Справа № 260/3992/22
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2023-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 260/3992/22

адміністративне провадження № К/990/28227/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду

Мельник-Томенко Ж.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2023 року у справі №260/3992/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, в якому просив:

- скасувати наказ ГУНП в Закарпатській області №1806 від 20.09.2022 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області;

- скасувати наказ ГУНП в Закарпатській області №171о/с від 20.09.2022 року відносно підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області;

- поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на службі в посаді заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року у задоволенні позовної заяви відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року в адміністративній справі №260/3992/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу скасовано та прийнято нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано частково протиправним і скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області №1806 від 20.09.2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУНП та Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області» в частині формулювань про вчинення заступником начальника відділу поліції з превентивної діяльності Тячівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області підполковником поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що полягає в порушенні вимог: - підпункту 1«д» пункту першого статті 4, пункту 3 частини першої статті 6, статті 22 (зі змінами) від 14 жовтня 2014 року №1700-VII, статті 24 та статті 28 Закону України "Про запобігання корупції"; - частини 4 статті 40 Кодексу законів про працю України; - Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»; - наказу Національної поліції України від 08.04.2022 №242 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території Україні воєнного стану»; - наказу ГУНП в Закарпатській області від 25.02.2022 №455 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру ГУНП в Закарпатській області в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності»; - наказу Національної поліції України «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції» від 19.07.2022 №507; - що виразилося у невиході на службу у період з 29.08.2022 по 16.09.2022.

У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

15 серпня 2023 року касаційна скарга ОСОБА_1 надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Оскаржуючи рішення судів попередніх інстанцій, позивач послався на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Заявник касаційної скарги зазначив, що відсутній висновок Верховного Суду у правовідносинах щодо повноважень керівника при застосуванні дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану з врахуванням внесених змін до Дисциплінарного статуту НПУ на підставі Закону України «Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії режиму воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2123-ІХ.

Верховний Суд наголошує, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише посилання на такий підпункт, необхідно зазначити щодо якого саме питання застосування норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Таких доводів заявник не зазначив, а касаційна скарга лише містить детально викладені фактичні обставини справи, незгоду з рішенням судів попередніх інстанцій та цитування норм законодавства, без зазначення конкретного висновку, який заявник касаційної скарги вважає таким, що викладений з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Лише посилання на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

З огляду на викладене, за такого правового обґрунтування касаційної скарги, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з судовими рішеннями, переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Отже, скаржником не викладено передбачені статтею 328 КАС України умови, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2023 року у справі №260/3992/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяЖ.М. Мельник-Томенко