Справа № 120/13155/23
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

31 серпня 2023 р. Справа № 120/13155/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Вільчинський Олександр Ванадійович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу. Водночас, вказані положення поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 6 ст. 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Як слідує з позовної заяви, старший лейтенант ОСОБА_1 проходив службу в 3 прикордонному загоні імені Героя України полковника Євгенія Пікуса на посаді помічника начальника відділу (з адміністративно-юрисдикційної діяльності) та наказом від 25.04.2022 №464-ос звільнено з військової служби. Відповідно до розрахункового листа за травень 2022 року, нарахована одноразова грошова допомога при звільненні у розмірі 54970,80 грн, а з урахуванням військового збору 1,5% сума склала 54146,24 грн.

Таким чином, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Згідно із ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (абзац 1 ч.2 ст. 122 КАС України).

При цьому, за приписами ч.3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у ч.2 ст. 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений ч.5 ст. 122 КАС України.

Як вбачається з витягу з наказу начальника 3 Прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України №464-ОС від 25.04.2022 встановлено, що старшого лейтенанта ОСОБА_1 , помічника начальника відділу (з адміністративно-юрисдикційної діяльності) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип Б), звільнено з військової служби за підпунктом "г" (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовець не виявив бажання продовжувати військову службу, а саме один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину віком до 18 років)) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у запас. Остаточною датою закінчення проходження військової служби вважати 26.04.2022.

Згідно із розрахунковим листом за травень 2022 року ОСОБА_1 нараховано до виплати одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 54970,80 грн, яка з урахуванням утриманого військового збору становить 54146,24 грн.

Як вбачається з витягу з рекомендацій до аудиторського звіту за результатами внутрішнього аудиту діяльності Адміністрації Державної прикордонної служби України, органів Держприкордонслужби щодо забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей додатковою винагородою на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 (дата витягу 02.09.2022), виплату грошової допомоги на загальну суму 988403,86 грн. було здійснено безпідставно.

Таким чином, враховуючи те, що про порушення своїх прав позивач обізнаний з моменту отримання відповідного витягу від 02.09.2022, строк звернення до суду із цим сплив 01.10.2022.

Однак, з даною позовною заявою позивач звернувся до суду лише 25.08.2023, тобто із значним порушенням процесуального строку звернення до суду, визначеного ч.5 ст. 122 КАС України.

У позові позивачем заявлено клопотання про поновлення строку.

На обґрунтування пропуску строку звернення до суду позивачем зазначено про обмеження, впроваджені карантином, спричиненого коронавірусом. Крім того, вважає, що право позивача на звернення до суду із цим позовом виникло з часу отримання листа про проведення претензійної роботи від 08.03.2023 вх.№1378. Також позивач спирався на воєнний стан, зазначаючи, що до 30.04.2023 не мав можливості вчасно звернутись до суду із цим позовом, оскільки брав участь в активних бойових діях в межах операційного району Оперативно тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під час перебування ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч НОМЕР_1 ) в АДРЕСА_1 та лише з 30.04.2023 передислокований до м. Черкаси.

Розглянувши клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду із цим позовом, суд доходить висновку про наступне.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (постанова Верховного Суду від 17.07.2018 року у справі №521/21851/16-а).

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Наведені ж позивачем доводи у клопотанні про поновлення строку звернення до суду із цим позовом не можуть бути враховані судом у якості поважної причини пропуску строк звернення до суду, оскільки такі обставини не свідчать про існування об`єктивних та непереборних причин, що зумовили несвоєчасне звернення позивача до суду із цим позовом 25.08.2023, з огляду на те, що з 02.09.2022 позивачу достеменно відомо про порушення своїх прав.

При цьому, суд вважає помилковою позицію позивача про застосування тримісячного строку звернення до суду з моменту отримання листа про проведення претензійної роботи від 08.03.2023 вх.№1378, оскільки строк, встановлений ч.5 ст. 122 КАС України, є спеціальним у строком звернення до суду у порівнянні із строком, встановленим абз. 2 ч. 2 ст.122 КАС України, про що зазначено судом.

Щодо доводів позивача про те, що подати вказаний адміністративний позов не було можливості через його участь в активних бойових діях в межах операційного району Оперативно тактичного угруповання «Лиман», під час перебування 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса в м. Краматорськ Донецької області, то Верховний Суд неодноразово наголошував, що питання поновлення строку звернення до суду у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. При цьому, сам лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу.

Неналежна організація процесу щодо зверненням з позовною заявою до суду з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання позовної заяви є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Позивач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 26.09.2022 у справі №560/403/22, від 03.11.2022 у справі №560/15534/21, від 22.12.2022 у справі №380/19423/21 та від 18 січня 2023 року у справі №200/7384/19-а.

Суд зазначає, що позивачем не надані докази відносно того, що військова частина НОМЕР_1 , як юридична особа, перестала виконувати покладені на неї організаційно-правові функції та обов`язки у відповідності до діючого законодавства в період дії воєнного стану. Більше того позивачем не надано жодних доказів про те, що уповноважені представники військової частини (керівник, юрист, спеціаліст з правових питань чи інші відповідальні особи за подання позовної заяви до суду) не здійснювали свої повноваження, або здійснювали їх обмежено, або існували якісь інші перешкоди для дотримання строку, які пов`язані із запровадженням воєнного стану чи залученням військової частини до ведення бойових дій.

В даному випадку сам факт прийняття позивачем (військовою частиною) наказу № 464-ОС від 25.04.2022 про виключення відповідача зі списків особового складу військової частини та наступна реалізація такого наказу, в тому числі і проведення з ОСОБА_1 усіх розрахунків при його звільненні з військової служби свідчить про те, що організаційно, -кадрова, - фінансова діяльність військової частини НОМЕР_1 в період воєнного стану здійснювалась та здійснюється і надалі, а отже позивач в повній мірі мав можливість та, власне, зобов`язаний був належним чином перевіряти свою фінансову дисципліну та вживати заходи з метою своєчасного виправлення допущених помилок, в тому числі і шляхом звернення до суду з відповідними позовами.

Тобто, у спірному випадку позивачем не наведено переконливих аргументів, що запровадження воєнного стану перебуває у безпосередньому взаємозв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду.

У клопотанні про поновлення строку позивач хоч і посилається, як на поважну причину пропуску строку звернення до суду, на запроваджений на території України карантин та обмежувальні заходи, проте взагалі не зазначає, які саме обставини та причини, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку із карантином, перешкоджали йому вчасно звернутися до суду з цим позовом, натомість, за відсутності таких причин, сам по собі факт запровадження карантину не є обставиною, що свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Отже, позивачем не наведено поважних причин та не надано належних доказів на підтвердження тієї обставини, що мали місце непереборні обставини, перешкоди чи труднощі, що унеможливили своєчасне звернення позивача до суду із цим позовом.

З огляду на викладене, клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Частиною 1 ст. 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивачеві слід подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, вказавши обґрунтовані підстави для поновлення строку з наданням належних доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Окрім цього, згідно з частиною першою статті 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 7 ст. 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

За приписами ч. 9 ст. 44 КАС України (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення поетапного впровадження Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи" від 27.04.021 № 1416-ІХ, який набрав чинності 26.05.2021) у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Системний аналіз ч. 1 ст. 161 КАС України та ч. 9 ст. 44 КАС України дає підстави для висновку, що у разі подання до суду позовної заяви в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи позивач зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії позовної заяви, а також копій доданих до позовної заяви документів.

Представник позивача звернувся до суду з цим позовом шляхом подання позовної заяви з доданими документами в електронній формі 25.08.2023, тобто після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення поетапного впровадження Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи" від 27.04.2021 № 1416-ІХ, однак доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії позовної заяви, а також копій доданих до позовної заяви документів, не надав.

Наведене вище у сукупності свідчить про недотримання вимог КАС України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст.ст. 118, 122, 123, 161, 171, 241, 243, 248, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про стягнення коштів залишити без руху.

Встановити позивачеві 10-денний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання:

заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із цим позовом із зазначенням інших (додаткових) підстав для поновлення такого строку;

доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії позовної заяви, а також копій доданих до позовної заяви документів.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович