Справа № 400/6238/23
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2023 р. № 400/6238/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Баштанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, вул. Ювілейна, 68,Баштанка,Баштанський район, Миколаївська область,56101, Міністерства оборони України, Повітрофлотський проспект, 6,Київ,03168,

треті особи:ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ,

про:визнання незаконною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до Баштанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Міністерства оборони України про:

- визнання її членом сім`ї військовослужбовця ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-визнання незаконною відмову Баштанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у формуванні справи щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_3 , як члену сім`ї загиблого,

- зобов`язання Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_3 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Позивач обґрунтовує позов тим, що вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 , без реєстрації шлюбу, в житловому будинку АДРЕСА_2 . Вони вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки, тому вважає протиправною відмову відповідачу 1 .

Ухвалою від 05.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачам надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача 1надійшов відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що позивач не має права на одноразову грошову допомогу, оскільки вона в 2014 розлучилась з загиблим та він проживав з іншою жінкою.

Від відповідача 2 надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити у позові, оскільки спірних правовідносин з позивачем у них немає, рішення МОУ про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги стосовно позивача не приймали, тому МОУ є неналежним відповідачем у цій справі.

У відповіді на відзив позивач зазначила, що посилання у відзиві відповідача 1, що у ОСОБА_3 була співмешканка, це плітки та є неприпустимим для відповідача, як офіційної державної установи.

Ухвалою від 08.08.2023 залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 .

3-я особа надала свої пояснення, в яких зазначила, що позивач є його матір`ю та ОСОБА_3 - був його батьком. Батьки все життя жили разом, в 2017 обвінчались. Коли дізнався, що батьки розлучились він з сестрою наполягав, щоб вони знов одружились. Позов просить задовольнити, оскільки позивач його мати має право на отримання одноразової грошової допомоги, в зв`язку із загибеллю батька.

Відповідно до ст. 262 КАС України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. 08.08.2023 після надання представниками сторін пояснень, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

Позивач уклала шлюб з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , від шлюбу народився син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

11.11.2014 позивач та ОСОБА_3 розлучились, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні позивач суду пояснила, що після сварки з чоловіком ОСОБА_3 , в зв`язку з тим, що він зловживав спиртними напоями вона в 2014 році з ним розлучилась, але весь час з укладання шлюбу 1989 по день загибелі чоловіка26.02.2022 вони спільно проживали з ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловік та дружина, були пов`язані спільним побутом та мали спільний бюджет, а також взаємні права та обов`язки. Вони дбали про добробут сім`ї, придбавали все необхідне для дому: к упили кімнату у гуртожитку в 2015 році та оформили на чоловіка, а чоловік потім 25.12.2015 подарував її сину, робили там ремонт, придбавали меблі. У будинку за адресою АДРЕСА_2 , де проживали разом побудували паркан, перекрили гараж, побудували підвал, альтанку, уклали тротуарну плитку, побудували ванну кімнату, вбиральню.Вони несли спільні витрати по утриманню житлового будинку, по оплаті житлово-комунальних послуг, спільно обробляли город, а також святкували разом з дітьми та родичами свята.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_4 суду пояснила, що вона є сусідка позивача. Знала чоловіка позивача- ОСОБА_3 . У них є син та виховували доньку позивачки. ОСОБА_4 пояснила, що ходила до родини позивачки на свята, на яких збиралась вся їх родина: позивач , її чоловік, їх діти та інші родичі. ОСОБА_5 часто зранку бачила на городі. Про те, що вони розлучені вона навіть не здогадувалась, оскільки вони весь час проживали разом.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 - брат ОСОБА_3 суду пояснив, що брат в 1989 році одружився з позивачкою. Він знав, що брат розлучився в 2014 році, в зв`язку з тим, що пиячив, але вони продовжували весь час жити разом та вести разом спільне господарство, робили ремонт, придбавали меблі, будівельні матеріали. Потім брат пішов служити в АТО, в 2017 році брат та ОСОБА_1 обвінчались. Брат в 2017 році закодувався та не пиячив, працював на сирзаводі слюсарем.

ОСОБА_3 був мобілізований 24.02.2022 та проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 він загинув , внаслідок травми, що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_2 від 05.01.2023.

Позивач звернулась до суду про визнання її членом родини ОСОБА_3 , оскільки вона зможе реалізувати своє право на отримання передбачених законом пільг та виплат як член сім`ї загиблого військовослужбовця.

Позивач надала суду акт про встановлення факту проживання в м. Баштанка, який підписаний сусідами та депутатом Баштанської міської ради М.О. Ковтун, який свідчить, що ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 ,згідно паспорта, але фактично проживав за адресою : АДРЕСА_2 .

На підтвердженням спільного проживання, що були пов`язані спільним побутом і мали взаємні права та обов`язки, позивач надала спільні фото з покійним ОСОБА_3 , яке вони робили на свята 09.05.2019 та 14.10.2020. В судовому засіданні позивач суду пояснила, що в ці дні вони ходили з чоловіком- ОСОБА_7 на цвинтар покласти квіти його побратимам, які загинули, захищаючи Батьківщину.

Також позивач надала суду квитанції від 09.01.2015,22.02.2015, які підтверджують, що вона погашала кредит ОСОБА_3 та договір кредиту, укладений ОСОБА_3 з банком. Позивач зверталась до Доброкриничанської сільської ради із заявою від 08.12.2015 про отримання ОСОБА_3 , як учасником АТО земельної ділянки, що підтверджується заявою.

Також позивач надала суду накладні на ім`я ОСОБА_3 від 17.05.2017 про придбання комода, пенала, від 12.01.2017 камінь-ракушняк, від 12.08.2018 дивана «Барон», товарний чек від 19.05.2018 на придбання лінолеумама, накладна від 21.06.2019 на придбання ванни, душа, 07.08.2019 шифер, 12.08.2019- шафа.

Ознаками сім`ї є спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, які визначені ч. 2 ст. 3 СК України.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №

644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Факт спільного проживання, сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Подібні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 180/2536/18 (провадження № 61-18579св19), від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20).

Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України місцеві районні суди розглядають справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.

Але у постановах ВС від 22.03.2023 по справі № 290/289/22- ц та постанові ВС від 17.05.2023 по справі № 343/1548/22 суд закрив провадження у справі в порядку окремого провадження за нормами ЦПК України, оскільки вимоги позивача про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з військовослужбовцем не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства. Спір між сторонами щодо виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства з посиланням на аналогічні висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 539/4118/19 та постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц.

Відповідно до 5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінив надані суду докази, суд дійшов висновку, що позивач- ОСОБА_1 та померлий військовослужбовець ОСОБА_3 проживали однією сім`єю з 11.11.2014 року і до смерті останнього, разом вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, дбали про утримання житла. Зазначене свідчить про те, що між ними як жінкою та чоловіком склалися усталені відносини, які притаманні подружжю, та є підтвердженням факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе визнати ОСОБА_1 членом сім`ї військовослужбовця, а саме дружиною ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки встановлення цього факту необхідно їй для оформлення одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

2.Позивач також просить визнати незаконною відмову Баштанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у формуванні справи щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_3 , як члену сім`ї загиблого, оскільки відмовлено їй було на підставі норм ст.16-1 ЗУ №2011 в редакції, яка стала чинною 25.08.2022, а ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 та з цього часу у позивача виникає право на отримання допомоги.

25.04. 2023 позивач звернулась до відповідача1 та просила виплатити й одноразову грошову допомогу, у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , її чоловіка.

29.04.2023 відповідач1 надав позивачу відповідь, в якій зазначив, що до заяви було надано свідоцтво про розірвання шлюбу в 2014 році з ОСОБА_3 , тому відповідно до ст.16 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» позивач не перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 2014 року, тому відсутні правові підстави для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_3 .

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ( в редакції чинній до 25.08.2022).

В цю статтю Законом України № 2489 від 29.07.2022 , який набрав чинності 25.08.2022 були внесені зміни та вона була викладена в наступній редакції, а саме:

Право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення)».

Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України( ч.3 ст.16-2 ЗУ №2011).

Згідно з частиною шостою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

П.5. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);

п.10. Члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів такі документи:

заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);

витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії:

документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);

свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

12. Призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

13. Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Згідно з п.2 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Порядок і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженого наказом МОУ №45 від 25.01.2023 визначають завдання органів військового управління, військових частин, установ, військових навчальних закладів щодо оформлення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - ОГД), алгоритм її призначення та виплати, перелік необхідних документів.

П.1.4. цього Порядку передбачено, що особи, які мають право на отримання ОГД, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) особи.

П.1.7. ОГД призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. Заява (додаток 1) подається до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦКСП) незалежно від місця реєстрації заявника.

Рішення про відмову у призначенні ОГД може бути оскаржене в установленому законодавством порядку до суду. У разі звернення отримувача ОГД до суду керівник уповноваженого органу забезпечує участь у судовому засіданні представника уповноваженого органу.

3.1.розділу ІІІ Районний (міський) ТЦКСП:

1) є органом, уповноваженим приймати документи (додаток 2) від осіб, які можуть звернутися за ОГД, оформлювати документи для її призначення та виплати. Доповідь про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутися за ОГД (додаток 3), подається за підпорядкованістю у обласний (Київський міський) ТЦКСП;

4.1. розділу ІV Члени сім`ї звертаються до районного (міського) ТЦКСП незалежно від місця реєстрації та подають документи, зазначені в додатку 2.

4.2. Районний (міський) ТЦКСП приймає від заявника (незалежно від місця його реєстрації) документи, завіряє копії цих документів, не пізніше 7 робочих днів після надходження всіх документів (додаток 5) надсилає їх обласному (Київському міському) ТЦКСП за підпорядкуванням.

4.3. Обласний (Київський міський) ТЦКСП перевіряє отримані документи, визначає осіб, які документально підтвердили своє право на одержання ОГД а також осіб, які звернулися (можуть звернутися) за її одержанням, але не надали (надали не всі) документи (додаток 2).

Результати опрацювання документів обласним (Київським міським) ТЦКСП зазначаються у висновку (додаток 4) та доповіді (додаток 3), які разом з іншими документами, зазначеними в додатку 6, надсилаються до Департаменту соціального забезпечення (через Управління соціальної підтримки).

У відзиві відповідач 1 зазначає, що саме Міністерство оборони наділено правом приймати рішення про повернення документів на доопрацювання у разі, коли такі документи: подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подані не за належністю.

Відповідно до п. 4.2. Наказу №45 від 25.01.2023 районний (міський) ТЦКСП приймає від заявника (незалежно від місця його реєстрації) документи, завіряє копії цих документів, не пізніше 7 робочих днів після надходження всіх документів надсилає їх обласному (Київському міському) ТЦКСП за підпорядкуванням.

Але відповідач1 всупереч цій нормі відмовив позивачу, в зв`язку з відсутністю у неї підстав для отримання одноразової грошової допомоги.

Суд зазначає, що відповідач 1 відповідно до вищезазначених норм повинен був зібрати надані документи, завірити їх належним чином та надіслати обласному ТЦКСП.

Тому суд вважає, що відповідач 1 перевищив свої повноваження, діяв всупереч вищезазначеної норми.

Позивач просить визнати незаконною відмову у формуванні справи щодо нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, хоча їй відмовити з підстав, що вона не має права на одноразову грошову допомогу, оскільки не є дружиною загиблого. Протиправність дій обґрунтовує тим, що відповідач 1 відмовив на підставі норми, яка не існувала станом на день загибелі ОСОБА_3 , тому з урахуванням предмету позову та підстав, якими позивач обгрунтовує протиправність дій відповідача ця позовна вимога задоволенню не підлягає, але для захисту прав позивача суд відповідно до ст.ст.9,245 КАС України вважає за можливе зобов`язати відповідача 1 повторно розглянути заяву позивача від 25.04.2022 та виконати дії передбачені п. 4.2. Наказу Міністерства оборони України №45 від 25.01.2023.

3.Позовні вимоги в частині зобов`язання Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_3 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними. Спірних правовідносин між позивачем та МОУ немає, Міністерство оборони України будь-яке рішення стосовно виплати або невиплати одноразової грошової допомоги позивачу не приймало, а судовому захисту підлягають тільки порушені права, свободи та інтереси.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України пропорційно задоволеним вимогам та підлягають поверненню на користь позивача в сумі 536,80грн.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_4 , код НОМЕР_3 ) членом сім`ї військовослужбовця, а саме дружиною ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Баштанський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки( ,56101, Миколаївська область, Баштанський район, м.Баштанка,вул.Ювілейна,68) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , код НОМЕР_3 ) від 25.04.2022 та виконати дії передбачені п. 4.2. розділу ІV Наказу Міністерства оборони України №45 від 25.01.2023.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Баштанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ( ,56101, Миколаївська область, Баштанський район, м.Баштанка,вул.Ювілейна,68) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , код НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 536,80 ( п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.), сплачений квитанцією від 29.05.2023 №0.0..1.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. О. Гордієнко