зазначеній у ній записів є протиправними діями з боку пенсійного органу, оскільки відповідачем не наведено коли і ким зроблено такий допис.

Відповідно до довідки № 38 від 11.09.2020 року Костянтинівсько-Дружківського управління ПФУ Донецької області, правонаступником якого є Головне управління ПФУ в Донецькій області, страховий стаж позивача складає 27 років.

При цьому, листом комунальної установи «Трудовий архів Костянтинівської міської ради» від 14.02.2023 року зазначено, що у зв`язку з введенням воєнного стану в України та веденням активних бойових дій на території обох Донецької області, видати підтверджуючі архівні довідки на даний час не передбачається можливим.

Водночас, відповідно до архівної довідки, виданої комунальною установою «Трудовий архів Костянтинівської міської ради» №07-02/25 від 14.02.2023 року, підтверджено факт роботи позивача у спірних періодах з 03 серпня 1985 року по 26 березня 1998 року (виправлено) та з 27 березня 1998 року по 26 лютого 2000 року.

Частиною третьою статті 44 Закону № 1058-ІV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідач не виконав приписів, передбачених частиною третьою статті 44 Закону № 1058-ІV і не витребував додаткові документи, що підтверджують спірні періоди роботи позивача.

Верховний Суд у постановах від 28.02.2018 року у справі №428/7863/17, від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року у справі №423/1881/17, від 29.03.2019 року у справі №548/2056/16-а неодноразово висловлював позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

З зазначених підстав суд дійшов висновку про неправомірність не зарахування відповідачем до страхового стажу позивача спірних періодів роботи.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 не прийнятих відповідачем спірних періодів є протиправною і ці періоди мають бути зараховані до страхового стажу позивача.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відтак, після скасування судом спірного рішення №80 від 09 серпня 2023 року відповідач зобов`язаний повторно розглянути заяву позивача від 01.08.2023 року і призначити пенсію з урахуванням зарахованих судом до страхового стажу спірних періодів роботи з дати первинного звернення ОСОБА_1 до пенсійного органу.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, ), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №80 від 09 серпня 2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01 серпня 2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», зарахувавши до його страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 27 березня 1979 року з 03 серпня 1985 року по 26 березня 1998 року на посаді «тракториста» в Радгоспі «Хімік» та з 27 березня 1998 року по 26 лютого 2000 року на посаді тракториста в Товаристві з обмеженою відповідальністю ім. Суворова та призначити пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01 серпня 2023 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з судового збору у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 04 вересня 2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.Б. Голубова