Справа № 380/15484/23
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 рокусправа № 380/15484/23

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Карп`як Оксана Орестівна, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" до Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (вул. Д. Апостола,1, м. Львів, 79040; ; надалі - Позивач) до Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (вул. Городоцька, 299, м. Львів, 79040, ; надалі - Відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови від 16.06.2023 року № ВП 70068386.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Карп`як О.О.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що рішення про накладення штрафу за невиконання рішення суду є протиправним, оскільки в межах повноважень та у спосіб передбачений законом ними виконано рішення суду у справі № 464/1763/21.

Відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про відсутність підстав для задоволення позову, ураховуючи встановлені обставини невиконанням позивачем рішення суду, оскільки з розрахунків позивача ним за спірні періоди нараховано більші розміри ГКАл.

Третя особа правом на подання пояснення на позовну заяву не скористалася, повідомлялася про розгляд справи.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 10 липня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 25 липня 2023 року залучено до участі у розгляді справи, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

На виконанні у Залізничному відділі державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження ВП № 70068386 з примусового виконання виконавчого листа № 464/1763/21 виданого 13.09.2022 року Сихівським районним судом м. Львова, про «Зобов`язати ЛМКП "Львівтеплоенерго" здійснити перерахунок вартості наданих послуг із централізованого опалення у квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 відповідно до показань засобів обліку теплової енергії, що встановлений у квартирі ОСОБА_1 .».

Постановою головного державного виконавця від 13.10.2022 року ВП № 70068386 відкрито виконавче провадження на підставі ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», в якій вказано, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Позивач листом від 07.11.2022 № 09-9444 повідомило відповідача, що рішення Сихівського районного суду м. Львова по справі № 464/1763/21 від 05.07.2021 року було виконано підприємством 07.09.2022 року, що підтверджується службовою запискою начальника відділу обліку та збуту теплової енергії (ВОтаЗТЕ) п. Галини Пакулець.

Позивач листом від 23.02.2023 № 09-2631 повідомило відповідача, що рішення Сихівського районного суду м. Львова по справі № 464/1763/21 від 05.07.2021 року було виконано підприємством 07.09.2022 року, тобто до відкриття виконавчого провадження № 70068386, та на підтвердження здійснення такого перерахунку долучено до листа інформацію щодо перерозподілу кількості та перерахунку вартості теплової енергії на потреби опалення квартири відповідно до показів квартирного приладу обліку теплової енергії за адресою: АДРЕСА_3 .

23.03.2023 року позивачем було подано до Сихівського районного суду м. Львова заяву роз`яснення рішення суду по справі № 464/1763/21.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 05.04.2023 року, в роз`ясненні рішення Сихівського районного суду м. Львова від 05.07.2021 року у справі № 464/1763/21 за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок вартості наданих послуг відмовлено.

21.04.2023 року позивач у листі № б/н «Інформація по виконавчому провадженню № 70068386 від 13.10.2022 року» повідомив відповідача, про те, що позивачем було подано до Сихівського районного суду м. Львова позовну заяву до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості. Також до листа було долучено копію відповіді на адвокатський запит від 09.11.2022 року № 09-9548 із зазначенням показів лічильника відповідно до яких здійснено перерахунок у квартирі ОСОБА_1

16.05.2023 року адвокат Семенюк Р.А., звернувся до Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), із заявою в якій просив негайно винести постанову про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду. У заяві зокрема вказано, наступне: «У матеріалах виконавчого провадження наявне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 05.07.2021р. та постанова Львівського апеляційного суду від 19.07.2022р. Цими судами беззаперечно встановлено, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» не мало право нараховувати ОСОБА_1 за послуги із теплопостачання згідно їх розрахунків із застосуванням Методики, а нарахування повинно бути здійснено виключно згідно показів індивідуального лічильника.

Звергаю увагу, що судами встановлено, про що зазначено долученого Акту експлуатаційної перевірки квартирного вузла 18.09.2018р, вбачається, що станом на момент складення акту

становили 43,435». Лічильник у квартирі ОСОБА_1 був встановлений у 2009р. Тобто за 9 років (в період із 2009р. до 18.0912018 р.) ОСОБА_1 спожила 43,435 ГКалорій. Станом на 15.04.2021 p. покази лічильника у квартирі ОСОБА_1 , становили 54.345 ГКал. Тобто в період із 18.09.2018р. до 15.04.2021 р. (неповні 3 роки ) Човник : спожила 54.345 - 43,435 = 10,91 ГКал. В свою чергу, як вбачається із розрахунків ЛМКП «Львівтеплоенерго» ними за спірні періоди нараховано зовсім інші нереально великі суми ГКал.

- в жовтні 2017 р. - 8 327,99 грн.. (це сума за 6,765 ГКал)

- в листопаді 2017р. - 10 862, 42грн., (це сума за 8,661 ГКал)

- в грудні 2017р. - 9 640.87грн., (це сума за 7,621 ГКал)

- в січні 2018р. - 17 538,59 грн., (це сума за 14,190 ГКал)

- в лютому 2018 р. - 16 707, 33 грн., (це сума за 13,476 ГКал)

- в березні 2018р. - 22 022.00грн.. (це сума за 17,905 ГКал).

- в листопаді 2019р. - 6 828.34, ріп. (це сума за 4,385ГКал)

Якщо зробити порівняння нарахованих ГКал ЛМКП «Львівтеплоенерго» та фактично спожитих ОСОБА_1 , послуг із теплопостачання, видно одразу різницю. До прикладу за лише за січень 2018р. боржник нарахував такий розмір ГКал, який ОСОБА_1 , споживає за 3 роки.» .

У заяві адвокат Семенюк Р.А., зазначив, що при перерахунку боржника, розмір спожитого тепла не можу бути більшим, аніж 1,5 ГКал, за місяць.

До заяви було також надано відомості про нарахування та оплату послуг.

Постановою державного виконавця від 16.06.2023 відповідно до ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» на позивача - боржника у виконавчому провадженні ВП № 70068386, накладено штраф у розмірі 5100 грн.

Вказана постанова є предметом оскарження.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суд зазначає, що фактично предметом спору є правомірність постанови державного виконавця щодо накладення штрафу за невиконання боржником рішення суду без поважних причин.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій є Закон України "Про виконавче провадження".

Згідно з статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів.

Приписами пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина 2 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії визначена положеннями статті 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що невиконання боржником рішення суду без поважних причин тягне за собою наслідки, в числі яких накладення штрафу.

Відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження"', у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає виконанню у встановлений законом строк, а виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника. Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених ст.18 Закону №1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження свої обов`язків.

Зокрема, частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до змісту положень частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм можна дійти висновку, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Перевіряючи доводи позивача, суд звертає увагу на те, що станом на час виникнення спірних правовідносин позивачем (боржником) рішення суду не виконано без поважних причин.

Суд звертає увагу на те, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення будь-яких дій на виконання рішення Сихівського районного суду м. Львова від 05.07.2021 року у справі №464/1763/21 та постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 13.10.2022 у виконавчому провадженні № 70068386.

Крім того важливим є те, що рішення суду, а також виконавчий документ, виданий на його підставі, містили зобов`язання «Зобов"язати ЛМКП "Львівтеплоенерго" здійснити перерахунок вартості наданих послуг із централізованого опалення у квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 відповідно до показань засобів обліку теплової енергії, що встановлений у квартирі ОСОБА_1 ».

Враховуючи, що позивач у строк, установлений для добровільного виконання, вимог виконавчого документу не виконав, відповідач мав усі правові підстави для накладення штрафу, тому діяв на підставі, межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством.

Відомостей про повне фактичне виконання рішення суду боржником на користь стягувача не надано, як і доказів на підтвердження поважності причин невиконання рішення суду у справі №464/1763/21 та повідомлення про відповідний факт державного виконавця.

Враховуючи встановлене, державний виконавець обґрунтовано встановив факт невиконання боржником рішення без поважних причин, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження, подальше притягнення боржника до відповідальності у вигляді штрафу є правомірним.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про необґрунтованість позову та відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, а також відсутність підстав для задоволення позовних вимог, судові витрати не розподіляються.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246, 262,272, 287, 295 КАС України , суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" до Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про скасування постанови, - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяКарп`як Оксана Орестівна