Справа № 160/20102/23
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
09 серпня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України у якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:
Ухвалою від 10.08.2023 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
01 вересня 2023 року позивач подав заяву про забезпечення позову, у якій просить:
- зобов`язати Державну податкову службу України внести до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин,
Товариство не погоджується з цим актом та розпорядженням ДПС України та викладеними в ньому висновками, оскільки вважає, що дії податкового органу стосовно проведення перевірки, складення актів та викладення в них висновків, які не відповідають дійсним обставинам справи, безпосередньо порушують права та законні інтереси підприємства.
Провадження господарської діяльності позивача можливе лише за наявності відповідних ліцензій.
Заявник звернув увагу на те, що підприємство забезпечує роботою значну кількість працівників. Підприємство є сумлінним платником податків та щомісячно сплачує податки та збори.
Не зважаючи на введення воєнного стану в країні, підприємство продовжує сплачувати податки та збори, тим самим поповнюючи бюджет та підтримуючи економічну стійкість держави.
Заявник наголошує на тому, що позивач уклав договори на поставку продукції з такими контрагентами як ТОВ «Арітейл», ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», ТОВ «Епіцентр К», ТОВ «Метро». Через прийняття оскаржуваного розпорядження позивач не зможе виконати взяті на себе зобов`язання за вказаними вище договорами, що може призвести до застосування штрафних санкцій контрагентами позивача відповідно до умов договорів, що у своє чергу свідчить про існування реальної загрози завдання шкоди правам позивача внаслідок не вжиття заходів забезпечення позову до ухвалення рішення у даній справі.
З урахуванням викладеного, заявник вважає, що існує реальна загроза завдання шкоди правам заявника, в тому числі й матеріальним, внаслідок невжиття заходів забезпечення адміністративного позову до ухвалення рішення у цій справі.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Частинами 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
За приписами ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову відповідають предмету позовної заяви та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.
При розгляді та вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом надається оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не беруть участь у розгляді справи.
Порядок розгляду заяви про забезпечення позову визначений ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Вирішуючи питання щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує те, що виробництво алкогольних напоїв можливе лише за наявності відповідних ліцензій.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії.
Статтею 3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» передбачено, що ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного рішення про анулювання у формі розпорядження про таке анулювання на підставі, зокрема, акта, що засвідчує факт відмови суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) та/або його посадових (службових) осіб (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) без законних підстав у допуску уповноважених представників контролюючого органу до проведення перевірки, складеного відповідно до вимог пункту 81.2 статті 81 Податкового кодексу України. До такого акта долучається мультимедійна інформація щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису, та/або засобами фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису.
Відтак позивач позбавлений права з моменту анулювання ліцензій здійснювати діяльність, зокрема, виробництво спирту коньячного та виробництво алкогольних напоїв, без відповідної ліцензії.
Для забезпечення позову суд повинен на підставі доказів та з огляду на обставини справи, поведінку учасників переконатися, що загроза ускладнення виконання рішення суду чи ефективного захисту такого права дійсно існує. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору та мають бути обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, встановлені в пункті 1 частини другої статті 150 КАС України.
За наслідками дослідження штатного розпису Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат «Дніпро», введеного у дію з 15 червня 2023 року, та відомостей про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору за 4 квартал 2022 року, суд встановив, що на підприємстві позивача працює 372 особи.
Суд з`ясував, що позивач має діючи господарські зобов`язання та зобов`язання з виплати заробітної плати.
Враховуючи вищенаведені обставини та приймаючи до уваги норми чинного процесуального законодавства, які визначають підстави, види, порядок та способи забезпечення адміністративного позову, з урахуванням предмету спору у цій адміністративній справі, яким є оскарження розпоряджень відповідача, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, зокрема розпорядження від 30.08.2023 №312-р/л щодо анулювання ліцензії на виробництво алкогольних напоїв терміном, який є актом індивідуальної дії для позивача і який дозволяє здійснення ним діяльності з дистиляції, ректифікації та змішування спиртних напоїв, яка є основним видом діяльності позивача.
Вищенаведене доводить, що своєчасне невжиття судом забезпечення цього адміністративного позову до набрання законної сили судовим рішення у адміністративній справі за позовом ТОВ «АБК «Дніпро» до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, ДПС України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними та скасування розпоряджень може призвести до порушення прав та охоронюємих законом інтересів позивача, та ускладнити або зробити фактично неможливим виконання рішення суду у цій справі у майбутньому, з огляду на можливі негативні наслідки застосування оскаржуваних розпоряджень, якими у цьому випадку може бути неможливість здійснення позивачем фінансово-господарської діяльності, яка спрямована на отримання прибутку з огляду на те, що діяльність з дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв, виробництво виноградних вин, виробництво інших недистильованих напоїв із зброджуваних продуктів, що є основним видом діяльності позивача, яка можлива лише за наявності відповідної ліценції.
Також анулювання ліцензії призведе до зупинення господарської діяльності позивача, що очевидно потягне за собою неминучі наслідки як неможливість сплати підприємством податків та загальнообов`язкових платежів за результатами господарської діяльності, позбавить підприємство можливості своєчасно та у повному обсязі сплачувати заробітну плату працівникам, тому суд обирає спосіб забезпечення позову, який є співрозмірними до позовних вимог, які заявлено позивачем у цій справі, що забезпечить у подальшому виконання рішення суду у цій адміністративній справі, і застосовані судом заходи забезпечення адміністративного позову жодним чином не порушують прав та інтересів осіб, які беруть участь у розгляді цієї адміністративної справи.
На думку суду, застосування заходів забезпечення позову у світлі конкретних обставин цієї справи та особливостей правового регулювання спірних відносин відповідає і принципу процесуальної економії, який забезпечує відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.
Суд вважає, що обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.
В цьому випадку вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, не є вирішенням спору по суті, і жодним чином не свідчить про неправомірність висновку контролюючого органу про наявність підстав для анулювання ліцензії.
Як зазначено в огляді судової практики Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справах, у яких вирішувалося питання щодо застосування заходів забезпечення позову (рішення, внесені до ЄДРСР, за період із 01.01.2018 до 31.01.2023) застосування заходів забезпечення позову щодо зупинення дії розпорядження про анулювання ліцензії на право виробництва, зберігання пального, оптової та роздрібної торгівлі ним, а також зобов`язання видалити відповідні записи про анулювання ліцензій з відповідного реєстру в контексті таких оскаржуваних дій контролюючого органу узгоджується з принципом процесуальної економії, відповідно до якого немає потреби звертатися до суду для додаткових засобів захисту.
Згідно із статті 3 Закон3 №481/95-ВР орган ліцензування на наступний робочий день після прийняття розпорядження про анулювання ліцензії:
вносить інформацію щодо розпорядження про анулювання ліцензії до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та/або Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, а також оприлюднює його на своєму офіційному веб-сайті;
направляє суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про анулювання ліцензії в порядку, встановленому статтею 42 Податкового кодексу України.
З метою належної господарської діяльності ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат ДНІПРО» на час розгляду цієї справи по суті, суд вважає за можливе вжити такі заходи забезпечення позову:
Оцінюючи заяву про забезпечення позову, суд вважає наявними докази очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, як і того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.
Таким чином на час подання позову та розгляду цієї справи існують підстави для забезпечення позову, передбачені частиною 1 статті 151 КАС України.
Відтак суд зробив висновок, про задоволення заяви про забезпечення позову та наявність підстав для вжиття заходів адміністративного позову.
Керуючись статтями 150-154, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Виконання ухвали з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

За цією ухвалою стягувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат «Дніпро» (51000, Дніпропетровська область, Царичанський район, смт. Царичанка, вул. Царичанська, 168, ).

За цією ухвалою боржником є Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. сімферопольська, 17-а, м. Дніпро, ).

За цією ухвалою боржником є Державна податкова служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ).

Ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку Закону України «Про виконавче провадження» до 10.08.2026 року (включно).

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук