Справа № 440/1559/23
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2023-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: А.О. Чеснокова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 р. Справа № 440/1559/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2023, по справі № 440/1559/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 по 30.12.2005 на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 01.01.2004 по 30.12.2005 на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 09.02.2023 з урахуванням висновків суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2023 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 69 від 16.02.2023.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 по 30.12.2005 на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 01.01.2004 по 30.12.2005 на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 27.01.2023 з урахуванням висновків суду.

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування зазначає про помилковість висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, оскільки у період роботи позивача з 01.01.2004 по 31.12.2005 Споживчим товариством "МАГІЯ" не здійснювалась сплати страхових внесків за позивача, що виключає можливість зарахування вказаного періоду до його страхового стажу. Крім того, апелянт звертав увагу, що у спірний період позивач перебував на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ", а отже мав здійснювати контроль за сплатою страхових внесків.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судовим розглядом, 27.01.2023 ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком, до якої додав копії трудової книжки, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, диплома, довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, довідки про зміну назви організації, довідки про прийняття на роботу (навчання), документи про місце реєстрації (проживання) особи, заяви про спосіб виплати пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області рішенням № 69 від 16.02.2023 відмовило у призначенні пенсії за віком, оскільки необхідний страховий стаж, визначений ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 30 років, а обчислений страховий стаж позивача складає 28 років 4 місяці 1 день. Додатково вказано про незарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1980 по 27.05.1985.

Також із наданих відповідачем пояснень встановлено, що до страхового стажу позивача не зараховано наступні періоди:

- навчання з 01.09.1980 по 27.07.1985 в Полтавському сільськогосподарському інституті, оскільки навчання перетинається з періодами роботи;

- робота з 01.05.2012 по 22.01.2019 в ТОВ "ДСІК";

- роботи з 01.01.2004 по 30.12.2005 на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ", оскільки відсутні відомості про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Не погодившись із не зарахуванням періоду роботи з 01 січня 2004 року по 30 грудня 2005 року на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ" з 01.01.2004 по 30.12.2005 на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ", позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків покладено на страхувальника, та жодним чином не може бути підставою для позбавлення працівника соціальної захищеності.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, в період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 4 ст. 24 Закону № 1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Судовим розглядом встановлено, що позивач 27.01.2023 звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком, 20.02.2023 виповнилось 60 років, що підтверджено копією паспорта.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.п. 23, 24 Порядку № 637, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження стажу роботи приймаються лише ті відомості про період роботи, що внесені до довідки на підставі документів, або відповідно до вимог цього Порядку.

Так спірні правовідносини виникли з приводу зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.01.2004 по 30.12.2005 на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ".

Із матеріалів справи встановлено, що окрім трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.02.1981, яка містить запис № 16 про працевлаштування позивача 07.03.2001 до Споживчого товариства "МАГІЯ" на посаду голови та запис № 17 про звільнення позивача із вказаної посади 30.09.2008, позивачем до заяви про призначення пенсії за віком, зокрема, долучено довідку Споживчого товариства "МАГІЯ" № 6/23 від 21.02.2023, якою підтверджено, що з 01.01.2004 по 30.12.2005 позивач працював на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ" повний робочий день.

Отже судовим розглядом встановлено та не спростовано відповідачем, що трудова книжка ОСОБА_1 містить відповідні записи, до яких у пенсійного органу не було заперечень під час прийняття оскаржуваного рішення, якими підтверджується факт роботи позивача у спірний період у Споживчому товаристві "МАГІЯ".

При цьому, єдиною підставою не зарахування вказаного періоду роботи позивача до його страхового стажу за висновками відповідача стала відсутність відомостей про сплату страхових внесків із заробітної плати, нарахованої позивачу у вказаний період.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Статтею 9 вказаного Закону встановлено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

У свою чергу ст. 106 Закону № 1058-XV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічні висновки сформовано Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 24.04.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 20.03.2019 у справі № 688/947/17, від 30.09.2019 у справі № 316/1392/16-а.

При цьому посилання апелянта на те, що у спірний період позивач перебував на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ", а отже мав здійснювати контроль за сплатою страхових внесків, не спростовують висновків про те, що саме на підприємство покладено обов`язок з їхньої сплати.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції, що несплата Споживчим товариством "МАГІЯ" страхових внесків у період роботи позивача з 01.01.2004 по 31.12.2005 не може бути підставою для не зарахування вказаного період роботи до страхового стажу позивача.

За наведених обставин колегія суддів підтримує висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про визнання визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 по 30.12.2005 на посаді голови Споживчого товариства "МАГІЯ" та зобов`язання відповідача здійснити зарахування вказаного періоду роботи до страхового стажу позивача.

Отже, враховуючи, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено належним чином правомірності своїх дій у спірних відносинах, колегія суддів зазначає про обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яким з метою ефективного захисту порушених прав позивача оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 69 від 16.02.2023 було скасоване із зобов`язанням відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 із урахуванням висновків суду.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2023 по справі № 440/1559/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов І.С. Чалий