Справа № 420/11206/22
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/11206/22

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

17.10.2022 року;

Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 05.07.2022 року №464, яким ОСОБА_1 було звільнено з посади дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності №1 Бериславського районного відділу поліції;

визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 07.07.2022 року №669о/с, в якому міститься інформація про звільнення ОСОБА_1 з посади дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності №1 Бериславського районного відділу поліції, який є похідним від наказу Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 05.07.2022 року №464;

поновити ОСОБА_1 на службі в Головному управлінні Національної поліції в Херсонській області на посаді дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності №1 Бериславського районного відділу поліції з 08 липня 2022 року;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу період з 08 липня 2022 року по день ухвалення рішення суду про поновлення на службі із розрахунку середньоденної заробітної плати у розмірі 4215,75 грн. з відрахуванням встановлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач проходив службу в поліції на посаді дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності №1 Бериславського районного відділу поліції. Після введення на всій території України воєнного стану позивач був закріплений за ВП №1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, де продовжував проходити службу та виконував обов`язки, пов`язані із охороною блокпостів та об`єктів інфраструктури.

Оспорюючи видані відповідачем накази, позивач вказує, що висновки ГУНП про вчинення поліцейським проступку, що дискредитує органи поліції, та вчинення дисциплінарного проступку, несумісного із подальшим продовженням служби, не підтверджені належними і допустимими доказами.

Наведене, а також те, що під час накладення дисциплінарного стягнення та його реалізації відповідачем не враховано попередню бездоганну поведінку поліцейського, сумлінне ставлення поліцейського до своїх посадових обов`язків, відсутність дисциплінарних стягнень за час проходження поліцейським служби, свідчить про невідповідність рішень відповідача критерію обґрунтованості та правомірності, наявність безумовних підстав для їх скасування із зобов`язанням ГУНП поновити позивача на посаді та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Обставини, як і причини та умови, що зумовили дисциплінарний проступок, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі.

Суд першої інстанції визначив, що висновок службового розслідування складений з дотриманням норм чинного законодавства, у межах компетенції відповідача, вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, оскаржувані накази є обґрунтованими та правомірними, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення відповідає вчиненому позивачем проступку.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції необґрунтовано залишено поза увагою те, що звільнення зі служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного стягнення, тому такий вид стягнення має бути підтверджений беззаперечними доказами вчинення поліцейським правопорушення. При цьому, відсутність в діях позивача складу правопорушення, що виразилось у керуванні ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, підтверджено судовим рішенням у справі №210/1915/22.

Позивач наполягає на тому, що результат огляду на стан сп`яніння поліцейського, а саме акт та висновок медичного огляду, одержаний з порушенням вимог законодавства, і, як наслідок, протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, є не допустимими доказами в цій справі та не підтверджують наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку.

Наведене свідчить про те, що відповідачем не було належним чином встановлено в діях позивача складу дисциплінарного проступку, що виразилось у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, необґрунтовано застосовано дисциплінарне стягнення згідно оспорюваних наказів.

Акцентуючи увагу на окремих порушеннях судом норм процесуального права, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості надати свої доводи та докази у відповідь на відзив на адміністративний позов, а також недотриманні судом порядку прийняття доказів у справі, поданих відповідачем, наголошуючи на не видачі позивачу до цього часу трудової книжки і не виплаті у зв`язку із такою затримкою середнього заробітку, апелянт наполягає на повній необґрунтованості судового рішення, наявності підстав для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення адміністративного позову.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Національної поліції в Херсонській області посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

З огляду на те, що дана справа відповідно до положень пункту 1 частини 6 статті 12 КАС України є справою незначної складності, розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, а також враховуючи необґрунтованість клопотань учасників про розгляд справи з викликом сторін, колегія суддів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України вважає за можливе продовжувати апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 з 2017 року проходив службу в органах Національної поліції України, у тому числі на посаді дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області.

На підставі наказів Національної поліції України від 07.04.2022 року №239 «Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану» та ГУНП в Дніпропетровській області від 09.05.2022 року №44, позивач обліковується та несе службу у Дніпропетровській області.

26.06.2022 року поліцейським взводу №3 роти №1 батальйону №2 ППП у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капралом поліції В. Полікарповим подано на ім`я командира ППП в м. Кривий Ріг в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рапорт, в якому повідомлено, що 26.06.2022 року близько 20 год. 26 хв. під час патрулювання Металургійного району екіпажем БУРАН-301 було зупинено транспортний засіб ВАЗ 21103, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У ході спілкування з громадянином ОСОБА_1 помічено в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, не стійка хода.

Також, у рапорті доведено, що громадянин ОСОБА_1 у встановленому порядку пройшов огляд у медичному закладі КП «КБЛНПД» ДОР, що підтверджується висновком лікаря №1392 від 26.06.2022 року. На громадянина ОСОБА_1 було складено протокол Серії ААД №230750 за статтею 130 КУпАП та постанову Серії БАА480058 за ч. 2 статті 122 КУпАП за порушення п.п. 8.7.3 Правил дорожнього руху (проїзд перехрестя при ввімкненому забороненому червоному сигналі світлофора). Зазначено, що обставини події фіксувались на нагрудні реєстратори: 475774, 475365.

З метою з`ясування обставин можливого вчинення поліцейським дисциплінарного проступку наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 27.06.2022 року №314 призначено службове розслідування у формі письмового провадження, утворено дисциплінарну комісію для проведення службового розслідування.

Наказом ГУНП в Херсонській області від 29.06.2022 року №652о/с на підставі наказу від 27.06.2022 року №457 лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дільничого офіцера поліції сектору поліцейської діяльності №1 Бериславського районного відділу поліції відсторонено від виконання службових обов`язків з 27.06.2022 року.

У ході службового розслідування Дисциплінарною комісією відібрано у позивача письмові пояснення, в яких останній зазначив, що 26.06.2022 року близько 10:00 години ранку, знаходячись за місцем свого тимчасового проживання по АДРЕСА_1 , він вживав алкогольні напої, а саме «Пиво» в загальній кількості близько 0,5 літра, після чого ліг відпочивати. Близько 20:00 години на прохання вагітної дружини купити їй ліки лейтенант поліції ОСОБА_1 , не відчуваючи в своєму тілі будь-яких змін, викликаних вживанням алкоголю зранку та не маючи ознак алкогольного сп`яніння, на транспортному засобі ВАЗ 21103 д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у його користуванні, рухався в м. Кривий Ріг по проспекту Металургів, де в подальшому збирався забрати дружину від матері та купити ліки. Рухаючись вказаним проспектом його було зупинено працівниками патрульної поліції м. Кривий Ріг за порушення правил дорожнього руху, а саме проїзд на заборонений сигнал світлофору. При зупинці та перевірці документів працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. По прибуттю до вказаної установи ОСОБА_1 здав аналіз біологічних зразків (сечі) та погодився на проходження тесту на алкотестері «Драгер», не вбачаючи в цьому будь-яких передумов, оскільки був впевнений, що не знаходиться в статі алкогольного сп`яніння. Вказаний тест, на його думку, було проведено з порушенням, оскільки мундштук алкотестера при його невдалих спробах продуття не було жодного разу замінено. Внаслідок чого алкотестером «Драгер» було виявлено алкоголь кількості 1.45 проміле. 3 вказаними результатами лейтенант поліції ОСОБА_1 був не згоден.

05.07.2022 року складено висновок службового розслідування, згідно якого Дисциплінарною комісією з`ясовано, що 26.06.2022 року о 20 год. 26 хв. екіпажем ППП у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області біля будинку 27 по проспекту Металургів в м. Кривій Ріг Дніпропетровської області за порушення вимог п.п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху, а саме проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофору, було зупинено транспортний засіб ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням дільничного офіцеру поліції сектору поліцейської діяльності №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який перебував поза службою у цивільному одязі без вогнепальної зброї та спеціальних засобів.

Під час спілкування поліцейських полку патрульної поліції з ОСОБА_1 у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнечі рота, порушення мови та координації рухів (нестійка хода).

При цьому працівниками ППП у м. Кривий Ріг було запропоновано лейтенанту поліції ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння у КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, на що останній погодився.

Відповідно до висновку від 26.06.2022 року №1392 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій, складеного КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 22 години 35 хвилин 26.06.2022 року перебував у стані алкогольного сп`яніння. За результатами огляду з використанням газоаналізатора «Драгер» у лейтенанта поліції ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю у видихаємому повітрі 1,45 проміле.

Також, 26.06.2022 року працівниками ППП у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесено постанову Серії БАА №480058 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 статті 122 КУпАП, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, та складено протокол Серії ААД №230750 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП.

Дисциплінарною комісією здійснено перегляд відеозаписів відеореєстратора, встановленого на службовому автомобілі працівників патрульної поліції, та з нагрудних камер працівників патрульної поліції, враховано зафіксований факт здійснення ОСОБА_1 проїзду перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора та наявність в останнього ознаків стану алкогольного сп`яніння, нечітку мову та порушення координації рухів.

У ході службового розслідування Дисциплінарною комісією також враховано пояснення начальника сектору поліцейської діяльності Бориславського РВП ГУНП в Херсонській області, в яких останній зазначив, що ОСОБА_1 за час несення служби в поліції зарекомендував себе з позитивної сторони, як професійний і грамотний фахівець, ініціативний та принциповий працівник. У роботі завжди дотримувався вимог Законів України та наказів МВС, у вирішенні службових завдань виявляв принциповість і відповідальність, готовий поступитися особистим інтересам в інтересах служби.

Також, Дисциплінарною комісією враховано, що обставини правопорушення стались у період дії воєнного стану в України, коли на працівників поліції покладається особлива готовність до захисту держави.

За висновком Дисциплінарної комісії, відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування, знайшли своє підтвердження, доведені матеріалами службового розслідування та за грубе порушення службової дисципліни, вимог підпунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 2, 3, 4, 6, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 2, 3 частини 5 статті 14, абзацу 5 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», підпункту «а» пункту 2.9 та підпункту «е» пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, абзаців 1, 2, пункту І, абзац 6 пункту 2 розділу II, пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, Присяги працівника поліції, що виразилось у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та проїзді перехрестя на заборонений сигнал світлофору, що є несумісним з вимогами, які пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського та негативно впливають на імідж поліції, дискредитують та підривають довіру до органів поліції та авторитет, їх працівників в очах громадськості, вчиненні дій, які мають ознаки складу адміністративного правопорушення, дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 слід звільнити зі служби в поліції.

05.07.2022 року наказом начальника ГУНП в Херсонській області №463 у зв`язку із завершенням службового розслідування позивача було допущено до виконання службових обов`язків.

Наказом начальника ГУНП в Херсонській області №464 від 05.07.2022 року за грубе порушення службової дисципліни, вимог підпунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 2, 3, 4, 6, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 2, 3 частини 5 статті 14, абзацу 5 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», підпункту «а» пункту 2.9 та підпункту «е» пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, абзаців 1, 2 пункту І, абзацу 6 пункту 2 розділу II, пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, Присяги працівника поліції, що виразилось у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та проїзді перехрестя на заборонений сигнал світлофору, вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, дільничного офіцеру поліції сектору поліцейської діяльності №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області, лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Вказаний наказ реалізовано наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 07.07.2022 року №669о/с (по особовому складу), яким позивача відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення було звільнено зі служби в поліції.

Також, позивач скористався своїм правом та оскаржив в судовому порядку постанову Серії БАА №480058 поліцейського полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Полікарпова В.П. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. На даний час провадження у судовій справі №214/3347/22 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України, у зв`язку із відмовою позивача від позову.

Судовим рішення у справі №210/1915/22 закрито провадження у справі у відношенні позивача про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Разом з цим, не погоджуючись із звільненням зі служби в поліції, посилаючись на необґрунтованість та неправомірність наказів, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 2 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII передбачено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Основні обов`язки поліцейського закріплені у частині 1 статті 18 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIIІ, згідно яких поліцейський зобов`язаний, у тому числі неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частинами 1, 2 статті 19 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

У статті 64 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Апеляційний суд враховує, що відповідно до частин 1, 2 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Частина 3 вказаної статті Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII визначає, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, у тому числі бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

За правилами статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За змістом статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 4, 6, 10 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно із частинами 1, 9, 15 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право, у тому числі одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

За правилами статті 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до частини 1 статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

У частині 2 вказаної статті Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

За правилами статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є:

1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння;

2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;

3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього;

4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку;

5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Вказані положення Дисциплінарного статуту Національної поліції України кореспондуються із приписами наказу МВС України «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» від 07.11.2018 року №893, зареєстрованого Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807.

Аналіз наведених норм показав, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання поліцейським службової дисципліни.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставини, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Отже, в контексті спірних правовідносин в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

Дискредитація звання рядового і начальницького складу національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Вчинки, що дискредитують працівників національної поліції та власне національна поліція, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки. Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни та має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку.

Апеляційний суд враховує, що підставою для звільнення позивача з органів поліції став факт порушення ним вимог підпунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 2, 3, 4, 6, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 2, 3 частини 5 статті 14, абзацу 5 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», підпункту «а» пункту 2.9 та підпункту «е» пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху, абзаців 1, 2 пункту І, абзацу 6 пункту 2 розділу II, пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, Присяги працівника поліції, що виразилось у керуванні поліцейським транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та проїзді перехрестя на заборонений сигнал світлофору.

Виходячи із суті спірних правовідносин, колегія суддів зазначає, що в межах розгляду цієї справи не повинно досліджуватись питання наявності або відсутності вини в діях позивача при вчиненні адміністративного правопорушення. Необхідно надавати правову оцінку обставинам наявності або відсутності під час вчинення виявлених порушень складу дисциплінарного проступку у діях поліцейського.

Адміністративний суд в силу вимог частини 2 статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо. У той же час адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо прямої чи опосередкованої оцінки правильності адміністративно-правової кваліфікації діяння чи інших аспектів адміністративного провадження.

Суб`єкт владних повноважень в свою чергу повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Отже, адміністративний суд повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях, незалежно від того, яку адміністративно-правову кваліфікацію ці ж самі діяння отримали в межах справ про адміністративні правопорушення та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Під час дослідження обставин та встановлення у діях поліцейського складу дисциплінарного проступку Комісією досліджувались протокол та постанова про адміністративні правопорушення, відеозаписи по адміністративним матеріалам, враховано пояснення патрульного поліцейського, яким оформлено матеріали за наслідками вчинення позивачем правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, а також пояснення позивача.

Як свідчать обставини справи, службове розслідування було проведено саме за фактом наявності в діях поліцейського складу дисциплінарного проступку, а не за фактом складання стосовно позивача матеріалів про адміністративні правопорушення і доведення вини останнього у вчиненні цих адміністративних порушень.

Слід зазначити, що відповідно до абзаців 2, 3 частини 5 статті 14 та абзацу 5 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно із підпунктом «а» пункту 2.9, підпункту «е» пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали, що забороняють рух.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Згідно із пунктом 2 розділу ІІ Правил від 09.11.2016 року №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено, зокрема, перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Пунктом 3 Розділу ІV Правил від 09.11.2016 року №1179 передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Згідно витягу з протоколу наради від 11.05.2022 року №1040/01/20-2022, керівництвом Головного управління Національної поліції в Херсонський області під час обговорення питань організації роботи під час воєнного стану було вирішено систематично вживати заходів, спрямованих на зміцнення транспортної дисципліни, вимагати від особового складу суворого дотримання правил дорожнього руху під час керування службовим та власним автотранспортом. Зауважено на принциповому реагуванні на грубі порушення та попереджено про безальтернативне звільнення з лав Національної поліції поліцейських, які керують автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем вчинено такі проступки, що підтверджують ігнорування ним вимог керівництва Національної поліції, законів України та обов`язку поліцейського дотримуватись цих актів як під час несення служби так і поза службою.

Зазначене підтверджується матеріалами, зібраними за результатом повного та об`єктивного службового розслідування, та свідчить про вчинення позивачем проступку, несумісного із подальшим проходженням служби в поліції.

Не притягнення поліцейського на момент видання оспорюваних наказів до адміністративної відповідальності, зокрема за частиною 1 статті 130 КУпАП, не спростовує наявність в діях поліцейського дисциплінарного проступку.

Порядок оформлення матеріалів за цим правопорушенням є предметом дослідження у відповідній адміністративній справі та не впливає на визначення в діях поліцейського складу дисциплінарного проступку.

При цьому, як свідчать матеріали службового розслідування, при обранні виду дисциплінарного стягнення Головним управлінням Національної поліції в Херсонській області враховано відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність поліцейського, службову характеристику поліцейського та обставини, що обтяжують відповідальність поліцейського, а саме вчинення дисциплінарного проступку у період дії воєнного стану на всій території України.

З огляду на те, що службове розслідування є повним та об`єктивним, висновки Дисциплінарної комісії та в наказі про звільнення позивача зі служби в поліції є обґрунтованими, відповідач при виданні оспорюваного наказу діяв з дотриманням чинного законодавства та в межах своїх повноважень, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Щодо доводів апелянта про порушення судом першої інстанції принципу рівності сторін у справі, що виразилось у не вирішенні питання про продовження учаснику строку на подання відповіді на відзив та прийнятті до розгляду доказів (матеріалів із дисциплінарного провадження), попередньо не надісланих позивачу, колегія суддів враховує наступне.

Частиною 3 статті 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

3) справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі;

5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у судовому рішенні;

6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;

7) суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Згідно із частинами 2, 5 статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Також, згідно із частинами 1, 4 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Частиною 9 статті 79 КАС України передбачено, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Частинами 1, 3 статті 163 КАС України передбачено, що у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення.

Відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дасть змогу позивачу підготувати свої пояснення, міркування та аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Аналізуючи вищенаведені норми адміністративного процесуального законодавства та доводи апелянта, колегія суддів враховує, що при відкритті провадження в адміністративній справі судом першої інстанції забезпечено право позивача на надання своїх пояснень, міркувань чи аргументів щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень, встановивши учаснику п`ятиденний строк для вчинення вказаних процесуальних дій з дня одержання відзиву.

Також, станом на момент звернення із заявою про продовження судом встановленого процесуального строку позивач був обізнаний із поданням відповідачем відзиву на адміністративний позов та у період до винесення рішення у справі, що був достатнім для вчинення відповідних процесуальних дій, відповідно до положень частини 5 статті 121 КАС України відповідну процесуальну дію учасник не вчинив.

Крім того, апеляційний суд враховує, що позивач є особою, у відношенні якої порушено дисциплінарне провадження та відповідно до частини 2 статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII має право ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії тощо.

Виходячи із обсягу прав поліцейського під час службового розслідування та тієї обставини, що подані відповідачем докази є матеріалами службового розслідування, колегія суддів доходить висновку, що прийняття судом першої інстанції цих доказів забезпечило всебічний та об`єктивний розгляд справи та, відповідно, не порушило прав учасника.

Порушень норм процесуального права, які відповідно до частини 3 статті 317 КАС України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, апеляційний суд не встановив.

Не впливають на правильність висновків суду першої інстанції про обґрунтованість та правомірність оспорюваних наказів і доводи апелянта про порушення відповідачем порядку видачі трудової книжки у зв`язку із звільненням та не виплатою середнього заробітку за час такої затримки. При цьому, вказані дії відповідача не є предметом спору у цій адміністративній справі та оспорюються позивачем за окремим позовом у справі №420/6771/23.

Оскільки висновки суду відповідають нормам матеріального і процесуального права, а також обставинам справи, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв