Справа № 160/774/23
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2023 року Справа № 160/774/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ МЕТАЛ ГРУП» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ МЕТАЛ ГРУП» до Дніпровської митниці, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів № UA110110/2022/300030/1 від 06.12.2022;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110110/2022/000301 від 06.12.2022;
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів № UA110110/2022/300027/1 від 06.12.2022;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110110/2022/000298 від 06.12.2022.
Ухвалою від 18.01.2023 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачеві строк для усунення її недоліків.
24.01.2023 до суду надійшло клопотання позивача про усунення недоліків позовної заяви з доданими до нього документами.
Ухвалою від 27.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
- у рахунку на оплату транспортних послуг від 25.11.2022 № СФ-001181 зазначено вартість транспортно-експедиційних послуг до кордону України 126500,00 грн, при цьому відсутня інформація про витрати на навантаження, вивантаження та обробку вантажу згідно з умовами поставки EXW. Згідно з декларацією митної вартості декларантом заявлено витрати на транспортування 126000,00 грн та витрати на навантаження та обробку 500,00 грн;
- пунктом 1.2 договору про перевезення № 1312 від 13.12.2021 передбачено, що умови перевезення вантажу зазначаються замовником у письмовій заявці. Однак такий документ до митного оформлення не надано. Банківські реквізити експедитора, зазначені у договорі, відрізняються від реквізитів у рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 1312 від 13.12.2021;
- до митного оформлення декларантом не надано пакувальний лист та копію митної декларації країни відправника, передбачені пунктом 5.6 контракту. Ненадання пакувального листа утруднює підтвердження кількості поставленого товару.
- у митних деклараціях країни відправлення містяться посилання на документи E-FATURA, які до митного оформлення не надано;
У запереченнях, які надійшли через систему «Електронний суд», відповідач просив відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що між компанією PASLANMAZCELIK SAN VE TIC a.s. (Туреччина) (постачальник) і ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП» (покупець) укладено контракт № AVMG-Nikel/2020 від 13.08.2020, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується у строки та на умовах, встановлених даним контрактом, передати у власність покупця вироби з нержавіючої сталі і документи, що належать до товару, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість відповідно до положень даного контракту.
Згідно з п. 1.2 контракту найменування товару, асортимент, технічні характеристики, ціна та одиниця вимірювання товару зазначаються у проформах-інвойсах, що виставляються постачальником покупцю на кожну поставку товару, і направляються останньому на електронну пошту.
Після узгодження остаточної вартості партії товару, а також асортименту та кількості товару, що постачається, постачальник виставляє комерційний інвойс. До комерційного інвойсу мають бути включені відомості, які містять найменування і опис товару, якісні характеристики товару, умови поставки, ціну і загальну вартість партії товару, умови розрахунків між сторонами, а також інші обов`язкові та додаткові відомості (пункт 1.3 контракту).
Відповідно до п. 2.1 контракту ціна на товар фіксується за одиницю ваги нетто товару, включає вартість тари, пакування і маркування товару.
Згідно з пунктом 3.1 контракту оплата здійснюється покупцем у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.
Пунктом 3.2 контракту визначено порядок оплати, відповідно до якого покупець здійснює попередню оплату в розмірі 100% вартості партії товару, що поставляється, якщо інші умови оплати не будуть обумовлені у проформах-інвойсах.
Попередня оплата здійснюється на підставі проформи-інвойса, виставленого постачальником шляхом направлення на електронну пошту покупця (п. 3.3 контракту). Проформа-інвойс може містити інші умови оплати, які будуть превалювати над умовами п. 3.2 даного контракту для партії товару, згаданої у проформі-інвойсі (п. 3.4 контракту).
Відповідно до п. 5.1 контракту товар постачається партіями. Партією товару є асортимент і кількість товару, вказані у комерційному інвойсі до даного контракту.
Поставка товару здійснюється на умовах FСА Emek Mah. Nato Yolu Cd. № 319/1 Sancaktepe/ ISTANBUL відповідно до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів «Інкотермс 2010», якщо інше не вказано у комерційних інвойсах та/або проформах-інвойсах (п. 5.2 контракту).
Строк поставки товару зазначається у комерційних інвойсах та/або проформах-інвойсах (п. 5.3 контракту).
Пунктом 5.6 контракту передбачено, що разом з товаром постачальник передає покупцю оригінали товаросупровідних документів: комерційний інвойс, проформа-інвойс (у разі складання її сторонами), пакувальний лист, СМR та/або коносамент та/або залізнична накладна (залежно від обраних умов поставки), сертифікат якості, сертифікат походження, копія митної декларації країни відправника.
09.11.2022 компанією PASLANMAZCELIK SAN VE TIC a.s. було видано проформу-інвойс за контрактом AVMG-Nikel/2020 від 13.08.2022 на загальну суму 345775,00 дол. США.
товар № 1 - прокат плоский з корозійностійкої (нержавіючої) сталі, загально-цивільного призначення, не для військового використання, завширшки 600 мм або більше, без подальшого оброблення, крім холодного прокатування (обтиснення у холодному стані), марки 304/2В у листах розміром 1,50*1500*3000 mm 2010 кг; марки 304/2В у листах розміром 2,00*1000*2000 mm 2000 кг; марки 304/2В у листах розміром 2,00*1000*2000 mm 1000 кг; марки 304/2В у листах розміром 2,00*1000*2000 mm 2000 кг; марки 304/2В у листах розміром 2,00*1250*2500 mm 1510 кг; марки 304/2В у листах розміром 2,00*1250*2500 mm 1512 кг; марки 304/2В + PVC у листах розміром 1,50*1500*3000 mm 2018,00 кг; вміст нікелю 8,01-8,09%; виробник: Nikel Paslanmaz Celik Sanayi VE Ticaret A.S. (з матеріалу POSCO ASSAN TST); торговельна марка: немає даних; країна виробництва: TR;
товар № 2 - прокат плоский з корозійностійкої (нержавіючої) сталі, загально-цивільного призначення, не для військового використання, завширшки 600 мм або більше, без подальшого оброблення, крім холодного прокатування (обтиснення у холодному стані), марки сталі 304/2В у листах розміром 3,00*1250*2500 mm 1452 кг; вміст нікелю 8,074%; виробник: Nikel Paslanmaz Celik Sanayi VE Ticaret A.S. (з матеріалу POSCO ASSAN TST); торговельна марка: немає даних; країна виробництва: TR;
товар № 3 - прокат плоский з корозійностійкої (нержавіючої) сталі, загально-цивільного призначення, не для військового використання, завширшки 600 мм або більше, без подальшого оброблення, крім гарячого прокатування, марки сталі 304/N1 у листах розміром 6,00*1500*3000 mm 1918 кг; вміст нікелю 8,03%; виробник: Nikel Paslanmaz Celik Sanayi VE Ticaret A.S. (з матеріалу POSCO ASSAN TST); торговельна марка: немає даних; країна виробництва: TR;
товар № 4 - прокат плоский з корозійностійкої (нержавіючої) сталі, загально-цивільного призначення, не для військового використання, завширшки 600 мм або більше, без подальшого оброблення, крім холодного прокатування (обтиснення у холодному стані), марки 304/2В у листах розміром 1,00*1250*2500 mm 2014 кг; марки 304/2В у листах розміром 1,00*1250*2500 mm 1503 кг; марки 304/2В у рулоні розміром 1,00*1000 mm 3100 кг; вміст нікелю 8,03%; виробник: Nikel Paslanmaz Celik Sanayi VE Ticaret A.S. (з матеріалу POSCO ASSAN TST); торговельна марка: немає даних; країна виробництва: TR.
Дніпровська митниця направила повідомлення декларанту, у якому, зокрема, було зазначено про необхідність надати протягом 10 календарних днів (за наявності) додаткові документи: якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (враховуючи зазначені розбіжності та недоліки); за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (враховуючи зазначені розбіжності та недоліки); транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (враховуючи зазначені розбіжності та недоліки); документи, що містять відомості про страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
У зв`язку із прийнятим рішенням про коригування митної вартості, Дніпровською митницею сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110110/2022/000301 та зазначено, що позивачу необхідно подати нову митну декларацію з митною вартістю товару відповідно до рішення про коригування митної вартості товару від 06.12.2022 № UA110110/2022/300030/1.
Дніпровська митниця направила повідомлення декларанту, у якому, зокрема, було зазначено про необхідність надати протягом 10 календарних днів (за наявності) додаткові документи: якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У зв`язку із прийнятим рішенням про коригування митної вартості, Дніпровською митницею сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110110/2022/000298 та зазначено, що позивачу необхідно подати нову митну декларацію з митною вартістю товару відповідно до рішення про коригування митної вартості товару від 06.12.2022 № UA110110/2022/300027/1.
Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд дійшов такого висновку.
Згідно з Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені МК України (стаття 337 МК України).
Згідно з частиною 1 статті 320 МК України форми та обсяги митного контролю обираються: 1) посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або 2) автоматизованою системою управління ризиками.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).
Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (стаття 51 МК України).
Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).
Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 МК України).
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій, четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.
Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами (стаття 57 МК України): основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МК України.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 МК України, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 МК України.
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 МК України.
Відповідно до статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МК України.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів.
Відповідно до статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Згідно зі статтею 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів.
Оскаржувані рішення митниці прийнято у зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом.
Суд зазначає, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.
Однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.
Згідно з частиною шостою статті 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
У той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить із того, що для митного оформлення декларантом подані документи для випуску у вільний обіг товарів, митну вартість яких визначено за ціною контракту за першим методом. Митницею скориговано митну вартість товару із застосуванням другорядних методів визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів та резервного методу.
Із зауваженнями митниці, наведеними в оскаржуваному рішенні № UA110110/2022/300030/1 від 06.12.2022, суд не погоджується та зазначає таке.
Порядок здійснення покупцем оплати було визначено пунктом 3.2 контракту № AVMG-Nikel/2020 від 13.08.2020, а саме передбачено попередню оплату 100% вартості партії товару, що постачається, якщо інші умови не будуть обумовлені у проформах-інвойсах.
У проформі-інвойсі від 09.11.2022 також визначено здійснення попередньої оплати товару.
Пунктом 1.3 контракту передбачено, що після узгодження остаточної вартості патрії товару, а також асортименту та кількості товару, що постачається, постачальник виставляє комерційний інвойс. До комерційного інвойсу мають бути включені відомості, які містять найменування і опис товару, якісні характеристики товару, умови поставки, ціну і загальну вартість партії товару, умови розрахунків між сторонами, а також інші обов`язкові та додаткові відомості.
Відповідно до п. 5.1 контракту товар постачається партіями. Партією товару є асортимент і кількість товару, вказані у комерційному інвойсі до даного контракту.
Відсутність документів, які були зазначені в експортній декларації країни відправлення жодним чином не впливає на розмір митної вартості товару, а документи, які надаються при митному оформлені країни відправлення, складаються відповідно до законів країни відправлення, у даному випадку Туреччини.
Вимогами чинного законодавства України, зокрема, Митним кодексом України, не передбачено надання до митного оформлення документів, які надаються продавцем при митному оформлені у країні відправлення.
Крім того, копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і має бути оформлена відповідно до чинного законодавства цієї країни.
Суд звертає увагу, що в оскаржуваних рішеннях не наведено обґрунтування невідповідності наданої позивачем копії митної декларації країни відправлення вимогам законодавства країни-відправника.
Відповідач зазначив, що до митного оформлення не було надано заявку-договір на конкретне перевезення, яким відповідно до пункту 2.2 договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 01.08.2019 № D01-56-C, укладеного між ТЕК «Український транспортний центр ДНІПРО» і ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП», оформлюється організація кожного міжнародного перевезення.
Однак з матеріалів справи встановлено, що заявку-договір на транспортування № 07-867 від 14.11.2022 до договору організації транспортно-експедиційного обслуговування № D01-56-C від 01.08.2019 було надано декларантом разом із листом вих. № 05-3 від 06.12.2022 на повідомлення митниці про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. Зазначена обставина підтверджується змістом графи 33 оскаржуваного рішення № UA110110/2022/300030/1 від 06.12.2022 та не заперечувалася відповідачем у відзиві.
Поставка імпортованого позивачем товару здійснювалася на умовах EXW. Відповідно до Інкотермс 2010 цей термін означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці. Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту. Імпортер (покупець) повинен укласти договір з перевізниками товару і сплатити перевезення від підприємства продавця до пункту призначення, включаючи вантаження, отримати експортні ліцензії, виконати і сплатити митні процедури, а також податки і збори, сплатити товар продавцеві за ціною виробника.
У CMR від 26.11.2022 № б/н безпосереднім перевізником зазначено ФОП ОСОБА_1 . Відповідач у рішенні № UA110110/2022/300030/1 від 06.12.2022 зазначив, що договір між експедитором ТЕК «Український транспортний центр ДНІПРО» та вказаним перевізником до митного оформлення не надано, що не виключає наявності додаткових витрат на транспортування, не включених до митної вартості за ЕМД.
Судом встановлено, що до митного оформлення було надано копію договору на транспортно-експедиційне обслуговування № D01-56-С, укладеного 01.08.2019 між ТОВ «Транспортно-експедиторська компанія «УКРАЇНСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ ЦЕНТР-ДНІПРО» (експедитор) і ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП» (замовник).
При цьому, наявність додаткових витрат на транспортування, не включених до митної вартості за ЕМД, відповідачем не доведено.
Щодо зауважень митниці, наведених у рішенні № UA110110/2022/300027/1 від 06.12.2022 суд зазначає таке.
У наданій суду копії заявки № 1180 від 22.10.2022 на транспортне експедирування вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, підписаної ТОВ «Нордекс Групп» (експедитор) і ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП» (замовник) зазначено, зокрема, маршрут перевезення Kocaeli (Turkey) м. Дніпро (Україна), адресу завантаження: Gebze Kocaeli Turkey, вартість послуг 164556 грн.
Отже, надані документи мають посилання на умови поставки EXW, провінція KOCAELI. Інших умов поставки відповідно Інкотермс 2010 жоден документ не містить. Відсутність зазначення конкретного населеного пункту не впливає на числове значення митної вартості товару в частині достовірності декларування витрат на транспортування та навантаження товару та не свідчить про наявність розбіжностей у наданих документах.
Відповідачем не доведено та не визначено, яким чином вказані ним неточності у документах безпосередньо впливають на числове значення митної вартості товару в частині достовірності декларування витрат на транспортування та навантаження товару.
У рахунку-фактурі ТОВ «Нордекс Групп» на оплату транспортних послуг від 25.11.2022 № СФ-001181 зазначено вартість транспортно-експедиційних послуг до кордону України Gebze/Kocaeli (Turkey) п/п Рені - 126500,00 грн.
Отже, надані митному органу документи підтверджують транспортні витрати у визначеному позивачем розмірі.
За змістом пункту 1.2 договору про надання транспортно-експедиційних послуг № 1312 від 13.12.2021, укладеного між ТОВ «АВ МЕТАЛ ГРУП» (замовник) і ТОВ «Нордекс Групп» (експедитор), умови перевезення вантажу, вартість послуг та порядок розрахунків зазначаються замовником у письмовій заявці, що узгоджується з експедитором і оформляється на кожне перевезення.
Відповідно до п. 3.1 цього договору оплата послуг експедитора здійснюється шляхом перерахування коштів замовником на розрахунковий рахунок експедитора на підставі виставленого останнім рахунку-фактури, у розмірі, погодженому сторонами.
Отже, зазначення у рахунку-фактурі від 25.11.2022 № СФ-001181 банківських реквізитів ТОВ «Нордекс Групп», що є відмінними від вказаних у договорі про надання транспортно-експедиційних послуг № 1312 від 13.12.2021, не суперечить умовам договору.
Щодо ненадання пакувального листа та копії митної декларації країни відправника, передбачених пунктом 5.6 контракту, суд зазначає, що копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів.
Сам факт подання декларантом не всіх додаткових документів, зазначених у повідомленні митного органу, без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.
Разом з тим, відповідач жодним чином не обґрунтовує, яким чином зазначені ним розбіжності позбавляють митний орган можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару.
Суд зазначає, що правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.
Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. У цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.
Факт наявності в автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався раніше за вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Викладена правова позиція відповідає правовому висновку Верховного Суду, наведеному у постановах від 07.08.2018 у справі № 815/3400/17, від 31.01.2018 у справі № 810/2839/17, від 22.08.2019 у справі № 810/2784/18, від 23.07.2019 у справі № 1140/3242/18, від 21.08.2019 у справі № 520/9022/18.
Щодо інших тверджень митного органу, які визначені як підстави для помилковості визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, суд виходить з того, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Так, Верховний Суд у постанові від 23.07.2019 у справі № 1140/3242/18 вказав на те, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27.07.2018 у справі № 809/1174/17, у рішенні про коригування заявленої митної вартості митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Так, у рішеннях про коригування заявлених митних вартостей, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.
Суд також не бере до уваги посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Суд визнає необґрунтованими доводи відповідача про непідтвердження числового значення митної вартості, визначеного за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів Митного кодексу України є підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості.
Суд зазначає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів митний орган повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди (контракту) щодо товару, який імпортується, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, а також, що до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.
Відсутність у позивача витребуваних відповідачем додаткових документів не впливає на правильність визначення позивачем (декларантом) митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання позивачем (декларантом) запитуваних (витребуваних) відповідачем додаткових документів з об`єктивних причин, зокрема з причин їх невизначеності та відсутності, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не може бути достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування відповідачем іншого методу визначення митної вартості, а також не може бути підставою для прийняття оскаржуваних рішень та здійснення коригування митної вартості.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх рішень. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Згідно із ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ МЕТАЛ ГРУП» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів № UA110110/2022/300030/1 від 06.12.2022.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110110/2022/000301 від 06.12.2022.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів № UA110110/2022/300027/1 від 06.12.2022.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110110/2022/000298 від 06.12.2022.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ МЕТАЛ ГРУП», місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Шолом-Алейхема, буд. 5, .

Відповідач: Дніпровська митниця, місцезнаходження: 49038, м. Дніпро, вул. Ольги княгині, буд. 22, код ЄДРПОУ ВП 43971371.

Повний текст рішення суду складено 04.09.2023.

Суддя В.В. Рянська