Справа № 143/401/23
Суддя: Бойко А. В.
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 143/401/23
РІШЕННЯ

Іменем України

29 серпня 2023 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Бойка А.В.,

з участю секретаря Шуваріної В. А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Скалецького О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії БАБ №141381 про накладення адміністративного стягнення від 29.03.2023 та визнання дій посадової особи протиправними, -

Встановив:

18 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до помічника ЧЧ СПД№2 Липовецького РУП №4 у Вінницькій області сержанта поліції Чумака Віталія Миколайовича про скасування постанови серії БАБ №141381 про накладення адміністративного стягнення від 29.03.2023 та про визнання дій посадової особи протиправними, згідно з яким ОСОБА_1 оскаржив постанову поліцейського Чумака В. М. серії БАБ №141381 від 29.03.2023 про накладення на нього штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст.126 КУпАП.

Позов мотивований тим, що 29.03.2023 поліцейським СПД №2 Чумаком В. М. було винесено постанову серії БАБ №141381, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 гривень. Відповідно до постанови, 29.03.2023 о 19 год. 10 хв. в с. Збаржівка Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Vivaro», д. н. з. НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушила п. 2.1а ПДР України.

Позивач стверджує, що викладені у постанові обставини не відповідають дійсності, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, так як 29.03.2023 жоден працівник поліції його не зупиняв, працівників поліції того дня він взагалі не бачив, а тому вважає, що дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУаАП, є протиправними.

Ухвалою суду від 21.04.2023 позовну заяву залишено без руху та позивачу визначено десятиденний термін для усунення недоліків.

18.05.2023 на виконання ухвали суду недоліки позовної заяви було усунуто та ухвалою суду від 19.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 08.06.2023 неналежного відповідача - помічника ЧЧ СПД№2 Липовецького РУП №4 у Вінницькій області сержанта поліції Чумака Віталія Миколайовича, замінено на належного відповідача - Головне управління Національної поліції у Вінницькій області.

26.06.2023 на електронну пошту суду від Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування заперечення проти позову посилається на те, що стягнення, передбачене ч. 1 ст.126 КУпАП, накладено поліцейським у межах наданих йому повноважень і під час виконання службових обов`язків, які були здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства України, зафіксовані у постанові про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 141381 від 29.03.2023.

Зауважує, що доказом того, що позивач скоїв адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа, особисто спостерігаючи порушення ПДР, встановлює наявність адміністративного правопорушення.

ГУНП зазначає, що обставини вчинення правопорушення стверджуються складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої чітко вбачається час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності.

Пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, визначено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а згідно з пунктом 1 розділу IV цієї Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (а. с. 32-35).

Ухвалою суду від 04.07.2023 підготовче судове засідання закрито, справа призначена до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що того дня його ніхто не зупиняв. Працівників поліції він взагалі не бачив.

Представник позивача - адвокат Скалецький О. О. просив постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №141381 від 29.03.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що проживає по сусідству, через дорогу, з ОСОБА_1 .. Того дня вона поралася по господарству та бачила, як до її сусідів під`їхали поліцейські, зайшли на їхнє подвір`я та стали там щось видивлятися. Тоді вона подзвонила до сусідки ОСОБА_3 та сказала, що у неї на подвір`ї ходить поліція. Згодом вона побачила, що до поліції вийшла ОСОБА_4 , після чого поліцейські сіли у службовий автомобіль і поїхали.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що є братом дружини ОСОБА_1 . Того дня ОСОБА_1 приїхав до нього додому та привіз до себе, щоб нагострити цепи. Після того, як вони нагострили цепи ОСОБА_1 завіз його назад додому. При цьому їхній транспортний засіб ніхто не зупиняв. Поліцейських того дня вони взагалі не бачили.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що є дружиною ОСОБА_1 . Того дня вона перебувала у хаті, коли до неї зателефонувала сусідка та сказала, що у неї по подвір`ї ходить поліція. Коли вона вийшла на вулицю, то побачила поліцейських, які на її запитання, що вони тут роблять, відповіли, що шукають наркотики. Тоді вона сказала, що наркотиків у неї немає і щоб вони забиралися з її подвір`я. Після чого поліцейські поїхали.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

З`ясувавши позицію сторін, заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 29.03.2023 поліцейським СРПП СПД №2 ВП №4 ВРУП ГУНП у Вінницькій області Чумаком В. М. було винесено постанову серії БАБ №141381, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 гривень. Відповідно до постанови, 29.03.2023 о 19 год. 10 хв. в с. Збаржівка Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Vivaro», д. н. з. НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушила п. 2.1а ПДР України (а. с. 10).

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з позовом у якому зазначає, що обставини, наведені в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності. Позивач наполягає, що не порушував ПДР України, оскільки у вказаний день та час він транспортним засобом не керував, жодний працівник поліції його не зупиняв, а відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст.126 КУпАП.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 40 «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, а також може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що «…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень».

Частина 1 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), за що передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови серії БАБ №141381 від 29.03.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП не надано.

Так, судом встановлено, що як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, відповідачем надано лише постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №141381 від 29.03.2023.

Проте зазначена постанова є предметом спору між позивачем та відповідачем та не може розглядатися як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Сама по собі постанова не підтверджує, що 29.03.2023 о 19 год. 10 хв. в с. Збаржівка водій ОСОБА_1 керував «Opel Vivaro», д. н. з. НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушила п. 2.1а ПДР України.

Зазначена постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Таким чином, відповідачем факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.126 КУпАП та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова серії БАБ №141381 від 29.03.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП підлягає скасуванню, як протиправна.

Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, за наслідками розгляду справи необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 19-20, 77, 286 КАС України, суд, -

Ухвалив:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №141381 від 29.03.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. - скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП провадженням закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 04.09.2023.

Суддя