Справа № 480/1396/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2023-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 р. Справа № 480/1396/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 14.03.2023, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 14.03.23 по справі № 480/1396/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України , Третього відділу Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки

про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2022 ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач-1, ВЧ НОМЕР_1 ), Територіального відділу Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідач-2), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність третього відділу Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не направлення його на проходження медичного огляду після призову на військову службу під час мобілізації;

- визнати протиправним та скасувати наказ третього відділу Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки "Про призов військовозобов`язаних на військову службу підчас мобілізації" в частині, що стосується позивача;

- визнати протиправним та скасувати накази начальника третього відділу Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 01.04.2022 № 69 про зарахування до списків частини, від 13.04.2022 № 77 про присвоєння військового звання в частині, що стосується позивача;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира ВЧ НОМЕР_1 від 02.07.2022 № 173 щодо визнання таким, що прибув до району виконання бойових завдань на території Донецької, Луганської та Харківської областей.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 22.02.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, шляхом надання суду доказів, які б підтверджували поважні причини пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 14.03.2023 позовну заяву повернуто позивачу.

Позивач, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 14.03.2023 і направити справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначив, що Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 оголошено загальну мобілізацію на території, зокрема, Сумської області та позивач був мобілізований 01.04.2022, враховуючи актуальність виконання завдань, приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Зазначив, що введення воєнного стану в Україні та фактичні обставини, які мали місце під час дії воєнного стану: ракетні обстріли, періодичні сигнали «Повітряна тривога», які вимагають перебування особи у безпечному місці, відключення електропостачання, перебої мобільного зв`язку та роботи мережі Інтернет, які є загальновідомими обставинами, що позбавили позивача можливості з незалежних від нього причин підготувати матеріали позовної заяви. Крім того, звернув увагу, що він є військовослужбовцем по мобілізації, несе службу в органах і установах зазначеної служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Судом не враховано правову позицію Верховного Суду у справі № 500/1912/22 у аналогічних правовідносинах, на яку він посилався та яка підлягала застосуванню. Вважає, що строк звернення до суду із даним позовом має бути поновленим, у зв`язку з вищевикладеними обставинами.

Відповідач-2 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 14.03.2023 без змін. Зазначив, що позивач не навів доказів, та не зазначив періоди у яких саме територіальних громадах, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) він ніс службу. У період з 01.04.2022 до 05.05.2022 позивач проходив та безпосередньо ніс військову службу у третьому відділі Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що розташований у межах Путивльської територіальної громади Конотопського району Сумської області. Відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25.04.2022, що затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25.04.2022 №75, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 за №453/37789 (Із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №80 від 28.04.2022, №82 від 01.05.2022) у період проходження служби позивачем, Путивльська територіальна громада не входила до Переліку.

Відповідачем-1 було подано відзив на апеляційну скаргу на електронну пошту суду. Колегія суддів не приймає до уваги даний відзив виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) право учасників справи подати до суду документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) та вчиняти процесуальні дії в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 8 ст. 44 КАС України).

Відповідно до пунктів 24-27 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21, підсистема "Електронний суд" (Електронний суд) підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи з використанням підсистеми Електронний суд.

Натомість, звернення до Другого апеляційного адміністративного суду за допомогою електронної пошти з використанням електронного цифрового підпису, є способом, який не передбачений чинним процесуальним законодавством.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, сформованою у постановах від 10 лютого 2021 року у справі №9901/335/20, від 03 червня 2021 року у справі №9901/82/21 та від 01 липня 2021 року у справі №9901/76/21, від 08 липня 2021 у справі №9901/75/21.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України, розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції, норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду та не наведено вагомих причин неможливості звернення до суду у визначений законодавством строк, в своїй заяві позивач цитує законодавство щодо запровадження і дії воєнного стану, проте не зазначає обставин, які б стосувались особисто його та через які він пропустив строк.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Так, в Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні - в соціальній і правовій державі, в якій визнається і діє принцип верховенства права (ст. 1, 3 та 8).

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Тобто, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У разі неподання особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналогічна позиція застосована Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14.05.2019 у справі № 826/26174/15, від 21.12.2019 у справі №826/12776/15 та від 05.05.2022 у справі № 240/10663/20.

Водночас для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Позивач оскаржує накази начальника третього відділу Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 01.04.2022№69 про зарахування до списків частини та наказ від 13.04.2022 №77 про присвоєння військового звання в частині, що стосується його. Таким чином, у справі, яка розглядається, спір виник у зв`язку із призовом на військову службу та відноситься до категорії, пов`язаної з прийняттям на публічну службу та її проходженням.

Враховуючи наведене, позивач дізнався про порушення своїх прав відповідно 01.04.2022 та 13.04.2022, отже останнім днем звернення до суду з позовною заявою є 14.05.2022. Однак, позовна заява надійшла до суду 20.02.2023, з порушенням строку.

Колегія суддів зауважує, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

Посилання апелянта на те, що строк звернення до суду він пропустив з поважних причин, оскільки проходив службу в органах і установах в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнний (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточення (блокування) колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки жодних доказів даних тверджень позивачем не надано ні до позовної заяви, ні до апеляційної скарги.

Також не надано доказів, які б підтверджували наявність об`єктивно непереборних, не залежних від волевиявлення особи причин, які б перешкоджали для своєчасного звернення до суду.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи позивача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що судове рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин, які мають значення для вирішення даного питання, відповідає нормам процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 311, 315, 316, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року по справі № 480/1396/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк