Справа № 204/10437/22
Суддя: Дубіжанська Т. О.
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/204/62/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського ВРПП Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Костирь Сергія Анатолійовича про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Поліцейського ВРПП Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Костирь Сергія Анатолійовича, у якому просив скасувати постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 859708 та серії БАБ № 859707 від 03.11.2022 року, про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. та 340 грн., а справи закрити за відсутністю складу адміністративних правопорушень. Із зазначеними постановами він не згодний, вважає їх незаконними, винесеними з порушенням норм чинного законодавства, оскільки інспектор притягнув його до відповідальності за відсутності доказів вини у вчиненні даних адміністративних правопорушень.

Ухвалою суду від 19.06.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 19.06.2023 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

Відповідач правом подання письмового відзиву на позовну заяву не скористався, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню по наступним підставам.

У судовому засіданні встановлено, що 03.11.2022 року поліцейським ВРПП Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Костирь С.А., відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 859707 від 03.11.2022 року, якою на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

З вищезазначеної постанови серії БАБ № 859707 від 03.11.2022 року, вбачається, що 03.11.2022 року о 09.25 год. в м. Покровськ по вул. Прокоф`єва, № 16, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем Peugeot Boxer, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відмовився надавати документи зазначені у п. 2.1 «а,б» ПДР України на вимогу поліцейського, чим порушив п. 2.1. ПДР керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вважаючи постанову серії серії БАБ № 859707 від 03.11.2022 року незаконною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух», передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП, установлено, що адміністративна відповідальність для водіїв транспортних засобів наступає у разі керування транспортним засобами водіями, які не мають при собі або не пред`явили для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Так, відповідно до п. 2.1.а та п. 2.1.б ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Згідно статті 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивач у своєму позові зазначає, що поліцейський не повідомив йому про причину зупинки транспортного засобу, отже, зупинка його транспортного засобу була незаконною, а тому підстав для здійснення перевірки посвідчення водія, інших документів та притягнення його до адміністративної відповідальності у відповідача не було.

Отже, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України, документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. На вимогу поліцейського водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс, оскільки жодною нормою законодавства не надано право водію відмовитися від виконання згаданих обов`язків, в тому числі з підстав безпідставної зупинки його транспортного засобу.

З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що згідно з законодавством України при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі, а на законну вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відмова від пред`явлення для перевірки документів може бути розцінена працівником органу Національної поліції як їх відсутність у водія на момент перевірки, у зв`язку з чим особа має нести відповідальність, встановлену законом, а саме частиною 1 ст. 126 КУпАП.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №127/19283/17.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині оскарження даної постанови.

Що стосується позовних вимог позивача щодо скасування постанови серії БАБ № 8597080 від 03.11.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, то суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 03.11.2022 року о 09.25 год., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Peugeot Boxer, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушено п. 31.3 «б» ПДР.

Частиною 3 ст. 121 КУпАП, передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Об`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення полягає у непроходженні обов`язкового технічного контролю транспортного засобу.

Відповідно до п. 31.3 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» та п. 1, 3 ч. 2 визначаються транспортні засоби, які підлягають обов`язковому технічному контролю та періодичність його проходження, а також визначають транспортні засоби, які звільнені від проходження обов`язкового технічного контролю.

Так згідно з п. 1-3 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», обов`язковому технічному контролю не підлягають:

- легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

- легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

- технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Проте, в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача не розкрита об`єктивна сторона даного правопорушення, не зазначено категорію транспортного засобу позивача з посиланням на відповідний нормативно-прововий акт, який передбачає проходження обов`язкового технічного контролю саме таким типом автомобіля. В даній постанові зазначається лише про те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Peugeot Boxer, що не пройшов обов`язковий технічний контроль.

Про це наголошується і в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до якого зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Також, Верховний Суд в постанові від 23.10.2019 у справі № 357/10134/17 звертає увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Отже, працівник поліції у своїй діяльності порушив принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітника поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

З огляду на зазначене, вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, не доведена і не підтверджується належними доказами, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає дії відповідача щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 8597080 від 03.11.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП є такими, що не відповідають вимогам КУпАП, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем за подачу позову за дві вимоги було сплачено 793 грн. 92 коп. Оскільки позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суму у розмірі 396 грн. 96 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 7, 121, 126, 251, 280, 283, 284 КпАП України, ст. ст. 2, 9, 72-77, 90, 132, 139, 229, 242-246, 260-262, 286 КАС України, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Поліцейського ВРПП Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Костирь Сергія Анатолійовича (адреса місцезнаходження: Донецька область, м. Покровськ, вул. Мандрика, буд. 7) про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 859708 від 03.11.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Покровського РУП ГУНП в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 396 грн. 96 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська