Справа № 120/2133/22-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 серпня 2023 р. Справа № 120/2133/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

судді Яремчука Костянтина Олександровича,

за участі секретаря судового засідання Гепфель Анастасії Андріївни,

представників позивача Московка Олександра Олександровича та Потьомкіна Ігоря Михайловича,

представника відповідача Шевчука Володимира Геннадійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2022 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" до Головного управління ДПС у Вінницькій області щодо визнання протиправним та скасування рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу №1 від 11 листопада 2021 року.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 11 листопада 2021 року Головним управлінням ДПС у Вінницькій області прийнято рішення № 1, яким відповідно до пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах.

Позивач зазначив, що таке рішення контролюючого органу прийнято всупереч приписам податкового законодавства, оскільки відсутня сукупність обставин, передбачених приписами статті 95 Податкового кодексу України, необхідних для прийняття такого рішення.

Зокрема позивач вказував на те, що відповідно до пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платника податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань.

Проте, на переконання позивача, контролюючим органом невірно застосовано положення статті 95 Податкового кодексу України, що свідчить про протиправність прийнятого ним рішення, у зв`язку із чим приватне акціонерне товариство "Гніванський завод спецзалізобетону" звернулося до суду із позовом з вимогою визнати протиправним та скасувати таке рішення.

Ухвалою від 21 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

За результатами розгляду адміністративної справи 17 травня 2022 року винесено рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись із таким судовим рішенням, приватне акціонерне товариство «Гніванський завод спецзалізобетону» оскаржило його в апеляційному порядку.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства залишено без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року без змін.

Далі товариство оскаржило рішення судів першої та апеляційної інстанції в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 травня 2023 року касаційну скаргу задоволено, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року скасовано, а справу направлено до Вінницького окружного адміністративного суду на новий розгляд.

У постанові від 25 травня 2023 року суд касаційної інстанції звернув увагу на необхідності дослідження та надання оцінки в ході нового судового розгляду наступним обставинам: 1) визначити природу коштів в сумі 492440 гривень та в сумі 363809,62 гривень (чи не є ці кошти помилково та/або надмірно сплаченими грошовими зобов`язаннями), а також чи не існує у держави зобов`язання щодо повернення платнику податків таких грошових зобов`язань; 2) надати оцінку доводам позивача щодо сплати ним в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість коштів на загальну суму 21138813 гривень; 3) з`ясувати обставини виникнення у позивача податкового боргу (коли саме він виник, яка його конкретна сума, протягом якого часу він не погашався).

07 червня 2023 року адміністративна справа № 120/2133/22-а надійшла до Вінницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 12 червня 2023 року суддею Яремчуком К.О. прийнято до провадження адміністративну справу № 120/2133/22-а та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено до судового розгляду на 03 липня 2023 року.

21 червня 2023 року представником Головного управління ДПС у Вінницькій області подано до суду додаткові пояснення, у яких зазначено, що податковим органом при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано усіх вимог, що визначені статтею 95 Податкового кодексу України. Так, при прийнятті рішення враховано наступні обставини: 1) податковий борг у приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" виник у результаті несплати грошового зобов`язання, самостійно визначеного платником податків у податковій декларації; 2) податковий борг позивача перевищував 5 мільйонів гривень; 3) податковий борг позивачем не сплачено протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати; 4) відсутні зобов`язання держави щодо повернення приватному акціонерному товариству "Гніванський завод спецзалізобетону" помилково або надміру сплаченого ним грошового зобов`язання.

Представник відповідача вказав на те, що у позивача на підставі прийнятого Головним управлінням ДФС у Вінницькій області податкового повідомлення-рішення № від 05 квітня 2017 року існувала заборгованість з податку на додану вартість на суму 393952 гривень та за штрафними санкціями на суму 98488 гривень. При цьому приватне акціонерне товариство "Гніванський завод спецзалізобетону" оскаржило таке рішення в судовому порядку. Так, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року у справі № 120/808/17-а позовну заяву товариства задоволено, а податкове повідомлення-рішення № від 05 квітня 2017 року визнано протиправним та скасовано. Проте постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" відмовлено. Далі, постановою Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року у справі № 802/808/17 скасовано, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 липня 2017 року - залишено в силі. Тобто, зважаючи на постановлені судові рішення, податкове повідомлення-рішення № від 05 квітня 2017 року скасовано, внаслідок чого 02 листопада 2021 року контролюючим органом було виключено з картки особового рахунку позивача суму в розмірі 393952 гривень та 98488 гривень.

В спростування доводів позивача про те, що станом на день прийняття рішення № 1 від 11 листопада 2021 року у контролюючого органу були наявні зобов`язання щодо повернення приватному акціонерному товариству "Гніванський завод спецзалізобетону" надмірно сплачених грошових зобов`язань в сумі 363809,62 гривень, то представник відповідача зауважив, що в силу приписів підпункту 14.1.182 статті 14 Податкового кодексу України помилково сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету та/або на єдиний рахунок від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб`єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов`язань, та у випадках, передбачених статтею 35-1 цього Кодексу. Як визначено пунктом 43.3 статті 43 Податкового кодексу України, обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені. Тобто, обов`язковою умовою для повернення приватному акціонерному товариству надмірно сплачених грошових зобов`язань є звернення платника податків до податкового органу протягом 1095 днів від дня виникнення надміру сплаченої суми. Водночас позивач звернувся до Головного управління ДПС у Вінницькій області із заявою щодо повернення надмірно сплаченого грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в строк, що перевищує 1095 днів, внаслідок чого у контролюючого органу відсутні підстави для повернення таких коштів платнику податків, про що його повідомлено листом. Відтак, на думку відповідача, безпідставно стверджувати про те, що держава має зобов`язання перед позивачем щодо повернення таких коштів на його рахунок.

Щодо коштів в сумі 21138813 гривень, які були сплачені приватним акціонерним товариством "Гніванський завод спецзалізобетону" в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість, то представник відповідача вказав, що такі кошти зараховані податковим органом в рахунок погашення попередньої заборгованості, що існувала у позивача перед бюджетом (наведене підтверджується карткою особового рахунку платника податку).

Далі представник відповідача зазначив, що відповідно до даних інформаційної системи "Податковий блок" у приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" станом на 01 січня 2018 року обліковувався податковий борг з податку на додану вартість та із земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 1201527,98 гривень, який протягом наступних бюджетних періодів зростав.

Станом на 11 листопада 2021 року (день прийняття оскаржуваного рішення) за позивачем обліковувався податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 11483536 гривень, із земельного податку - 1394634,09 гривень, а з податку на нерухоме майно, що відмінне від земельної ділянки, - 611256,32 гривень.

А тому представник відповідача стверджує, що при прийнятті Головним управлінням ДПС у Вінницькій області рішення № 1 від 11 листопада 2021 року дотримано усіх передумов, що визначені статтею 95 Податкового кодексу України, для прийняття такого рішення.

03 липня 2023 року позивачем подано до суду клопотання про долучення до справи додаткових доказів.

Під час судового засідання 03 липня 2023 року судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати, якою відмовлено у задоволенні клопотання позивача про долучення до справи додаткових доказів.

Іншою ухвалою суду, що постановлена без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено на 03 серпня 2023 року.

03 серпня 2023 року позивачем подано до суду письмові заперечення на додаткові пояснення представника Головного управління ДПС у Вінницькій області. У таких запереченнях позивач вказав на те, що контролюючим органом не прийнято жодного рішення, яким би підтверджувалося проведення коригування суми заборгованості в розмірі 393952 та 98488 гривень в бік зменшення, а надано до суду лише картку особового рахунку платника податку. Окрім того, відповідач стверджує, що у нього відсутнє зобов`язання перед позивачем щодо повернення коштів в сумі 363809,62 гривень, проте жодних доказів повернення позивачу таких коштів відповідачем до суду не надано.

Також позивач звертає увагу на тому, що разом з позовною заявою ним подано 33 платіжних документа, якими підтверджується сплата податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 21138813 гривень за період з 01 січня 2021 року по 04 лютого 2022 року. На думку позивача, такі документи підтверджують той факт, що позивач погашав заборгованість протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, що виключає одну з необхідних умов, передбачених пунктом 95.5 статті 90 Податкового кодексу України.

Також заперечив позивач і той факт, що станом на день прийняття оскаржуваного рішення за ним обліковувався податковий борг, що перевищував 5 мільйонів гривень, оскільки відповідачем в підтвердження таких обставин не надано до суду жодного належного та допустимого доказу.

В ході судового засідання, що мало місце 03 серпня 2023 року, судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати, якою розгляд справи відкладено на 29 серпня 2023 року.

24 серпня 2023 року представником відповідача подано до суду додаткові пояснення, у яких, окрім іншого, конкретизовано суму наявного податкового боргу, який обраховувався за приватним акціонерним товариством "Гніванський завод спецзалізобетону" станом на 11 листопада 2021 року.

У таких поясненнях йдеться про те, що станом на 11 листопада 2021 року за позивачем обліковувався податковий борг за самостійно задекларованими зобов`язаннями з податку на додану вартість в розмірі 11483536 гривень, із земельного податку з юридичних осіб - 1394634,09 гривень та з податку на нерухоме майно, що відмінне від земельної ділянки, - 611256,32 гривень. Станом на 29 квітня 2021 року у приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" наявна заборгованість з податку на додану вартість в сумі 11117290,59 гривень. За період з 30 квітня 2021 року по 30 липня 2021 року (кінцева можлива дата сплати) позивачем самостійно задекларовано податкові зобов`язання з податку на додану вартість:

- 30 квітня 2021 року - 2 466 702 гривень;

- 31 травня 2021 року - 769 656 гривень;

- 30 червня 2021 року - 1 063 093 гривень;

- 30 липня 2021 року - 672 985 гривень.

За період з 30 квітня 2021 року по 30 липня 2021 року загальна задекларована сума з податку на додану вартість становила 4972436 гривень, із земельного податку - 620091,96 гривень та з податку на нерухоме майно, що відмінне від земельної ділянки, - 407752,50 гривень, що в сумі складало 6000208,46 гривень (тобто податковий борг перевищував 5 мільйонів гривень).

Станом на 30 липня 2021 року у приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" обліковувався податковий борг з податку на додану вартість в загальній сумі 14912337,75 гривень.

В силу приписів пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За період з 30 квітня 2021 року по 11 листопада 2021 року підприємством кошти в сумі 6453753,52 гривень, що є меншою сумою за борг з податку на додану вартість станом на 29 квітня 2022 року (11117290,59 гривень), а, отже, податкові зобов`язання, задекларовані у період з 30 квітня 2021 року по 30 липня 2021 року, платником податків не сплачувалися, що підтверджується наявною в справі карткою особового рахунку платника податків. За наведених обставин представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

В ході судового засідання 29 серпня 2023 року представники позивача підтримали позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, що наведені у позовній заяві та в запереченнях на письмові пояснення.

Натомість представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись при цьому на обставини, що наведені у відзиві на позов та в додаткових поясненнях.

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство "Гніванський завод спецзалізобетону" перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Вінницькій області.

05 квітня 2017 року Головним управлінням ДПС у Вінницькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким приватному акціонерному товариству "Гніванський завод спецзалізобетону" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 393952 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 98488 гривень.

Не погоджуючись із таким податковим рішенням, товариство оскаржило його в судовому порядку.

Так, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року у справі № 120/808/17-а позовну заяву товариства задоволено, а податкове повідомлення-рішення № від 05 квітня 2017 року визнано протиправним та скасовано.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" відмовлено.

Проте постановою Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року у справі № 802/808/17 скасовано, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року - залишено в силі.

З огляду на ухвалені судові рішення Головним управлінням ДПС у Вінницькій області 02 листопада 2021 року проведено коригування шляхом виключення з картки особового рахунку платника податків суму заборгованості в розмірі 393952 гривень та 98488 гривень, що підтверджується карткою особового рахунку платника податків за платежем «податок на додану вартість».

Окрім того, карткою особового рахунку платника податків за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» підтверджується переплата з цього платежу в розмірі 363809,62 гривень, яка обліковується, починаючи з 30 грудня 2015 року.

В листопаді 2020 року позивачем подано до податкового органу заяву про повернення надміру сплачених коштів з податку на прибуток приватних підприємств.

Проте листом Головного управління ДПС у Вінницькі області від 18 листопада 2020 року заявника повідомлено про неможливість повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з посиланням на положення статті 43 Податкового кодексу України з огляду на те, що платником податків не подано заяву про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Також суд установив, що 19 квітня 2021 року позивачем подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість, у якій самостійно визначено суму податку на додану вартість в розмірі 2466702 гривень.

20 травня 2021 року приватним акціонерним товариством "Гніванський завод спецзалізобетону" подано до Головного управління ДПС у Вінницькій області податкову декларацію з податку на додану вартість, якою визначено до сплати суму податку на додану вартість в розмірі 769656 гривень.

17 червня 2021 року позивачем подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість, у якій платником податків самостійно визначено суму податку на додану вартість в розмірі 1063093 гривень.

У податковій декларації від 19 липня 2021 року приватне акціонерне товариство "Гніванський завод спецзалізобетону" визначило до сплати суму податку на додану вартість в розмірі 672985 гривень.

Окрім того, приватним акціонерним товариством "Гніванський завод спецзалізобетону" подано до Головного управління ДПС у Вінницькій області податкові декларації з плати за землю та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

11 листопада 2021 року заступником начальника Головного управління ДПС у Вінницькій області прийнято рішення № 1 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу, яким відповідно до пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах.

Надаючи оцінку рішенню податкового органу, суд враховує наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, врегульовано Податковим кодексом України (надалі ПК України; підлягає застосуванню в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковий борг в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків, крім фізичних осіб, регулюється положеннями статей 95 - 99 ПК України.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Для цього контролюючий орган звертається в порядку пункту 95.3 статті 95 ПК України до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 95.5 статті 95 ПК України у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошового зобов`язання та/або пені, визначених платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань.

У таких випадках: рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи.

На реалізацію положень пункту 95.5 статті 95 ПК України Головним управлінням ДПС у Вінницькій області 11 листопада 2021 року прийнято рішення № 1 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу, яким вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах.

Вказане рішення було предметом судового оскарження і після перегляду судових рішень першої та апеляційної інстанцій Верховний Суд у постанові від 25 травня 2023 року виснував, що системний аналіз приписів статті 95 ПК України свідчить про те, що стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків та/або коштів з рахунків такого платника у банках за рішенням керівника контролюючого органу без звернення до суду може бути здійснене за наступних умов:

1) виникнення податкового боргу у результаті несплати грошового зобов`язання, самостійно визначеного платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку;

2) податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень;

3) податковий борг не сплачено протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати;

4) відсутні зобов`язання держави щодо повернення платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань.

Відтак визначальним для правильного вирішення цієї справи є встановлення в ході судового розгляду чи дотримано податковим органом при прийнятті оскаржуваного рішення вищезазначених передумов.

Так, суд установив, що згідно з податковими деклараціями з податку на додану вартість, що подані до контролюючого органу приватним акціонерним товариством "Гніванський завод спецзалізобетону" 19 квітня 2021 року, 20 травня 2021 року, 17 червня 2021 року та 19 липня 2021 року, ним за період з 30 квітня 2021 року по 30 липня 2021 року самостійно визначено до сплати суму з податку на додану вартість в загальному розмірі 4972436 гривень.

Також позивачем подано до податкового органу податкову декларацію з плати за землю та податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що датовані 28 січня 2021 року та 22 березня 2021 року відповідно. У таких декларація платником самостійно визначено до сплати податкові зобов`язання з означених платежів.

Інтегрованою карткою із земельного податку з юридичних осіб підтверджується те, що приватним акціонерним товариством "Гніванський завод спецзалізобетону" в період з 30 квітня 2021 року по 30 липня 2021 року задекларовано податкове зобов`язання з земельного податку в загальній сумі 620019,96 гривень (152 549, 21 + 2425,78 + 152 549, 21 + 2425,78 + 152 549, 21 + 2425,78 + 152 549, 21 + 2425,78).

З інтегрованої картки платника податків з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, слідує, що приватним акціонерним товариством "Гніванський завод спецзалізобетону" за період з 29 квітня 2021 року по 29 липня 2021 року самостійно задекларовано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в загальному розмірі 407752,50 гривень (203876,25 гривень + 372,43 гривень + 372,43 гривень + 203503,82 гривень - 372,43 гривень (переплата).

Відтак загальний розмір самостійно задекларованих податкових зобов`язань за період з 29 квітня 2021 року по 30 липня 2021 року становив 6000208,46 гривень (4972436 + 620019,96 + 407752,50).

Із наведеного слід дійти висновку, що Головним управлінням ДПС у Вінницькій області дотримано перші дві обов`язкові умови, які необхідні для прийняття рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника у банках.

До такого висновку суд дійшов з огляду на те, що податковий борг виник у результаті несплати позивачем самостійно визначених грошових зобов`язань, які перевищили 5 мільйонів гривень (така сума становить 6000208,46 гривень).

Окрім того, в силу приписів пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, платник податків повинен був сплатити самостійно задекларовані суми податкових зобов`язань до 30 липня 2021 року (граничний строк), адже остання декларація подана ним 19 липня 2021 року. При цьому декларації, що були подані раніше останньої, мали бути сплачені позивачем ще до 19 липня 2021 року.

Водночас задля можливості контролюючим органом прийняти рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника у банках така несплата грошового зобов`язання мала тривати протягом 90 календарних днів, тобто до кінця жовтня 2021 року.

З огляду на те, що оскаржуване рішення прийнято 11 листопада 2021 року (тобто, по спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового боргу), тому слід дійти висновку, що відповідачем дотримано й цю обов`язкову умову при прийнятті оскаржуваного рішення.

При цьому суд враховує й те, що протягом періоду з 01 січня 2021 року по 04 лютого 2022 року приватним акціонерним товариством "Гніванський завод спецзалізобетону" сплачувалися кошти в загальній сумі 21138813 гривень, які на думку товариства, мали б зараховуватися податковим органом для сплати самостійно задекларованих податкових зобов`язань.

Так, приватним акціонерним товариством "Гніванський завод спецзалізобетону" разом із позовною заявою подано належним чином засвідчені копії платіжних доручень від 11 лютого 2021 року № 55, від 15 березня 2021 року № 233, від 18 березня 2021 року № 252, від 23 березня 2021 року № 260, від 25 березня 2021 року № 284, від 30 березня 2021 року № 309, від 31 березня 2021 року № 311, від 01 квітня 2021 року № 315, від 01 квітня 2021 року № 235, від 08 квітня 2021 року № 239, від 13 квітня 2021 року № 362, від 07 травня 2021 року № 470, від 07 травня 2021 року № 471, від 28 травня 2021 року № 398, від 28 травня 2021 року № 399, від 28 травня 2021 року № 545, від 12 липня 2021 року № 555, від 12 липня 2021 року № 556, від 14 липня 2021 року № 697, від 14 липня 2021 року № 558, від 15 липня 2021 року № 732, від 28 серпня 2021 року № 838, від 28 серпня 2021 року № 839, від 10 вересня 2021 року № 938, від 22 жовтня 2021 року № 1240, від 29 листопада 2021 року № 1447, від 15 грудня 2021 року № 1575, від 24 грудня 2021 року № 1653, від 30 грудня 2021 року № 1686, від 18 січня 2022 року № 40, від 20 січня 2022 року № 48, від 31 січня 2022 року № 166 та від 02 лютого 2022 року № 213, якими підтверджується перерахування до бюджету коштів в сумі 21138813 гривень.

Водночас, як унормовано пунктом 87.9 статті 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

При цьому, як свідчить наявна в матеріалах справа інтегрована картка платника податків з податку на додану вартість, податковий борг з податку на додану вартість станом на 31 грудня 2020 року становив 16299991,50 гривень, який збільшувався зокрема й до прийняття оскаржуваного рішення.

Цією ж інтегрованою карткою платника податків підтверджується те, що на виконання пункту 87.9 статті 87 ПК України кошти, зазначені в згаданих вище платіжних дорученнях, зараховувалися податковим органом в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що станом на дату прийняття оскаржуваного рішення (тобто станом на 11 листопада 2021 року) за приватним акціонерним товариством "Гніванський завод спецзалізобетону" обліковувася податковий борг в розмірі більше п`яти мільйонів гривень, який не був сплачений протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, а також який виник внаслідок несплати самостійно задекларованих платником податків податкових зобов`язань.

Що ж стосується наявності чи відсутності зобов`язань держави про повернення позивачеві помилково та/або надміру сплаченого ним грошового зобов`язання, то тут варто врахувати наступне.

Позивач, обгрунтовуючи протиправність рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № 1 від 11 листопада 2021 року про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу, посилається на те, що на момент прийняття такого рішення у Головного управління ДПС у Вінницькій області згідно з рішенням Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 802/808/17-а існувало зобов`язання перед приватним акціонерним товариством "Гніванський завод спецзалізобетону" по поверненню помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань в сумі 492 440 гривень.

Також позивач вказує на наявність зобов`язань держави щодо повернення йому надміру сплачених грошових зобов`язань в сумі 363 809,62 гривень.

Так, судом встановлено, що 05 квітня 2017 року Головним управління ДПС у Вінницькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким приватному акціонерному товариству "Гніванський завод спецзалізобетону" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за податковими зобов`язаннями на суму 393952 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 98488 гривень (загальна сума податкового зобов`язання склала 492440 гривень).

Позивач не погодився з таким податковим рішенням та оскаржував його в судовому порядку.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року у справі № 120/808/17-а позовну заяву товариства задоволено, а податкове повідомлення-рішення № від 05 квітня 2017 року визнано протиправним та скасовано.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" відмовлено.

Проте постановою Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року у справі № 802/808/17 скасовано, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року - залишено в силі.

Тобто постановою суду касаційної інстанції підтверджено протиправність прийнятого 05 квітня 2017 року податкового повідомлення-рішення № .

З огляду на ухвалені судові рішення Головним управлінням ДПС у Вінницькій області 02 листопада 2021 року проведено коригування шляхом виключення з картки особового рахунку приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" податкових зобов`язань в сумі 393952 гривень та 98488 гривень (загалом сума складає 492440 гривень).

З огляду на проведення таких коригувань безпідставно стверджувати про існування у держави зобов`язання щодо повернення позивачеві таких коштів. Більше того, такі кошти не є помилково або надміру сплаченими податковими зобов`язаннями (адже такі взагалі не надходили до бюджету), що виключає можливість повернення таких відповідно до статті 43 ПК України.

Отже, доводи позивача про існування у держави зобов`язання щодо повернення товариству помилково та/або надміру сплачених податкових зобов`язань в розмірі 492440 гривень є необгрунтованими та спростовуються наведеними вище аргументами.

Що ж стосується тверджень позивача про існування зобов`язань щодо повернення приватному акціонерному товариству "Гніванський завод спецзалізобетону" надміру сплачених грошових зобов`язань в сумі 363 809,62 гривень, то суд враховує таке.

В ході судового розгляду встановлено, що згідно з карткою особового рахунку платника податку з податку на прибуток приватних підприємств станом на 30 грудня 2015 року за приватним акціонерним товариством "Гніванський завод спецзалізобетону" обліковувалась переплата з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 363809,62 гривень.

Сторонами визнається, що 12 листопада 2020 року позивач в порядку статті 43 ПК України звернувся до податкового органу із заявою про повернення надміру сплачених грошових коштів в сумі 363809,62 гривень. однак така переплата йому не повернута, а тому наявність у податкового органу зобов`язання перед платником податків виключає четверту умову, за якої можна було б прийняти оскаржуване у цій справі рішення.

Проте листом відповідача від 18 листопада 2020 року заявнику відмовлено у поверненні надміру сплачених грошових зобов`язань з огляду на те, що відповідно до пункту 43.3 статті 43 ПК України заява про повернення таких може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення надміру сплаченої суми.

Варто погодитися із такими твердженнями контролюючого органу, оскільки приписами пункту 43.3 статті 43 ПК України визначено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Зміст наведеної норми свідчить про те, що підставою для повернення надміру сплаченого грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про повернення таких коштів протягом 1095 днів від дня виникнення надміру сплаченої суми. А тому після спливу 1095 днів від дня виникнення надміру сплаченої суми у податкового органу відсутні підстави для її повернення.

Таким чином, слід дійти висновку, що про існування зобов`язання держави щодо повернення платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань може йтися лише якщо таким платником податків подано до податкового органу заяву про повернення таких грошових зобов`язань протягом 1095 днів з дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Вище уже йшлося про те, що переплата позивачем коштів за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» обліковувалась починаючи з 30 грудня 2015 року, а заява про повернення таких коштів надійшла до податкового органу в листопаді 2020 року, тобто у строк понад 1095 днів з дня виникнення такої переплати.

Відтак наведені обставини виключають існування зобов`язання держави щодо повернення позивачеві надміру сплачених сум з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 363809,62 гривень.

Таким чином, контролюючим органом при прийнятті оскаржуваного рішення № 1 від 11 листопада 2021 року дотримано усіх обов`язкових передумов, що визначені пунктом 95.5 статті 95 ПК України, таке рішення повністю відповідає вимогам податкового законодавства.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, суд дійшов висновку, що за встановлених в ході судового розгляду обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог відсутні й підстави для відшкодування позивачеві витрат, пов`язаних із сплатою ним судового збору.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: приватне акціонерне товариство "Гніванський завод спецзалізобетону" (місцезнаходження: 23310, Вінницька обл., Тиврівський р-н, м. Гнівань, вул. Промислова, буд. 15; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 00282435)

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (місцезнаходження: 21028, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 7; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 44069150)

Рішення суду в повному обсязі складено 04.09.2023

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович