Справа № 160/11631/23
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 вересня 2023 року Справа №160/11631/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренко Д.В., розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №160/11631/23 за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №160/11631/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у відмові ОСОБА_1 в зарахуванні довідки №201 від 26.02.2019 про отриману заробітну плату з січня 1986 року по грудень 1990 року в період роботи на підприємстві КВП "Дніпропетровський комбайновий завод" під час призначення пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням довідки №201 від 26.02.2019 про отриману заробітну плату з січня 1986 року по грудень 1990 року в період роботи на підприємстві КВП "Дніпропетровський комбайновий завод" та здійснити виплату з урахуванням вже виплаченої пенсії з дня призначення, а саме з 17.06.2022.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 р. у справі №160/11631/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задоволено частково, а саме:

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26) щодо проведення перевірки відомостей про отриману заробітну плату з січня 1986 року по грудень 1990 року в період роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на підприємстві КВП "Дніпропетровський комбайновий завод", зазначених у довідці №201 від 26.02.2019 року, виданої ТОВ "Юридична компанія "Максим" (архівний відділ).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26) здійснити перевірку відомостей про отриману заробітну плату з січня 1986 року по грудень 1990 року в період роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на підприємстві КВП "Дніпропетровський комбайновий завод", зазначених у довідці №201 від 26.02.2019 року, виданої ТОВ "Юридична компанія "Максим" (архівний відділ).

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 536,80 грн.

16.08.2023 року від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить суд ухвалити додаткове рішення по справі №160/11631/23, в якому зазначити саме в які терміни має бути здійснено перевірки відомостей про отриману заробітну плату з січня 1986 року по грудень 1990 року в період роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на підприємстві КВП "Дніпропетровський комбайновий завод", зазначених у довідці №201 від 26.02.2019 року, виданої ТОВ "Юридична компанія "Максим" (архівний відділ) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та саме яку установу має перевірити Відповідача.

В обґрунтування поданої заяви, заявником зазначено, що зобов`язання Головного управління здійснити перевірку довідки 201 від 26.02.2019 року, виданої ТОВ "Юридична компанія "Максим" (архівний відділ), без конкретизації може викликати негативні наслідки під час виконання такого рішення. Також не конкретизоване зобов`язання йде у розріз з повноваженнями органів Пенсійного фонду України, закріпленими у частині 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсій страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV. Також негативним наслідком під час виконання зобов`язальної частини рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є те, що відсутній граничний термін здійснення перевірки відомостей про отриману заробітну плату з січня 1986 року по грудень 1990 року в період роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на підприємстві КВП "Дніпропетровський комбайновий завод", зазначених у довідці №201 від 26.02.2019 року, виданої ТОВ "Юридична компанія "Максим" (архівний відділ). Тобто не встановлений строк протягом якого має бути здійснена перевірка.

Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки справу №160/11631/23 розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та рішення від 02.08.2023 у вказаній справі ухвалено у письмовому провадженні, розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснюється у письмовому провадженні.

Дослідивши подану заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає таке.

Питання, які вирішує суд при ухваленні рішення визначені статтею 244 КАС України. Так, під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Частина перша статті 252 КАС України передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання стосовно однієї із заявлених позовних вимог, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 252 КАС України.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку щодо застосування статті 252 КАС України, відповідно до якого додаткове рішення у справі після його ухвалення стає невід`ємною частиною основного рішення по суті позовних вимог, отже, незалежно від результату вирішення ним передбачених частиною першою статті 252 КАС України вимог або питань, процесуальна форма його викладення та порядок його оскарження є таким, що і для основного рішення у справі. Означені у частині першій статті 252 КАС України питання не можуть вирішуватись по суті шляхом постановлення ухвали про відмову в ухваленні додаткового судового рішення. Така ухвала постановляється виключно у випадку відсутності передбачених законом підстав для ухвалення додаткового судового рішення.

У випадку, коли суд визнає, що ним не було вирішено одну із заявлених позовних вимог, то суд має ухвалити судове рішення у формі "додаткового рішення" або "додаткової постанови" з урахуванням форми ухваленого основного судового рішення.

Зазначену правову позицію займає Верховний Суд у постанові від 19.03.2020 у справі №640/6209/19.

У рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 у справі №160/11631/23 адміністративний позов задоволено частково, розглянуто та вирішено всі заявлені позивачем позовні вимоги по суті, що видно з описової, мотивувальної та резолютивної частин вказаного рішення суду. Питання про судові витрати вирішено.

За вказаних обставин підстави для ініціювання ухвалення додаткового рішення у даній адміністративній справі, які передбачені ч.1 ст.252 КАС України, відсутні, а тому, суд постановляє ухвалу про відмову в ухваленні додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 252, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В ухваленні додаткового рішення у справі №160/11631/23 за заявою представника позивача про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко