Справа № 160/7400/20
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
01 вересня 2023 року м. Дніпросправа № 160/7400/20
Суддя-доповідач Третього апеляційного адміністративного суду Семененко Я.В. перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року по справі №160/7400/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,-
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто позивачеві.
Не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу.
Ознайомившись з даною апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи, вважаю, що вказана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
Так, відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалу, яка оскаржується, Дніпропетровським окружним адміністративним судом постановлено 27.08.2020.
Із цією апеляційною скаргою позивач звернувся 09.08.2023 (згідно відомостей поштового конверту та даних сайту Укрпошта), тобто зі значним пропуском строку на апеляційне оскарження, при цьому у вимогах апеляційної скарги скаржник просив поновити пропущений строк.
Вирішуючи питання про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, суд виходить із наступного.
Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.
Як свідчать матеріали справи, 13.07.2020 Дніпропетровським окружним адміністративним судом постановлено ухвалу, якою залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху із встановленням йому строку для усунення виявлених недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2020, яка є предметом апеляційного оскарження, позовну заяву повернуто позивачеві з підстав неусунення ним недоліків позовної заяви у встановлений судом строк.
09.03.2023 позивач засобами поштового зв`язку подав до Третього апеляційного адмінстративного суду апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу про повернення позовної заяви від 27.08.2020, однак така була повернута судом апеляційної інстанції ухвалою від 18.05.2023 у зв`язку з не усуненням недоліків у вигляді сплати судового збору.
Ухвалою Верховного Суду від 31.07.2023 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адмінстративного суду про повернення апеляційної скарги від 18.05.2023.
09.08.2023 позивачем повторно подана апеляційна скарга на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2020.
Суд апеляційної інстанції, не заперечуючи проти права на повторне звернення з апеляційною скаргою після її повернення, водночас звертає увагу на наступне.
За змістом ч.6 ст. 169 КАС України копія ухвали про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення.
З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про повернення позовної заяви та саму позовну заяву із супровідним листом від 27.08.2020 Дніпропетровський окружний адміністративний суд надіслав позивачу рекомендованим листом засобами поштового зв`язку.
Отже, судом першої інстанції виконаний покладений процесуальним законом обов`язок щодо направлення на адресу позивача копії ухвали про повернення позовної заяви.
Натомість, вказане поштове відправлення позивачу вручене не було, з незалежних від суду причин, а саме - "за закінченням терміну зберігання", про що зазначено у довідці відділення поштового зв`язку, прикріпленої до конверта.
Судом з`ясовано, що копія ухвали про повернення позовної заяви від 27.08.2020 направлялась позивачу на адресу, яка була особисто зазначена останнім у поданих до суду письмових документах, зокрема, позовній заяві (така ж адреса зазначена позивачем в апеляційній скарзі).
Згідно з пунктом 4 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день поставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Частиною одинадцятою статті 126 КАС України передбачено, що в разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Водночас, суд зауважує, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками за закінченням терміну зберігання, адресат вибув, адресат відсутній і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Згідно з усталеною практикою, викладеною в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно з інформацією, наявною в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2020 у даній справі оприлюднена 26.11.2020.
Статтею 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Згідно з частинами першою, другою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону.
Отже, позивач, як особа зацікавлена в отриманні інформації щодо поданої ним позовної заяви, мав змогу дізнатися про наявність ухвали про повернення позовної заяви від 27.08.2020, ознайомитися з її змістом, мотивами постановлення, та, у разі незгоди, оскаржити в апеляційному порядку з дня оприлюднення зазначаченої ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Разом з тим, як свідчать встановлені обставини справи, позивач звернувся до суду з первинною апеляційною скаргою лише 09.03.2023, тобто після спливу більше двох років з дня постановлення оскаржуваної ухвали (27.08.2020) та її оприлюднення в Реєстрі (26.11.2020).
При цьому, позивач не навів об`єктивних причин, які перешкоджали та/або унеможливлювали його звернення до суду з первиною апеляційною скаргою у більш розумний строк; не зазначив підстав такого тривалого зволікання із поданням апеляційної скарги вперше, зважаючи на те, що судове рішення було оприлюднене в Реєстрі ще у 2020 році.
Слід зазначити, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків, встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Таким чином, скаржнику, на обгрунтування поданої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, слід навести підстави та надати належні докази, що унеможливили своєчасне вчинення процесуальної дії зі звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою у строк визначений законом.
Згідно частини 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
У зв`язку з викладеним, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без руху, встановивши заявнику строк для усунення недоліків.
Керуючись ч.3 ст.298 КАС України, суддя -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року по справі №160/7400/20 залишити без руху.
Встановити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.
Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС Електронний кабінет, а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.
Ухвала набирає законної сили 01.09.2023 та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач Я.В. Семененко