Справа № 580/4122/23
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2023-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 року справа № 580/4122/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України про визнання рішення, дій, бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України (далі відповідач), в якому позивачка з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить:

- визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність відповідача, які полягають у не нарахуванні та не виплаті позивачці додаткової винагороди в сумі по 30000 грн з розрахунку на кожний місяць за період з 24.02.2022 по 31.05.2022, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 та не виплаті позивачці такої додаткової винагороди при проведенні з нею остаточного розрахунку при звільненні зі служби;

- зобов`язати відповідача нарахувати позивачці додаткову винагороду в сумі по 30000 грн з розрахунку на кожний місяць за період з 24.02.2022 по 31.05.2022, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 та виплатити її на користь позивачки у порядку проведення з нею остаточного розрахунку при звільненні зі служби

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначає, що відповідно до Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 (із змінами) «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», вона набула право на отримання додаткової винагороди у розмірі до 30000 гривень за період з 24.02.2022 по 31.05.2022, однак відповідач протиправно не включив додаткову винагороду до розрахунку заробітної плати позивача за вищезазначені періоди.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, надав до суду письмовий відзив, у якому зазначив, що Центр пробації звернувся до Міністерства юстиції України з листом про надання роз`яснень щодо поширення дії постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 на осіб начальницького складу Центру пробації. Міністерством юстиції України надано відповідь, у якій зазначено, що при підготовці проекту постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2022 №350 фінансово-економічні розрахунки здійснено за бюджетною програмою 3601020 «Виконання покарань установами і органами Державної кримінально-виконавчої служби України». Водночас утримання персоналу Державної установи «Центр пробації» здійснюється за бюджетною програмою 3601030 «Забезпечення діяльності органів пробації». Відповідачем зазначено, що позивачка не залучалась до виконання завдань, передбачених Законом України «Про правовий режим воєнного стану», заходів і повноважень, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, не несе службу у розумінні Закону України «Про Національну поліцію», а виконувала свої службові обов`язки, пов`язані з реалізацією завдань та функцій пробації відповідно до посадових обов`язків, тому вважає, що відсутні правові підстави для виплати позивачу додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168. На підставі вищевикладених обставин, відповідач вважає, що позов задоволенню не підлягає. Також відповідачем заявлено клопотання про залишення позову без розгляду через пропуск позивачем строку звернення до суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 проходила службу на посаді старшого інспектора Звенигородського районного сектору №2 філії Державної установи Центр пробації» у Черкаській області.

Наказом Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України від 23.03.2023 №294/к підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 , старшого інспектора Звенигородського районного сектору №2 філії Державної установи Центр пробації» у Черкаській області звільнено 04.04.2023 на підставі пункту 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Оскільки на думку позивачки відповідач не провів з нею при звільненні виплату всіх належних їй сум в частині виплати додаткової винагороди в сумі по 30000 грн з розрахунку на кожний місяць за період з 24.02.2022 по 31.05.2022, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, позивачка звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що ст. 1 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався та діє станом на час розгляду справи в суді.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Згідно з пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), яка набрала чинності 28.02.2022, у першій редакції установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

У подальшому до зазначеної постанови вносились зміни, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 №217 в абзаці першому пункту 1 Постанови №168 виключено слова «(крім військовослужбовців строкової служби)».

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2022 №350, яка набрала чинності 24.03.2022 та застосовується з 24.02.2022, доповнено абзац перший пункту 1 Постанови №168 після слів «та поліцейським» словами «, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка»,».

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 № 400 внесено зміни до пункту 1 Постанови № 168 щодо виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №204-р «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка» затверджено перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка» згідно з додатком.

Із змісту вищезазначеного розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №204-р судом встановлено, що у переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка» - відсутня «Черкаська область».

Постановою Кабінету Міністрів України № 754 від 01.07.2022, яка набрала чинності 08.07.2022 та застосовується з 01.06.2022, внесено такі зміни до пункту 1 Постанови № 168 в абзаці першому: слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» замінити словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)»; після слова «щомісячно» доповнити словами «(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)».

Постановою Кабінету Міністрів України № 793 від 07.07.2022, яка набрала чинності 19.07.2022 та застосовується з 24.02.2022, внесено такі зміни до пункту 1 Постанови № 168: в абзаці першому слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

Державна установа «Центр пробації» листом № 744/8/Ян-22 від 30.03.2022 звернулась до Міністерства юстиції України щодо надання роз`яснень про те, чи поширюється дія постанови Кабінету Міністрів України № 350 від 22.03.2022, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, на осіб рядового та начальницького складу Державної установи «Центр пробації».

Міністерством юстиції України надано відповідачу відповідь листом № 31985/32924-11-22/7.4.1 від 26.04.2022 про те, що згідно з інформацією, наданою Бухгалтерською службою Міністерства юстиції України, відповідно до Методики проведення фінансово-економічних розрахунків при підготовці проекту акта Кабінету Міністрів України та законопроекту, що вноситься у порядку законодавчої ініціативи Кабінетом Міністрів України на розгляд Верховної Ради України, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 21.03.2008 № 423, фінансово-економічні розрахунки до проекту зазначеної вище постанови здійснені за бюджетною програмою 3601020 «Виконання покарань установами і органами Державної кримінально-виконавчої служби України», водночас утримання персоналу Державної установи «Центр пробації» у 2022 році здійснюється за бюджетною програмою 3601030 «Забезпечення діяльності органів пробації».

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 додаткова винагорода відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за спірний період з 24.02.2022 по 31.05.2022 не нараховувалась та не виплачувалась.

Статтею 1 Закону України «Про пробацію» від 5 лютого 2015 року №160-VIII визначено, що орган пробації - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері пробації; персонал органу пробації - працівники, які відповідно до повноважень, визначених цим Законом та іншими законами України, виконують завдання пробації.

Відповідно до ст. 18 цього Закону орган пробації у межах своїх повноважень організовує: забезпечення суду досудовими доповідями про обвинувачених; здійснення нагляду за засудженими; виконання покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт; реалізацію пробаційних програм стосовно осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням; соціально-виховну роботу із засудженими; підготовку до звільнення засуджених, які відбувають покарання у виді обмеження волі та позбавлення волі на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про пробацію» права, обов`язки, відповідальність, правовий та соціальний захист персоналу органу пробації визначаються Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та цим Законом.

Державну установу «Центр пробації» утворено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.09.2017 №655-р та наказом Міністерства юстиції України від 28.12.2017 №4322/5.

Згідно Положення про Державну установу «Центр пробації», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 08.12.2020 №4242/5, Центр пробації є неприбутковою державною установою, що створена для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України з питань пробації і безпосереднього спрямування та координації уповноважених органів з питань пробації, що належить до сфери управління Мін`юсту.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 №2713-IV Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Згідно з ч. 1 ст. 14 цього Закону до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби).

Суд зазначає, що Постановою №168 у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, було передбачено виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 грн щомісячно особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка».

Враховуючи, що ОСОБА_1 у спірний період проходила службу на посаді старшого інспектора Звенигородського районного сектору №2 філії Державної установи Центр пробації» у Черкаській області, яка розташована у Черкаській області та з урахуванням тієї обставини, що у переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №204-р, відсутня «Черкаська область», суд дійшов висновку про відсутність правових підстав, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, для виплати позивачці додаткової винагороди в розмірі 30000 грн щомісячно.

Підсумовуючи вищенаведене у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову.

Необґрунтованим є посилання відповідача на те, що позивачкою пропущено строк звернення до суду, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 233 КЗпП України у редакції, яка була чинною до 18.07.2022 (до внесення змін Законом № 2352-IX від 01.07.2022), було передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

19.07.2022 набрав чинності Закон № 2352-IX від 01.07.2022, яким частини першу і другу вказаної статті викладено у новій редакції.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Частиною другою статті 233 КЗпП України передбачено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Відповідно до пункту 1 глави ХІХ КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами) на території України встановлено карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19 грудня 2020 року до 30 квітня 2023 року.

Враховуючи, що ОСОБА_1 наказом Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України від 23.03.2023 №294/к звільнено з 04.04.2023 зі служби на підставі пункту 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), а цим позовом вона звернулась до суду 22.05.2023 (відомості АТ «Укрпошта» на конверті, у якому надійшов позов до суду), тому суд дійшов висновку, що позивачкою не пропущено строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ