Справа № 640/418/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/418/19 Суддя (судді) першої інстанції: Маруліна Л.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

за участі секретаря судового засідання Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2022 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Продмаркетпром» до Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень,

У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Продмаркетпром» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 02.11.2017 року № ; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 02.11.2017 року № .

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідач дійшов помилкових висновків у акті перевірки щодо нереальності господарських операцій позивача із контрагентами ТОВ «Профі Хаус» та ТОВ «Будконсалт плюс», в той час, як усі первинні документи складено позивачем відповідно до законодавства та надано в повному обсязі контролюючому органу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2022 р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 02.11.2017 № .

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 02.11.2017 № .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 06 липня 2023 року № 690/0/15-23, ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Рішенням зборів суддів Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2023 року, вирішено здійснити повторний автоматизований розподіл судових справ, які перебували у провадженні судді ОСОБА_1

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2023, справа передана судді-доповідачу Ганечко О.М. До складу колегії суддів із розгляду зазначеної адміністративної справи входять судді Кузьменко В.В., Василенко Я.М.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2023 прийнято до провадження адміністративну справу № 640/418/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Продмаркетпром» до Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень.

Призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 30.08.2023 о 12-30.

У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги, подавши клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, проте судом відмовлено у задоволенні вказаного клопотання через його необґрунтованість.

30.08.2023 судом оголошено вступну і резолютивну частини постанови.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу від 22.09.2017 № 9560, Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві з 28.09.2017 по 04.10.2017 проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Продмаркетпром» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю «Профі Хаус» за період з 01.05.2015 року по 31.05.2015 року та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будконсалт Плюс» за період з 01.08.2015 року по 31.08.2015 року, за результатами якої складено акт від 11.10.2017 № 433/26-15-14-01-01/36863714.

За висновками акта перевірки встановлено порушення позивачем : пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження суми податку на прибуток на загальну суму 70223 грн., в тому числі по періодам: за 2015 рік на суму 66 297 грн., за 2016 рік на суму 2349 грн., за півріччя 2017 року на суму 1577 грн.; пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3,198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення сум від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 79 543 грн., в тому числі за травень 2015 року на суму 63 517 грн., за серпень 2015 року на суму 16026 грн.

18.10.2017 року ТОВ «Продмаркетпром» подано заперечення на акт перевірки, які, листом ГУ ДФС у м. Києві від 31.10.2017 року № 34366/10/26-15-14-01-01 «Про розгляд заперечення», акт перевірки залишено без змін, а заперечення - без задоволення.

На підставі акта перевірки та відповіді за розглядом заперечення платника, ГУ ДФС у м. Києві від 31.10.2017 № 34366/10/26-15-14-01-01, контролюючим органом винесено: податкове повідомлення-рішення від 02.11.2017 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 71204,00 грн. (в т.ч. за податковим зобов`язання 70223,00 грн. та за штрафними санкціями 981 грн.); податкове повідомлення-рішення від 02.11.2017 № 1, яким застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 6351,70 грн.

17.11.2017 ТОВ «Продмаркетпром» подано скаргу до ДФС України, в якій просило податкові повідомлення-рішення, винесені на підставі акта перевірки, скасувати.

Рішенням ДФС України від 24.01.2017 № 2419/6/99-99-11-01-02-24 про результати розгляду скарги, податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись з правомірністю і обґрунтованістю вказаних податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що встановлено відсутність встановленого факту дефектності первинної документації, поданої позивачем на підтвердження придбання товару у контрагентів за договорами від 15.05.2015 № 1505-1, укладеного з ТОВ «Профі Хаус» та від 10.08.2015 № 08/01, укладеного із ТОВ «Будконсалт Плюс». Крім того, судом встановлено дотримання позивачем вимог до складання первинної документації відповідно до положень Закону № 996 в межах вказаних господарських операцій. Відповідачем не спростовано факту подальшої реалізації позивачем товару, отриманого за вищевказаними договорами, з огляду на що, відповідач не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б встановлені судом обставини, а відтак, не довів правомірності винесених на підставі акта перевірки оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк, контрагентами позивача не могла здійснюватися діяльність з вчинення господарської діяльності за умовами договорів, укладених з позивачем, оскільки з поданої звітності ТОВ «Профі Хаус» та ТОВ «Будконсалт плюс» за перевіряємий період неможливо встановити кількість працівників, фінансові звіти з моменту реєстрації останніми не подавалися декларації з екологічного податку також не подавалися контрагентами до органів ДФС, зокрема, останні не отримували послуг з оренди приміщення, опалення, водо-тепло-постачання, зв`язку, не придбавали засобів канцелярії тощо. Крім того, за даними АІС «Податковий блок» контрагенти не здійснювали імпорту товарів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з пунктом 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України, встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт 198.2 статті 198 ПК).

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (абзац другий цього пункту).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК України).

Зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Водночас, із визначеного в ПКУ поняття ділової мети випливає, що обов`язково повинен бути намір платника податку отримати відповідний економічний ефект, тобто господарська операція принаймні теоретично (за умови досягнення поставлених завдань) має передбачати можливість приросту або збереження активів чи їх вартості. Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції не є вчиненими в межах господарської діяльності.

З`ясування наміру платника податку на отримання економічного ефекту від господарської операції передбачає аналіз умов та обставин її здійснення. При цьому, економічний ефект не повинен полягати виключно в зменшенні податкового навантаження на хоча б одного з учасників операції. Відповідно, економічний ефект відсутній в операціях, які призводять до збільшення задекларованих витрат платника та зменшують об`єкт його оподаткування без можливості отримання додаткового приросту активів чи збереження їх вартості. Варто виходити з того, якою в тій чи іншій ситуації має бути поведінка добросовісного суб`єкта господарювання, що за звичайних умов ведення господарської діяльності зацікавлений у найбільшому скороченні своїх витрат.

Документальне обґрунтування наявності ділової мети передбачає наявність документів управлінського обліку, первинних документів, які платник податків використовує в господарській діяльності, зокрема, у перспективі, або коли наявна потреба в здійсненні збиткових операцій з огляду на стратегічні цілі чи несприятливі обставини. Такі документи мають містити загальноприйняті реквізити, такі як дата складання та підписи уповноважених осіб, і можуть бути використані під час перевірки або затребувані в установленому ПКУ порядку.

Таким чином, ділова мета може бути відсутня лише в таких операціях: головною ціллю або однією з головних цілей операції є несплата (неповна сплата) суми податків та/або зменшення обсягу оподатковуваного прибутку платника податків; у зіставних умовах особа не була б готова придбати (продати) такі товари, роботи (послуги), нематеріальні активи, інші предмети господарських операцій, відмінні від товарів, у непов`язаних осіб.

Ураховуючи принцип превалювання сутності над формою, перевага має надаватися економічній сутності господарських операцій.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що перевірку позивача податковим органом було проведено з питань фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Профі Хаус» () за період з 01.05.2015 року по 31.05.2015 року та з ТОВ «Будконсалт Плюс» () за період з 01.08.2015 року по 31.08.2015 року.

Згідно із змістом акта перевірки, висновки контролюючого органу щодо встановлених порушень позивачем податкового законодавства України ґрунтуються на результатах опрацювання податкової інформації по контрагентах позивача, в той же час, будь-яких недоліків у первинній документації, наданої позивачем до спірної перевірки, відповідачем у акті не встановлено.

Так, відповідачем встановлено, що між ТОВ «Профі Хаус», в особі директора ОСОБА_3. (далі також - Продавець) та ТОВ «Продмаркетпром» (далі також - Покупець) укладено Договір купівлі-продажу від 15.05.2015 року №1505-1, предметом якого є зобов`язання Продавця передати у власність покупця Товар згідно заявок останнього, а Покупець зобов`язується прийняти товар та здійснити оплату на умовах, передбачених цим Договором.

Із змісту Договору судом встановлено, що Товар за даним Договором передається Покупцю партіями. Асортимент, кількість та ціна на Товар кожної конкретної партії узгоджується Сторонами на підставі заявки Покупця та вказується у видаткових накладних. На підтвердження узгодження заявки Покупця, Продавець виставляє останньому рахунок для оплати.

Згідно з розділом 2 Договору, загальна сума договору визначається сукупною вартістю переданого Товару на протязі дії договору.

Ціна за товар встановлюється на кожну поставлену партію та фіксується в рахунках та видаткових накладних.

Товар переходить у власність Покупця з моменту поставки зі складу Продавця та визначається датою накладної. Про готовність Товару для забирання та місце його забирання Продавець повідомляє Покупця.

Відповідно до пункту 3 Договору оплата згідно цього Договору здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця, зазначеному у рахунку-фактурі.

Оплата здійснюється у розмірі 100% передоплати. Можлива відстрочка оплати за умови укладення Сторонами письмової угоди (додатку до цього Договору).

До спірної перевірки та до матеріалів справи позивачем надано копії: видаткової накладної від 25.05.2015 року №82 на загальну суму 381101, 92 грн., у т.ч. ПДВ 63516, 99 грн. з номенклатурою товарів: катанка, листи г/к, полоса, шестигр., труба в асортименті; платіжного доручення №2918 від 25.05.2015 року на загальну суму 381101, 92 грн., у т.ч. ПДВ 63516, 99 грн., що є оплатою за металопрокат в асортименті згідно з Договором від 15.05.2015 року №1505-1; податкової накладної від 25.05.2015 року №292 на загальну суму 381101, 92 грн., у т.ч. ПДВ 63516, 99 грн., яку зареєстровано в ЄРПН, що підтверджується безпосередньо контролюючим органом та Картки по бухгалтерському рахунку 281 в розрізі номенклатури придбаного металопрокат), а саме: Катанка 5,5 - 6,5; Лист г/к 2*1000*2000; Лист г/к4*920-1330*1490-4330; Лист г/к5 ст.35; Лист г/к 10ндл; Полоса 4*50; Полоса 6*6о; Труба 159*4; Шестигранник 34; Труба 2019*6-8 4,2м.; Труба проф. 40*40*3; Труба проф. 50*25*3; Труба проф. 50*50*4; Труба проф. 60*30*3; Труба проф. 60*60*3; Труба проф. 80*40*3; Труба проф. 80*80*4.

Зокрема, під час спірної перевірки та до матеріалів справи позивачем долучено докази реалізації придбаного у ТОВ «Профі Хаус» товару, а саме: видаткові накладні на реалізацію вищевказаного товару наступним покупцям: ДП «Радомишльське лісомисливське господарство», по видатковій накладній № 319 від 25.05.2017 року; ТОВ « ДФУ АГРО», код ЄДРПОУ 3857779 по видатковій накладній № 339 від 26.05.2017 року; ДП «Луганське лісове господарство», по видатковій накладній 344 від 26.05.2015 року; ТОВ «Фрітайм -2010», по видатковій накладній № 358 від 27.05.2015 року; ПП «Рубас», по видатковій накладній № 370 від 27.05.2015 року; ДП Коростенський лісгосп АПК ЖОКАП «Житомироблагроліс» Житомирської ОР, по видатковій накладній № 381 від 27.05.2015 року; ДП «Словечанське лісове господарство», по видатковій накладній № 383 від 27.05.2015 року; ТОВ «Овруцький молочноконсервний комбінат», по видатковій накладній № 391 від 28.05.2015 року; ТДВ «Коростенський щебзавод», по видатковій накладній № 396 від 28.05.2015 року; КП «Теплозабезпечення», по видатковій накладній № 400 від 28.05.2015 року; ТОВ «Немирів - Ойл», по видатковій накладній № 419 від 29.05.2015 року; Філія «Кушнер - Оболонь 3» ТОВ «Кушнер», по видатковій накладній № 486 від 03.06.2015 року; ПАТ «Західукрвибухпром», по видатковій накладній № 360 від 27.05.2015 року; ПрАТ «Коростенський завод залізобетонних шпал», по видатковій накладній № 386 від 27.05.2015 року; ДП «Білокоровицьке лісове господарство», по видатковій накладній № 571 від 08.06.2015 року; ДП «Радомишльське лісомисливське господарство», по видатковій накладній № 593 від 09.06.2015 року; ТОВ «Торгівельний дім Шляхзалізобетон», по видатковій накладній №606 від 09.06.2015 року; ТОВ «Вуд Трейд», по видатковій накладній № 673 від 12.06.2015 року; ДП «Білокоровицьке лісове господарство», по видатковій накладній № 2411 від 23.09.2015 року; ТОВ «Горизонт Д», по видатковій накладній № 1215 від 09.07.2015 року; ДП «Народицьке спеціалізоване лісове господарство», по видатковій накладній № 1311 від 15.07.2015 року; ДП Коростенський лісгосп АПК ЖОКАП «Житомироблагроліс» Житомирської ОР, по видатковій накладній № 1328 від 16.07.2015 року; ТОВ « Горизонт Д», по видатковій накладній №91446 від 22.07.2015 року; ТДВ «Коростенський щебзавод», по видатковій накладній № 1454 від 22.07.2015 року; ПП «Рубас», по видатковій накладній № 1595 від 30.07.2015 року; ТОВ «Немирів - Ойл», по видатковій накладній № 1676 від 03.08.2015 року; ТОВ «Немирів - Ойл», по видатковій накладній № 1840 від 17.08.2015 року; ТОВ «Белгріінвест», по видатковій накладній № 1866 від 19.08.2015 року; ТОВ « ТД Коростенський завод теплотехнічного обладнання», по видатковій накладній № 1871 від 20.08.2015 року; ТОВ «Вуд Трейд», по видатковій накладній № 1877 від 21.08.2015 року; ПП «Укрпалетсистем», по видатковій накладній № 2172 від 08.09.2015 року; ТОВ «Орандж Вуд», по видатковій накладній № 2410 від 23.09.2015 року; ТОВ «Немирів - Ойл», по видатковій накладній № 2210 від 10.09.2015 року; ТОВ «Немирів - Ойл», по видатковій накладній № 2264 від 15.09.2015 року; ТОВ «Фрітайм-2010», по видатковій накладній № 2628 від 08.10.2015 року; ПрАТ «Омелянівський гранітний кар`єр», по видатковій накладній № 3184 від 18.11.2015 року; ПП « Вікінг», по видатковій накладній № 3264 від 24.11.2015 року; ТОВ «БТВ», по видатковій накладній № 3478 від 08.12.2015 року; ПАТ «Коростенський завод «Янтар», по видатковій накладній № 3629 від 17.12.2015 року; ТОВ «Немирів - Ойл», по видатковій накладній № 3793 від 31.12.2015 року; ТОВ «Юніком - Пром», по видатковій накладній № 96 від 13.01.2016 року; ТОВ « ДФУ АГРО», по видатковій накладній № 121 від 15.01.2016 року; ПП «Укрпалетсистем», по видатковій накладній № 289 від 02.02.2016 року; ПП «Укрпалетсистем», по видатковій накладній № 482 від 18.02.2016 року; ТОВ «БТВ», по видатковій накладній № 711 від 12.03.2016 року; ТОВ «Омелянівський кар`єр», по видатковій накладній № 1296 від 11.05.2016 року; ДП «Народицьке спеціалізоване лісове господарство», по видатковій накладній № 1704 від 25.06.2016 року; ПП «Укрпалетсистем», по видатковій накладній № 1849 від 01.07.2016 року; ТОВ «Юніком - Пром», по видатковій накладній № 1886 від 05.07.2016 року; СПД ОСОБА_5., код ЄДРПОУ по видатковій накладній № 1936 від 08.07.2016 року; ПАТ «Коростенський кар`єр», по видатковій накладній № 1974 від 11.07.2016 року; ДП «Словечанський лісгосп АПК» ЖОКАП «Житомироблагроліс», по видатковій накладній № 3164 від 11.10.2016 року; ФОП ОСОБА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 по видатковій накладній № 3926 від 10.12.2016 року; ТОВ «ДФУ АГРО», по видатковій накладній № 150 від 17.01.2017 року; СПД ОСОБА_5., код ЄДРПОУ по видатковій накладній № 583 від 13.02.2017 року; КП «Теплозабезпечення», по видатковій накладній № 837 від 28.02.2017 року; ПАТ « ТК «Граніт», по видатковій накладній № 969 від 10.03.2017 року; ДП «Словечанське лісове господарство», по видатковій накладній № 1258 від 24.03.2017 року; ТОВ « НВП « Промкомгілект», по видатковій накладній № 1681 від 20.04.2017 року; ПАТ «Ушицький комбінат будматеріалів», по видатковій накладній № 2191 від 15.05.2017 року; ТОВ УК «Комфорт Буд», по видатковій накладній № 2490 від 26.05.2017 року; ДП «Овруцьке спеціалізоване лісове господарство», по видатковій накладній № 2818 від 12.06.2017 року; ДП «Білокоровицьке лісове господарство», по видатковій накладній № 2821 від 12.06.2017 року; Картку бухгалтерського рахунку 631 по контрагенту ТОВ «Профі Хаус».

Водночас, відповідач дійшов висновку щодо неможливості вчинення господарських операцій за умовами Договору від 15.05.2015 року №1505-1 з аналізу інформації щодо ТОВ «Профі Хаус», а саме: 1) ТОВ «Профі Хаус» з моменту реєстрації 08.10.2014 року по дату Акта не подавало до органів ДФС звіти за формою 1ДФ, що не дає можливості встановити кількість працівників на підприємстві у перевіряємому періоді; 2) фінансові звіти суб`єкта малого підприємництва ТОВ «Профі Хаус» з моменту реєстрації 08.10.2014 року по дату Акта не подавало до органів ДФС, у зв`язку з чим не можливо встановити наявність основних засобів на підприємстві; 3) декларації з екологічного податку, земельного податку, транспортного податку, які могли б свідчити про наявність відповідних ресурсів (складські, офісні приміщення, транспортні засоби, земельні ділянки) ТОВ «Профі Хаус» з моменту реєстрації 08.10.2014 року по дату Акта до органів ДФС не подавало; 4) згідно аналізу даних ЄРПН з моменту реєстрації 08.10.2014 року по дату Акта ТОВ «Профі Хаус» не отримувало послуги з оренди приміщення, опалення, водо-, тепло- постачання, зв`язку, не придбавала канцелярські засоби тощо. 5) за даними АІС «Податковий блок» ТОВ «Профі Хаус» у травні 2015 року та у попередніх періодах не здійснювало імпорту товарів; 6) по ланцюгу постачання товарів з номенклатурою : Катанка 5,5-6,5, Шестигранник 34, Лист г-к 2, Лист г-к 4, Лист г-к 5 ст.35, Полоса 4*50, Полоса 6*60, Груба профільна 40*40*3, Труба профільна 50*25 Труба профільна 50*50*4, Труба профільна 60*30*3, Труба профільна 60*60*3, постачальником якого є ТОВ «Лана Груп» (код 39399257), що реалізовано на адресу ТОВ «Профі Хаус», а в подальшому, реалізовано ТОВ «Продмаркетпром», не встановлено виробника чи імпортера цих видів товару, що свідчить про не здійснення ТОВ «Профі Хаус» постачання та придбання цього товару; 7) у АІС «СФП» наявна картка суб`єкта фіктивного підприємництва ТОВ «Профіт Хаус» від 06.05.2015 року, зареєстровану на підставі Протоколу допиту ОСОБА_3 , складеного 06.05.2015 року СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві про реєстрацію підприємства за грошову винагороду ТОВ «Профі Хаус»; 8) у Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна ухвала Печерського районного суду міста Києва у справі №761/12388/17 провадження № 1-кс/761/7796/2017.

Щодо господарських взаємовідносин між позивачем та ТОВ «Будконсалт Плюс», відповідачем встановлено, що між ТОВ «Будконсалт Плюс» в особі директора ОСОБА_4. (далі також - Продавець) та ТОВ «Продмаркетпром» (далі також - Покупець) укладено Договору поставки від 10.08.2015 року №08/01, предметом якого є зобов`язання Продавця передати у власність покупця вироби з металу та металопрокат (надалі Товар), згідно заявок останнього, а Покупець зобов`язується прийняти товар та здійснити оплату на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно з умовами Договору, Товар за даним Договором передається Покупцю партіями. Асортимент, кількість та ціна на Товар кожної конкретної партії узгоджується Сторонами на підставі заявки Покупця та вказується у видаткових накладних. На підтвердження узгодження заявки Покупця, Продавець виставляє останньому рахунок для оплати.

Відповідно до розділу 2 Договору загальна сума договору визначається сукупною вартістю переданого товару на протязі дії договору.

Ціна за товар встановлюється на кожну поставлену партію та фіксується в рахунках та видаткових накладних.

Товар переходить у власність Покупця з моменту поставки зі складу Продавця та визначається датою накладної. Про готовність Товару для забирання та місце його забирання Продавець повідомляє Покупця.

Продавець гарантує, що Товар не має дефектів та/або несправностей і його якість відповідає технічним характеристикам виробника, та вимогам ДСТУ на даний вид Товару.

Згідно з розділом 3 Договору оплата згідно цього Договору здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця, зазначеному у рахунку-фактурі.

Оплата здійснюється у розмірі 100% передоплати. Можлива відстрочка оплати за умови укладення Сторонами письмової угоди (додатку до цього Договору)

Відповідно до розділу 4 Договору Продавець зобов`язаний протягом 3-х днів з моменту отримання передоплати передати Покупцю товар в асортименті та в кількості узгодженій Сторонами, що фіксується в видаткових накладних.

Товар передається уповноваженому представнику Покупця при наявності паспорта і відповідної довіреності.

До переданого Товару Продавець додає наступні документи: оригінал рахунку - фактури; податкову накладну; видаткову накладну.

Прийом-передача Товару здійснюється відповідно до діючого законодавства України.

До спірної перевірки та до матеріалів справи позивачем надано копії: видаткової накладної від 10.08.2015 року №325 на загальну суму 73239, 48 грн., у т.ч. ПДВ 12206, 58 грн. з номенклатурою товарів катанка 6, 5 та катанка 8; видаткової накладної від 13.08.2015 року №326 на загальну суму 22915, 38 грн., у т.ч. ПДВ 3819, 23 грн. з номенклатурою товарів : Лист г/к 6, труба б/ш 159*6, труба проф. 60*60/2, труба ст.Ду20*3, квадрат 55У8, круг 16, круг 22, круг 100 ст.45, кутник 35*3, лист г/к 10, проволока вяз. 1,2мм, труба 89*4; платіжного доручення від 13.08.2015 року №3148 на загальну суму 96154, 86 грн., у т.ч. ПДВ 16025, 81 грн., оплата за металопрокат в асортименті згідно з Договором від 10.08.2015 року №08/01; податкових накладних від 10.08.2015 року №23 на суму 61032, 90 грн., в т.ч. на суму ПДВ 12206, 58 грн. та від 13.08.2015 року №24 на суму 19096, 15 грн., в т.ч. на суму ПДВ 3819, 23 грн., які зареєстровано у ЄРПН, що підтверджено контролюючим органом, та Картки по бухгалтерському рахунку 281 в розрізі номенклатури придбаного металопрокат), а саме: Катанка 6,5; Катанка 8; Лист 6*1500*2700-3300; Труба б/ш 159*6 5,5-8,7; труба проф. 60*60*24 Труба ст.Ду 20*3 4-6м; Квадрат 55У8; Круг 16; круг 22; Круг 100ст. 45 2,80 4,78 5,13 5, 65 5, 80; Кутник 35/3; Лист 10ндл; Проволока вяз.1,2мм; Труба 89*4.

Зокрема, під час спірної перевірки та до матеріалів справи позивачем долучено докази реалізації придбаного у ТОВ «Будконсалт Плюс» товару, а саме: видаткові накладні на реалізацію вищевказаного товару наступним покупцям: ДП «Овруцьке лісове господарство», по видатковій накладній № 1796 від 13.08.2015 року; ТОВ «Торгівельний дім Шляхзалізобетон», по видатковій накладній № 1802 від 13.08.2015 року; ТОВ «ТД Коростенський завод теплотехнічного обладнання», по видатковій накладній № 1805 від 13.05.2015 року; ТОВ «Стиль», по видатковій накладній № 1791 від 14.08.2015 року; ПП «ТД Коростенської виправної колонії № 71», по видатковій накладній № 1824 від 17.08.2015 року; ПАТ «Коростенський кар`єр», по видатковій накладній № 1862 від 19.08.2015 року; ДП «Білокоровицьке лісове господарство», по видатковій накладній №1864 від 19.08.2015 року; ТОВ «Белгріінвест», по видатковій накладній № 1867 від 19.08.2015 року; ПП «Укрпалетсистем», по видатковій накладній № 1869 від 19.08.2015 року; ТОВ «Немирів - Ойл», по видатковій накладній № 1870 від 19.08.2015 року; ВП Коростенська дистанція електропостачання ДТГО ПЗЗ, по видатковій накладній № 1855 від 20.08.2015 року; ВП Коростенська дистанція електропостачання ДТГО ПЗЗ, по видатковій накладній № 1857 від 20.08.2015 року; ПАТ «Коростенський завод залізобетонних шпал», по видатковій накладній № 1942 від 26.08.2015 року; Картку бухгалтерського рахунку 631 по контрагенту ТОВ «БУДКОНСАЛТ ПЛЮС».

Водночас, відповідач дійшов висновку щодо неможливості вчинення господарських операцій за умовами Договору від 10.08.2015 року №08/01 з аналізу інформації щодо ТОВ «Будконсалт Плюс», а саме: 1) інформація про наявність основних фондів відповідно до фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 2015 рік від 29.02.2016 року № становить 0 грн.; 2) декларації з екологічного податку, земельного податку, транспортного податку, які могли б свідчити про наявність відповідних ресурсів (складські, офісні приміщення, транспортні засоби, земельні ділянки) ТОВ «Будконсалт Плюс» з моменту реєстрації 24.07.2014 року по дату Акта до органів ДФС не подавало; 3) згідно аналізу даних ЄРПН з моменту реєстрації 24.07.2014 року по дату Акта ТОВ «Будконсалт Плюс» не отримувало послуги з оренди приміщення, опалення, водо-, теплопостачання, зв`язку, не придбавала канцелярські засоби тощо; 4) за даними АІС «Податковий блок» ТОВ «Будконсалт Плюс» у травні 2015 року та у попередніх періодах не здійснювало імпорту товарів; 5) по ланцюгу постачання товарів з номенклатурою : Катанка 5,5-6,5, Шестигранник 34, Лист г-к 2, Лист г-к 4, Лист г-к 5 ст.35, Полоса 4*50, Полоса 6*60, Груба профільна 40*40*3, Труба профільна 50*25 Труба профільна 50*50*4, Труба профільна 60*30*3, Труба профільна 60*60*3, постачальником якого є ТОВ «Рівер Плюс» (код 39428591), що реалізовано на адресу ТОВ «Будконсалт Плюс», а в подальшому реалізовано ТОВ «Продмаркетпром», не встановлено виробника чи імпортера цих видів товару, що свідчить про не здійснення ТОВ «Будконсалт Плюс» постачання та придбання цього товару; 6) у АІС «СФП» наявна картка суб`єкта фіктивного підприємництва ТОВ «Будконсалт Плюс» від 23.01.2017 року, зареєстровану на підставі Протоколу допиту ОСОБА_4 , складеного 23.01.2017 року ОУ ГУ ДФС у м. Києві про непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Будконсалт Плюс»; 7) у Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна ухвала Печерського районного суду міста Києва від 17.05.2016 року у справі № 757/22985/16-к.

Колегія суддів звертає увагу на те, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 9 Закону № 996-ХIV, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Правилу цієї норми Закону № 996-ХIV, кореспондує зміст пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 (далі - Положення).

Відтак, підтвердженням господарської операції виходячи з визначення Закону № 996-ХIV, є саме рух матеріальних активів та коштів між контрагентами, натомість первинна документація є відображенням такої операції. При цьому ПК України та Закон № 996-ХIV, не розглядають невідповідність цивільно-правових повноважень особи на те, щоб діяти від імені юридичної особи, як самостійну підставу неналежності оформлених первинних документів, а складені нею первинні документи не позбавляють правового значення у випадку фактичного руху активів.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими відповідно до вимог частини другої статті 9 Закону № 996-ХIV та пункту 2.4 Положення первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Отже, будь-який документ, виданий від імені суб`єкта господарювання (платника податків), що не був позбавлений відповідного статусу на час складення цього документа, має силу первинного документа та згідно зі статтею 44 ПК України та статтею 9 Закону № 996-ХIV, підтверджує дані податкового обліку суб`єкта господарювання та/або його контрагентів у тому разі, якщо цей документ містить, зокрема: достовірні дані про фактично здійснену господарську операцію та відображає її економічну суть; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Водночас інший платник податків під час використання такого документа у своєму податковому обліку повинен діяти розумно, добросовісно та з належною обачністю, а також не мати достатніх підстав для сумніву в достовірності даних, внесених до відповідного документа своїм контрагентом, у тому числі стосовно даних щодо можливих дефектів правового статусу такого контрагента, а також щодо підпису та інших засобів ідентифікації представників контрагента, які брали участь у господарській операції.

Відповідно до частин шостої, сьомої статті 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Отже, вирок щодо посадової особи контрагента за статтею 205 КК України, а також ухвала про звільнення особи від кримінальної відповідальності за цією статтею КК України, у зв`язку із закінченням строків давності не можуть створювати преюдицію для адміністративного суду, якщо тільки суд кримінальної юрисдикції не встановив конкретні обставини щодо дій чи бездіяльності позивача. Такі вирок чи ухвала суду за результатами розгляду кримінального провадження мають оцінюватися адміністративним судом разом з наданими первинними документами та обставинами щодо наявності первинних документів, правильності їх оформлення, можливості виконання (здійснення) спірних господарських операцій, їх зв`язку з господарською діяльністю позивача та можливого використання придбаного товару (робіт, послуг) у подальшій діяльності.

Відповідно до частини восьмої статті 9 Закону № 996-ХIV, відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що відповідальність, зокрема, за недостовірність відображених у первинних документах даних покладена саме на ту особу, яка склала та підписала ці документи.

Відтак, кожен з учасників господарської операції відповідає лише за ті відомості, які до первинного документа вносив він сам. Таким чином, у приписах частини восьмої статті 9 Закону № 996-ХIV, знайшов відображення принцип індивідуальної відповідальності платника податків.

Водночас, немає жодних підстав перекладати на платника податків відповідальність за внесення до первинних документів недостовірних даних іншою особою. Інакше це буде суперечити принципу індивідуальної відповідальності та визначеним у статті 16 ПК України, обов`язкам платника податків, до яких не віднесено те, що останній повинен дбати про правомірність податкового обліку контрагента.

При цьому, важливо враховувати фактичну можливість платника податків усвідомлювати той факт, що від імені задекларованого в первинних документах суб`єкта господарювання діють неуповноважені особи. Мають бути наявні докази того, що законними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних первинних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у достовірності складених іншими особами первинних документів. Інакше тлумачення норм податкового законодавства фактично перекладає обов`язок здійснення податкового контролю на самих платників податків.

Колегія суддів наголошує на тому, що відповідач має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті.

Зазначені вище обставини з огляду на положення статті 90 КАС України, підлягають встановленню адміністративними судами під час розгляду відповідних спорів по суті на підставі всіх належних і допустимих доказів, причому жоден з доказів не має наперед установленої сили, у тому числі будь-які дані, отримані в межах кримінальних проваджень. Ці дані підлягають ретельній перевірці безпосередньо судом, що розглядає справу, в силу офіційності з`ясування обставин справи, а також якщо платник податків обґрунтовано заперечує достовірність відповідних даних.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що посилання відповідача на те, що ТОВ «Профі Хаус» та ТОВ «Будконсалт плюс» згідно аналізу даних ЄРПН з моменту реєстрації по дату акта не отримували послуг з оренди приміщення, опалення, водо-, тепло- постачання, зв`язку, не придбавала канцелярські засоби тощо та за даними АІС «Податковий блок» ТОВ «Будконсалт Плюс» у травні 2015 року та у попередніх періодах не здійснювало імпорту товарів, не є належним доказом у справі, оскільки дані ЄРПН та АІС «Податковий блок» не мають статусу первинного документа, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків.

Щодо посилань відповідача на неподання контрагентами податкової звітності (за формою 1ДФ, фінансових звітів суб`єкта малого підприємництва) та декларації з екологічного податку, земельного податку, транспортного податку, які могли б свідчити про наявність відповідних ресурсів (складські, офісні приміщення, транспортні засоби, земельні ділянки), колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції щодо того, що невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків, не можуть бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків. У свою чергу, спірні господарські операції, досліджені податковим органом в межах перевірки здійснено між позивачем та контрагентом ТОВ «Профі Хаус» в період травень 2015 року, та контрагентом ТОВ «Будконсалт Плюс» в період серпня 2015 року, коли останніми виконувалися зобов`язання з ведення та подання податкової звітності, що відповідачем не спростовано та не заперечується.

Наведені апелянтом відомості з кримінальних проваджень, не мають відношення до позивача та предмета спірної перевірки. Вироків суду, які могли б бути підставою для аналізу та підтвердження висновків відповідача по даній перевірці не було надано.

До того ж, під час розгляду даного спору в суді, встановлено відсутність факту дефектності первинної документації, поданої позивачем на підтвердження придбання товару у контрагентів за Договорами від 15.05.2015 року №1505-1, укладеного з ТОВ «Профі Хаус» та від 10.08.2015 року №08/01, укладеного із ТОВ «Будконсалт Плюс», а також, відповідачем не спростовано факту подальшої реалізації позивачем товару, отриманого за вищевказаними договорами.

Колегія суддів вважає цілком обґрунтованими та правильними висновки суду першої інстанції про те, що податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 02.11.2017 року № та від 02.11.2017 року № , є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

У цілому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, та, насамперед, стосуються намагання апелянта вдатись до переоцінки обставин, яким вже було надано правову оцінку та обґрунтування відповідача по яким, були правомірно відхилені судом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2022 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко

Повний текст постанови складено 01.09.2023.