Справа № 380/2430/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/2430/23 пров. № А/857/6516/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2023 року про повернення позовної заяви (суддя Кедик М.В., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту не зазначена),

в адміністративній справі №380/2430/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області в особі сектору громадянства та еміграції Львівського міського управління,

про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У лютому 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ДМС України у Львівській області в особі сектору громадянства та еміграції Львівського міського управління, в якому просив зобов`язати відповідача прийти до розгляду заяву позивача щодо виїзду на постійне проживання у країну Союз Радянських Соціалістичних Республік з доданими до неї документами та зареєструвати її в журналі обліку заяв про оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання в територіальному підрозділі ДМС, відповідно до п.5-п.9 Порядку провадження за заявами про оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання, що затверджений наказом №816 Міністерства внутрішніх справ від 16.08.2016.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено 10-ти денний строк для усунення її недоліків, зазначених в мотивувальній частині з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків позовної заяви, додавши до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Також вказано позивачу про необхідність викладення позовної заяви державною мовою і сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн..

Супровідним листом від 14.02.2023 направлено позивачу для відома копію ухвали від 14.02.2023 про залишення позовної заяви без руху, яку ОСОБА_1 отримано 27 лютого 2023 року (а.с. 45).

Позивач на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 14.02.2023 подав до суду першої інстанції позовну заяву з усуненими недоліками від 08.02.2023, зареєстрованої судом першої інстанції 13.03.2023 (а.с. 46).

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2023 позовну заяву повернуто позивачу, на підставі ч.3 ст.45 КАС України, вказуючи, що поданий позов є завідомо безпідставним, а також спором, який має очевидно штучний характер.

З ухвалою суду першої інстанції від 17.03.2023 про повернення позовної заяви не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду є необґрунтованою та упередженою, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає те, що суд першої інстанції помилково вважав, що поданий позов є завідомо безпідставним, оскільки відповідні дії з його боку відсутні. Його дії, що стосуються даного позову, є логічними, послідовними та не суперечать один одному. Вказує апелянт, що висновки суду першої інстанції являються необгрунтованими і передчасними, оскільки питання штучності позову не може вирішуватись на стадії подачі позову без встановлення обставин справи. Повернення позовної заяви із висновками про завідому безпідставність позову може розцінюватись як порушення права позивача на судовий захист і як перешкода у доступі до правосуддя. Вказує апелянт, що на виконання вимог ухвали суду від 14.02.2023 він усунув недоліки позовної заяви, а тому у суду першої інстанції не було підстав для повернення позовної заяви.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 17.03.2023 і зобов`язати суд першої інстанції відкрити провадження в адміністративній справі.

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому просить вказану скаргу залишити без задоволення, а оскаржену увалу суду без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги позивача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Судом встановлено, що у розглядуваній справі за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2023 про повернення позовної заяви, при винесенні спірної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що позивачем подано завідомо безпідставний позов у спорі, що має очевидно штучний характер, що є підставою для повернення позовної заяви на підставі ч.3 ст.45 КАС України.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Крім цього, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення вимог щодо форми та змісту позовної заяви, а також обсягу документів, які слід долучати до позовної заяви.

Законодавчі вимоги щодо форми і змісту позовної заяви визначені статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а статтею 161 КАС України визначено документи, що додаються до позовної заяви.

Відповідно до ч.8 ст.171 КАС України, питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному ч.ч. 3 - 6 цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Відповідно до вимог ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви, у тому числі з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Статтею 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною 4 цієї статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (пункт 1).

Таким чином, наведеними вище правовими нормами встановлено, що суд першої інстанції зобов`язаний з`ясувати в кожному випадку чи адміністративний позов відповідає вимогам законодавства.

З матеріалів справи видно, що копію ухвали судді Львівського окружного адміністративного суду від 14.02.2023, якою позовну заяву залишено без руху та встановлено 10-ти денний строк для усунення її недоліків, зазначених в мотивувальній частині, було направлено на адресу ОСОБА_1 , яку ним отримано 27.02.2023 (а.с. 45).

На виконання вимог ухвали судді Львівського окружного адміністративного суду від 14.02.2023, якою позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивач надіслав 08 березня 2023 року на адресу суду засобами поштового зв`язку позовну заяву з усуненими недоліками (а.с. 46-88).

Таким чином, позивач на виконання вимог ухвали судді Львівського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 про залишення без руху позовної заяви, у визначений строк подав заяву до суду першої інстанції про усунення недоліків позовної заяви.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи (апелянта) позивача про те, що ним своєчасно було подано до суду першої інстанції відповідну заяву про усунення недоліків позовної заяви з доданими до неї додатками, на виконання вимог ухвали суду від 14.02.2023.

Водночас, колегія суддів враховує, що суд має бути розсудливим при вирішенні відповідних питань щодо наявності підстав для повернення позовної заяви, зокрема, про те, що позивачем подано завідомо безпідставний позов у спорі, що має очевидно штучний характер.

Колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції передчасною, оскільки у розглядуваній ситуації суду першої інстанції належало спочатку уточнити позовні вимоги, зокрема, про те, яку саме відмову (дата, номер) відповідача оспорює позивач, яку саме заяву (дата) позивача просить позивач в судовому порядку зобов`язати відповідача прийняти.

Також суду слід чітко визначити у цій справі предмет спору і характер спірних правовідносин між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ГУ Державної міграційної служби України у Львівській області в особі сектору громадянства та еміграції Львівського міського управління, з врахуванням приписів ч.1 ст.5, ч.1 ст.19, ст.171 КАС України.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути фактичним та реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

В такій ситуації являються необґрунтованими і передчасними висновки суду першої інстанції в спірній ухвалі від 17.03.2023 про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Відповідно до вимог статті 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції від 17.03.2023, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, необхідно скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, зі стадії вирішення питання про можливість відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2023 року про повернення позовної заяви в адміністративній справі №380/2430/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області в особі сектору громадянства та еміграції Львівського міського управління про зобов`язання вчинити дії скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов