Справа № 610/88/22
Суддя: Дубовенко І. Г.
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 610/88/22
№ 2-а/183/77/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., за участю секретаря судового засідання Іванової Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року позивач звернувся до Балаклійського районного суду Харківській області з означеним позовом, у якому просить росить визнати протиправною та скасувати постанову серії БАБ № 497436 від 19 грудня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу; провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Короткий зміст позовних вимог

В обґрунтування позову посилався на те, що 19 грудня 2021 року стосовно позивача поліцейським УПП в Харківській області винесено постанову серії БАБ № 497436 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 510 грн.

Оскільки правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП позивач не вчиняв, посадова особа відповідача не розібравшись в ситуації помилково дійшов висновку про те позивач вчинив порушення ПДР на виніс оскаржувану постанову, що у зв`язку з чим позивач змушений звернутися з даним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху.

Щодо строку звернення до суду. Зазначив, що з 26 грудня 2022 року по 13 січня 2023 року він перебував на лікуванні. Через що не зміг своєчасно звернутися до суду за захистом порушеного права.

Відзив на позов.

Відповідачем Управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції поданий відзив. згідно якого, 19 грудня 2021 року о 16-00 годині поліцейським СРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Яковлевим В.С. у відношенні ОСОБА_1 винесена оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за порушенням останнім під час керування транспортним засобом «Reno Megan», д/н НОМЕР_1 п. 14.6 «а» ПДР заборонений обгін на перехресті. Поліцеським складено постанову серії БАБ № 497436 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Позивачем отримано копію постанови на місці зупинки транспортного засобу. У задоволенні позову просив відмовити.

Крім того відповідачем подано заяву про залишення позову без розгляду. У зв`язку з тим, що перебування на амбулаторному лікуванні не є поважною причиною пропуску строку на звернення до суду з позовом.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області 18 січня 2022 року позов залишений без руху. Ухвалою від 07 лютого 2022 року у справі відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Розпорядженням голови Верховного суду від 18.03.2022 №11/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Балаклійського районного суду Харківської області за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2023 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом. У своїй заяві просив розглянути позов за відсутності їхнього представника.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі серії БАБ № 497436 від 19 грудня 2021 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. З тексту постанови вбачається, що 19 грудня 2021 року о 15-50 годині, на автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» в Чугуївському районі Харківської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Reno Megan», д/н НОМЕР_1 та здійснив обгін на перехресті, чим порушив п. 14.6 «а» ПДР,чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене за частиною 2 статті 122 КУпАП (а.с. 23).

Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано нормами Конституції України, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015, нормами Постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху».

Також, суд при розгляді справи керується ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права, а саме рішенні Європейського суду з прав людини, яке ним було ухвалено 29.06.2007р. у складі Великої палати у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди, і ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Предметом спору у цій справі є правомірність/протиправність постанови серії БАБ № 497436 від 19 грудня 2021 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В силу ч.2 ст. 122 КУпАП порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п`яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно п. 14.6 «а» ПДР України, обгін заборонено на перехресті.

Зі змісту оскарженої постанови вбачається, що 19 грудня 2021 року о 15-50 годині, на автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» в Чугуївському районі Харківської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Reno Megan», д/н НОМЕР_1 та здійснив обгін на перехресті, чим порушив п. 14.6 «а» ПДР,чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 62 Конституції України закріплено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За правилами статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

За положеннями частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Верховний Суд в постанові від 14 травня 2020 року у справі № 240/12/17, вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Також Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі N 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки, тощо. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015р., передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Під час розгляду справи відповідачем не надано жодних доказів, якими було б зафіксовано порушення позивачем вимог, за які передбачена адміністративна відповідальність за частиною 2 статті 122 КУпАП. Посилання на будь-які докази оскаржувана постанова не містить. Сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути єдиним доказом.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Суд вважає, що відповідачем не доведено належними доказами правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, тому суд дійшов висновку, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною.

Відповідно до частин третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Щодо заявлення відповідачем клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з тим, що позивачем пропущений строк на оскарження постанови, то суд виходить з наступного. При відкритті провадження ухвалою від 07 лютого 2022 року Балаклійським районним судом Харківської області розглянуте питання щодо пропущеного строку для звернення до суду з позовом та вказаною ухвалою поновлений строк на звернення до суду (а.с. 37-38). Тому в цій частині заява відповідача є необґрунтованою.

Висновок за результатами розгляду справи

Суд дослідивши та оцінивши всі надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачем не доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ст.ст. 132, 134 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною першою та сьомою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, поліцейський, який виносив постанову є посадовою особою Управління патрульної поліції в Харківській області, яке є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції.

УПП в Харківській області ДПП є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції, який є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України, що складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних підрозділів Департаменту патрульної поліції та організовує діяльність своїх підрозділів, здійснює контроль за їх діяльністю, надає їм організаційно-методичну і практичну допомогу та здійснює їх інформаційно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення. Інспектор, який безпосередньо виносив постанову про адміністративне правопорушення є посадовою особою Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 та згідно із Законом України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд дійшов до висновку, що у зв`язку із задоволенням позову, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 496,20 гривень відповідно до квитанції.

Інших заяв про компенсацію судових витрат у даній справі до суду не надходили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 160, 161, 241-246, 250, 251, 255, 293-295 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 497436 від 19 грудня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП;

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 2 статті 122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Відповідно до частин четвертої статті 286 КАС України рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Харківській області (, адреса місцезнаходження: вул. Жон Мироносиць, б.5 м.Харків, 61002).

Суддя І.Г.Дубовенко