Справа № 620/9969/23
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2023-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2023 року Чернігів Справа № 620/9969/23

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення № 068 Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 14.04.2020 про призначення пенсії за віком; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до страхового стажу 28 років 9 місяців 0 д, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , періоди роботи з 01.07.1976 р. по 15.01.1985 та повторно розглянути заяву від 14.04.2020 про призначення пенсії за віком.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відмова у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 01.07.1976 р. по 15.01.1985 є протиправною, оскільки стаж підтверджується трудовою книжкою.

Відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, відзив у встановлений судом строк подано не було.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 14.04.2020 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з заявою та відповідними документами про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 12, 14).

Згідно рішення № 68 від 16.04.2020 позивачу з 14.04.2020 була призначена пенсія за віком (а.с. 17).

Листом від 22.05.2023 № 8170-7253/М-02/8-2500/23 позивачу було повідомлено, що до страхового стажу не зарахований період роботи з 01.07.1976 по 15.01.1985 на посаді тесляра-бетонника в будівельно-монтажному управлінні «Промжитлострой-1», оскільки в наказі про звільнення виправлено дату наказу (а.с. 11, 18).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною четвертою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В силу пунктів 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, та яка була чинна на момент початку заповнення трудової книжки позивача, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Відповідно до пункту 2.11 вищевказаної Інструкції після вказівки дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом засвідчує правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний лист) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), де вперше заповнювалася трудова книжка.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів чи показань свідків.

Так, до страхового стажу позивача згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 05.07.1976 не враховано: період роботи з 01.07.1976 по 15.01.1985 на посаді тесляра-бетонника в будівельно-монтажному управлінні «Промжитлострой-1» (записи 1-5), оскільки в записі про звільнення здійснено виправлення дати наказу (а.с.4).

Разом з тим, вказані записи в повній мірі підтверджують періоди роботи позивача, а наявність виправлення в році видання наказу № 1 про звільнення з роботи, на підставі якого було внесено до трудової книжки запис № 5 з 1984 року на 1985 рік не є підставою для позбавлення позивача права на зарахування відповідного періоду роботи до страхового стажу, зокрема, враховуючи логічну хронологію дат в трудовій книжці позивача.

Відсутність інших документів на підтвердження трудового стажу не може нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого ним трудового стажу, а відмова відповідача в зарахуванні спірного стажу порушує принцип рівності особи перед законом.

Так, суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, згідно якої на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави не приймати до уваги вказані записи трудової книжки серії НОМЕР_2 від 05.07.1976.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що періоди з 01.07.1976 по 15.01.1985 на посаді тесляра-бетонника в будівельно-монтажному управлінні «Промжитлострой-1», які не були зараховані до стажу позивача, підтверджуються записами його трудової книжки, та мають бути зараховані до страхового стажу позивача.

Частиною третьою статті 46 Конституції України та частиною другою статті 7 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З урахуванням зазначеного, враховуючи принцип верховенства права, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, зважаючи на наявний у позивача стаж, суд, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду в Чернігівській області щодо не зарахування до страхового стажу позивача період роботи з 01.07.1976 по 15.01.1985 на посаді тесляра-бетонника в будівельно-монтажному управлінні «Промжитлострой-1»; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до загального страхового стажу позивача період роботи з 01.07.1976 по 15.01.1985 на посаді тесляра-бетонника в будівельно-монтажному управлінні «Промжитлострой-1» та здійснити перерахунок пенсії з 14.04.2020 з урахуванням вказаного стажу.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення № 068 Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 14.04.2020 про призначення пенсії за віком; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву від 14.04.2020 про призначення пенсії за віком, то суд не вбачає підстав для задоволення вказаних позовних вимог та скасування рішення відповідача про призначення пенсії, оскільки це не буде відповідати інтересам позивача, порушить його право на отримання вже призначеної пенсії, а права позивача вже захищені судом шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду в Чернігівській області щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.07.1976 по 15.01.1985 на посаді тесляра-бетонника в будівельно-монтажному управлінні «Промжитлострой-1»; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до загального страхового стажу позивача період роботи з 01.07.1976 по 15.01.1985 на посаді тесляра-бетонника в будівельно-монтажному управлінні «Промжитлострой-1» та здійснити перерахунок пенсії з 14.04.2020 з урахуванням вказаного стажу.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83-А, м. Чернігів, 14005, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Чернігівській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.07.1976 по 15.01.1985 на посаді тесляра-бетонника в будівельно-монтажному управлінні «Промжитлострой-1».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.07.1976 по 15.01.1985 на посаді тесляра-бетонника в будівельно-монтажному управлінні «Промжитлострой-1» та здійснити перерахунок пенсії з 14.04.2020 з урахуванням вказаного стажу.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.09.2023.

Суддя Н.М. Баргаміна