Справа № 120/5466/23
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

05 вересня 2023 р. Справа № 120/5466/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н. Л.,

розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до Центрально-західного міжрегіонального управління з питань викоання кримінальних покарань Міністерства юстиції

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, в якому просить суд:

-визнати протиправними дії Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо відмови у зарахуванні у вислугу років для перерахунку пенсії періоду роботи з 04.12.1998 року по 18.01.2000 року, коли я працював в закладі охорони здоров`я (медичній частині) виправної установи IB № 301/39 УВС Вінницького облвиконкому.

-зобов`язати Центрально-західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції зарахувати у вислугу років для перерахунку пенсії період роботи з 04.12.1998 року по 18.01.2000 року, коли працював в закладі охорони здоров`я (медичній частині) виправної установи IB № 301/39 УВС Вінницького облвиконкому та повідомити Головне управління ПФ України у Вінницькій області про необхідність проведення перерахунку пенсії у зв`язку із цим.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримую пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Зазначив, що відповідно до абз 2 п. 2 постанова КМУ від 17 липня 1992 року № 393 До вислуги років осіб, зазначених у пункті ж статті 1-2 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, додатково зараховується час безперервної роботи (з дня призначення після звільнення із служби в органах внутрішніх справ (міліції) на посадах у Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їх територіальних органах, закладах та установах), що заміщуються Державними службовцями, а в закладах освіти, закладах охорони здоров`я та науково- дослідних установах - на будь-яких посадах.

Вказав, що фактично йому не було зараховано до обчислення вислуги років, як військовослужбовцю, період роботи з 04.12.1998 року по 19.02.2000 року, оскільки він працював в цей період на посаді лікаря-психіатра у виправній установі IB № 301/39 УВС Вінницького облвиконкому. Підставою для не зарахування пенсійного стажу стало те, що Ладижинська виправна установа № 39 не була медичною установою. Позивач не погоджується із такими діями відповідача і просить зарахувати такий стаж до вислуги років та зобов`язати відповідача повідомити Головне правління ПФ України у Вінницькій області про перерахунок його пенсії у в`язку із зарахуванням додаткової вислуги років.

Ухвалою суду від 05.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) осіб. Також даною ухвалою встановлено відповідачу строк на подачу відзиву на позов.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення позову.

Крім того, 25.06.2023 відповідач подав клопотання про залишення позову без розгляду ,У зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду. В обґрунтування зазначив, що позивач був звільнений зі служби в органах ДКВС України за віком згідно поданого рапорту 01.12.2005 згідно наказу начальника управління Державного департаменту з питань виконання покарань у Вінницькій області від 28.11.2005 №91 о/с.

При звільнені позивача було ознайомлено розрахунком вислуги років, який передано до органу Пенсійного фонду для призначення пенсії.

Статтею 14 Закону України «Про Державну кримінально- виконавчу службу» визначено, що служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру.

Вказав, що служба в органах ДКВС підпадає під визначення, встановлене п.17 ч. ст.4 КАС України- публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Термін звернення до суду з питань проходження публічної служби, передбачені п.5 ст. 122 КАС України встановлений законодавцем в один місяць.

Відповідач вказав, що позивачу ще при звільненні було відомо про зарахування періодів роботи та служби до стажу військової служби для призначення пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262. Відтак, на думку відповідача, звернення позивача з пропущенням майже 18 - річного періоду, є порушенням вимог КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом, іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Пункт 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Приписами частини третьої статті 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Метою встановлення процесуальних строків законом є дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасне виконання ними процесуальних дій, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення може бути лише наявність поважних причин, якими визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Підставами позову у даній справі є протиправні дії відповідача щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи позивача з 04.12.1998 по 18.01.2000.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до наказу начальника відділу по роботі з персоналом ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39) № 299 о/с від 07.12.1998 ОСОБА_1 призначено на посаду лікаря-психіатра та за сумісництвом на 0,5 посади лікаря-нарколога МСЧ з 04.12.1998.

Вподальшому, наказом начальника відділу по роботі з персоналом Тростянецької виправної колонії (№39) УДДУПВП у Вінницькій області №34 о/с від 29.02.2000 звільнено ОСОБА_1 з 19.02.2000 за власним бажанням.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 20.02.2000 проходив службу в органах КВС.

Водночас, відповідно до витягу з наказу Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області Державного департаменту України з питань виконання покарань №91 о/с від 28.11.2005 майора внутрішньої служби ОСОБА_1 звільнено зі служби в кримінально-виконавчій системі з посади начальника медичної частини Ладижинської виправної колонії управління ДДПВА України у Вінницькій області (№39) з 01.12.2005. Вислуга на день звільнення в календарному обчисленні становить 13 років 11 місяців 01 день, в пільговому обчисленні 21 рік 00 місяців 21 день.

Таким чином, пільговий стаж служби позивача був визначений наказом від 28.11.2005 № 91 о/с.

Разом з тим, до суду з даним позовом позивач звернувся 28.04.2023, тобто більш ніж через 17 років після його звільнення зі служби з органів ДКВС України.

Тобто звернення позивача до суду із відповідним позовом зумовлене непогодженням з вислугою років, яку відповідач нарахував за наслідками його звільнення з органів ДКВС.

Відтак, позивачу необхідно подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для поновлення такого строку та доказами поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини тринадцятої - чотирнадцятої статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

З огляду на викладене дану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ч. 13 ст. 171, ст.ст. 248, 256 КАС України, -

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Центрально-західного міжрегіонального управління з питань викоання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу у 5 денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, шляхом:

-подання до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням причин, які могли б бути визнані судом поважними для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

3. Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Крапівницька Н. Л.