Справа № 320/13166/21
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Білоцерківської міської ради Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області, Постійно діючої міжвідомчої комісії Білоцерківської міської ради з розгляду питань, пов`язаних з відключенням від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, третя особа - комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Міжвідомчої комісії Білоцерківської міської ради з розгляду питань, пов`язаних з відключенням від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання від 20.05.2021 у наданні дозволу на відокремлення (відключення, від`єднання) квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого опалення, влаштування у вказаній квартирі індивідуального (автономного) опалення;

- визнати протиправною бездіяльність Білоцерківської міської ради у наданні дозволу на від`єднання квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого опалення, влаштування у вказаній квартирі індивідуального (автономного) опалення;

- зобов`язати Білоцерківську міську раду видати рішенням про від`єднання квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого опалення, влаштування у вказаній квартирі індивідуального (автономного) опалення.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.03.20 позов задоволено частково: визнано протиправною відмову Міжвідомчої комісії Білоцерківської міської ради з розгляду питань, пов`язаних з відключенням від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання () від 20.05.2021 у наданні ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) дозволу на відокремлення (відключення, від`єднання) квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого опалення, влаштування у вказаній квартирі індивідуального (автономного) опалення; зобов`язано Білоцерківську міську раду Київської області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про відключення від системи централізованого опалення та постачання гарячої води його квартири АДРЕСА_1 з урахуванням висновків суду; в решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням ОСОБА_1 та Білоцерківська міська рада Київської області звернулись із апеляційними скаргами, в яких позивач просить змінити оскаржуване рішення суду першої інстанції; Білоцерківська міська рада Київської області просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власницею квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі - продажу від 15.09.2015 та відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень.

15.09.2015 позивач уклала договір про надання послуг з централізованого опалення (далі - ЦО) та гарячої води (далі - ГВП) з комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа».

Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 136 "Про закінчення опалювального періоду 2015-2016 років в м. Біла Церква" припинилось надання послуг з центрального гарячого водопостачання всім споживачам міста.

У жовтні 2015 року позивач отримала дозвіл на виготовлення проектно-кошторисної документації для встановлення індивідуального опалення.

15.08.2016 отримала від Білоцерківської житлово-експлуатаційної контори № 1 технічні вимоги на проектування відключення квартири АДРЕСА_1 від системи централізованого опалення та ГВП квартири.

Також, 13.09.2016 одержала технічні вимоги на проектування відключення квартири АДРЕСА_1 від системи ЦО та ГВП та влаштування автономного опалення та ГВП квартири.

Крім того, ПП «ПМБ «Газпроект» виконало робочий проект «Реконструкція системи газопостачання квартири АДРЕСА_1 ».

25.10.2016 відбувся пуск газу філією експлуатації газового господарства ПАТ «Київоблгаз».

20.05.2021 відбулось засідання Постійно діючої міжвідомчої комісії Білоцерківської міської ради з розгляду питань, пов`язаних з відключенням від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, на якому було розглянуто заяву ОСОБА_1 щодо можливості відокремлення (відключення) квартири АДРЕСА_1 та їй було відмовлено.

Вважаючи протиправною бездіяльність та відмову Міжвідомчої комісії Білоцерківської міської ради з розгляду питань, пов`язаних з відключенням від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання від 20.05.2021, позивач звернулась до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що Законом № 2189 визначено безумовне право споживача, без будь яких обмежень чи умов, на відключення від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води, і можливість встановлення автономного опалення та гарячого водопостачання, а тому спірна відмова Міжвідомчої комісії Білоцерківської міської ради з розгляду питань, пов`язаних з відключенням від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання від 20.05.2021 є протиправною та підлягає скасуванню. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що належним способом захисту є зобов`язання Білоцерківської міської ради Київської області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про відключення від системи централізованого опалення та постачання гарячої води його квартири АДРЕСА_1 .

Відповідач у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що позивач мав би право на відключення своєї квартири від центрального опалення та постачання гарячої води у разі, якщо б на день набрання чинності Законом України "Про житлово-комунальні послуги" не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП.

Позивач у своїй скарзі зазначає, що в спірних правовідносинах наявна бездіяльність Білоцерківської міської ради Київської області, а тому в цій частині також позовні вимоги підлягають задоволенню. Також, позивач зазначає, що у відповідачів немає підстав відмовляти у видачі дозволу на відокремлення (відключення, від`єднання) квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянтів безпідставними, враховуючи наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.

Статтею 48 Конституції України визначено право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ч. 4 ст. 49 Конституції України, держава забезпечує санітарно-епідемічне благополуччя.

Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон № 280) відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Статтею 2 Закону № 280 визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно ст.. 25 Закону № 280 сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до пункту "а" ст. 30 Закону № 280 до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню; затвердження маршрутів і графіків руху, правил користування міським пасажирським транспортом незалежно від форм власності, узгодження цих питань стосовно транзитного пасажирського транспорту у випадках, передбачених законодавством; прийняття рішення про впровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті незалежно від форм власності та визначення особи, уповноваженої здійснювати справляння плати за транспортні послуги в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду; встановлення порядку функціонування та вимог до автоматизованої системи обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті незалежно від форм власності, а також видів, форм носіїв, порядку обігу та реєстрації проїзних документів; залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій, що не належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, до участі в обслуговуванні населення засобами транспорту і зв`язку.

Закон України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон № 2189) регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону № 2189 до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує держану політику у сфері житлово-комунального господарства, належить встановлення порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 7 Закону № 2189 споживач має право у встановленому порядку відключитись від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Дана стаття визначає безумовне право окремого споживача, без обмеження - чи це окремий громадянин, юридична особа чи певна кількість жителів багатоквартирного будинку.

Порядок вирішення питання відключення квартир від центрального опалення визначений "Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води" (далі - Порядок № 169), затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 № 169 та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила).

Порядок № 169 визначає процедуру відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків (далі - споживачі) від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води відповідно до Закону № 2189.

Згідно п. 2 Порядку № 169 дія цього Порядку поширюється на споживачів, виконавців комунальної послуги з постачання теплової енергії, виконавців комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води, операторів зовнішніх інженерних мереж, органи місцевого самоврядування.

Розділом II Порядку № 169 визначений порядок відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків від ЦО та/або ГВП.

Так, п. 1 цього Порядку передбачено, що рішення щодо відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, від ЦО та/або ГВП приймається органом місцевого самоврядування відповідно до законодавства за письмовою заявою власника (співвласників) такої будівлі, в тому числі житлового будинку, з урахуванням рішення Комісії.

Рішення органів місцевого самоврядування можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Рішення власника (співвласників) будівлі, в тому числі житлового будинку, про відключення від ЦО та/або ГВП приймається відповідно до вимог Цивільного кодексу України, законів України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Власник (співвласники) будівлі, в тому числі житлового будинку, подає (подають) до органу місцевого самоврядування заяву про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП, яка складається в довільній формі, із зазначенням причини відключення, а також інформацію про намір влаштування в будівлі систем індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання). Для багатоквартирного будинку до заяви додатково додається протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку (витяг із протоколу) про ухвалене співвласниками рішення про відключення будинку від ЦО та/або ГВП та зазначаються особи, уповноважені представляти інтереси співвласників у вирішенні питань щодо відключення багатоквартирного будинку.

Орган місцевого самоврядування відповідно до законодавства розглядає подані документи за наявності затвердженої ним схеми теплопостачання відповідного населеного пункту.

Заява про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП передається на розгляд Комісії.

Комісія на найближчому засіданні розглядає заяву про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП за участю заявника чи його уповноваженого представника.

Комісія приймає рішення щодо відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП та надає пропозиції щодо типу системи індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання), яку можна встановити в будівлі після відключення.

Під час прийняття рішення Комісія враховує технічні можливості наявних мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання населеного пункту чи окремого кварталу (мікрорайону) щодо забезпечення живлення запропонованої власником (співвласниками) будівлі системи, та за потреби надає пропозиції органу місцевого самоврядування щодо збільшення потужностей, а також заміни систем внутрішньоквартальних, магістральних мереж електро-, газо-, водо-, теплопостачання, потрібних для встановлення в будівлі системи індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) та пропозиції щодо фінансування таких заходів.

Комісія передає рішення до органу місцевого самоврядування протягом п`яти робочих днів із дня його прийняття. Копія рішення Комісії надається заявникові.

Орган місцевого самоврядування на найближчому засіданні за участі заявника чи його уповноваженого представника приймає відповідно до законодавства рішення щодо відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП з урахуванням рекомендацій Комісії. Копія рішення органу місцевого самоврядування надається заявникові.

Для відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, власник (співвласники) забезпечує розроблення проєкту відключення будівлі від ЦО та/або ГВП, який має відповідати вимогам чинних державних будівельних норм та правил, і проєкту системи індивідуального чи автономного теплопостачання будівлі, який розробляється з урахуванням схеми теплопостачання населеного пункту та має відповідати вимогам чинних державних будівельних норм та правил.

Обрана система має забезпечити:

- опалення місць загального користування та допоміжних приміщень у будинку;

- ізоляцію та/або перенесення транзитних стояків (у разі потреби) тощо;

- заміну (у разі потреби) внутрішньобудинкових систем газо - та/або електропостачання (залежно від типу нагрівачів).

Розділ III Порядку № 169 визначає порядок відокремлення (відключення) власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків від ЦО та ГВП.

Так, п. 1 цього Порядку передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України "Про житлово-комунальні послуги" не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

У силу п. 25 Правил № 630 відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Комісія надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проектної документації. Витяг із протоколу Комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів.

Як вбачається з матеріалів справи, у жовтні 2015 року позивач отримала дозвіл на виготовлення проектно - кошторисної документації для встановлення індивідуального опалення.

15.08.2016 отримала від Білоцерківсьеої житлово-експлуатаційноїної контроти № 1 технічні вимоги на проектування відключення квартири АДРЕСА_1 від системи централізованого опалення та ГВП квартири.

Також 13.09.2016 одержала технічні вимоги на проектування відключення квартири АДРЕСА_1 від системи ЦО та ГВП та влаштування автономного опалення та ГВП квартири.

Крім того, ПП «ПМБ «Газпроект» виконало робочий проект «Реконструкція системи газопостачання квартири АДРЕСА_1 ».

25.10.2016 відбувся пуск газу філією експлуатації газового господарства ПАТ «Київоблгаз».

Позивач звернулась до Постійно діючої міжвідомчої комісії Білоцерківської міської ради з розгляду питань, пов`язаних з відключенням від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання щодо відключення її квартири від ЦО та ГВП, оскільки на час звернення до суду у місті відсутні гаряча вода та опалення, а також зазначила, що має технічні можливості для автономного опалення, однак позивачу було відмовлено

Враховуючи наведене та провівши системний аналіз вищенаведених норм, колегія суддів вважає, що позивач має право звернутися до відповідачів із заявою про відключення її квартири в багатоквартирному будинку від центрального опалення яка підлягає розгляду за приписами Порядку № 169.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у травні 2021 року звернулась до Постійно діючої міжвідомчої комісії Білоцерківської міської ради з розгляду питань, пов`язаних з відключенням від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання із заявою про відключення його квартири від системи центрального опалення та постачання гарячої води, із зазначенням причини відключення, як то передбачено Порядком № 169, та долучивши до заяви певний перелік на обґрунтованість своєї заяви.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, багатоквартирний будинок, в якому знаходиться квартира позивача, фактично немає постачання гарячої води.

Крім того, не є спірним те, що в будинку АДРЕСА_2 , в якому знаходиться квартира позивача, більшість квартир відключені від центрального опалення.

20.05.2021 відповідачем відмовлено позивачу у наданні дозволу на відключення його квартири від центрального опалення, а саме через те, що позивач мав би право на відключення своєї квартири від центрального опалення та постачання гарячої води у разі, якщо б на день набрання чинності Законом України "Про житлово-комунальні послуги" не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП.

Однак, колегія суддів зазначає, що право особи на відключення квартири від центрального опалення та гарячого водопостачання передбачено нормою закону, а саме п. 12 ч. 1 ст. 7 Закону № 2189, яким встановлено, що споживач має право у встановленому порядку відключитись від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

Отже, ця стаття Закону № 2189 визначає безумовне право споживача, без будь яких обмежень чи умов, на відключення від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води, і можливість встановлення автономного опалення та гарячого водопостачання, а приписи Порядку № 169 визначають лише порядок проведення такого відключення та встановлення індивідуального чи автономного теплопостачання будівлі, який розробляється з урахуванням схеми теплопостачання населеного пункту та має відповідати вимогам чинних державних будівельних норм та правил.

З огляду на зазначене, доводи апелянта - Білоцерківської міської ради Київської області про те, що позивач немає право на відключення через те, що не вистачає в будинку споживачів (квартир) для відключення квартири від центрального опалення та гарячого водопостачання, не заслуговують уваги, оскільки вони не ґрунтуються на нормі Закону № 2189.

При цьому, позиція Білоцерківської міської ради Київської області ґрунтується на нормативно-правовому акті, який має нищу юридичну силу.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідачами надано позивачу дозвіл на виготовлення проектно - кошторисної документації для встановлення індивідуального опалення, а також позивач одержала технічні вимоги на проектування відключення квартири та влаштування автономного опалення та ГВП квартири.

Також, на замовлення позивача ПП «ПМБ «Газпроект» виконало робочий проект «Реконструкція системи газопостачання квартири АДРЕСА_1 ».

Тобто, позивачем розпочато з дозволу відповідачів процес відключення квартири АДРЕСА_1 від ЦО та ГАП.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправною відмову Постійно діючої міжвідомчої комісії Білоцерківської міської ради з розгляду питань, пов`язаних з відключенням від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання у наданні позивачу дозволу на відключення квартири від центрального опалення та гарячого водопостачання, оскільки відповідач 2 приймаючи таке рішення обмежив право позивача, не маючи на це певних повноважень.

В той же час, позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльність Білоцерківської міської ради у наданні дозволу на від`єднання квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого опалення, влаштування у вказаній квартирі індивідуального (автономного) опалення задоволенню не підлягають, оскільки беручи до уваги вищевикладене та, зокрема, прийняття відповідачем відмови у наданні зазначеного дозволу, бездіяльність відсутня.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Білоцерківську міську раду видати рішення про від`єднання квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого опалення, влаштування у вказаній квартирі індивідуального (автономного) опалення, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок № 169 визначає процедуру відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків (далі - споживачі) від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води відповідно до Закону № 2189.

Відповідно до п. 4 Розділу І Порядку № 169 орган місцевого самоврядування створює своїм рішенням та затверджує склад постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води (далі - Комісія) згідно з додатком 1 до цього Порядку. Орган місцевого самоврядування розглядає звернення про відключення від ЦО та/або ГВП у строк, визначений Законом України "Про звернення громадян". Комісія є консультативно-дорадчим органом органу місцевого самоврядування, основним завданням якого є розгляд питань щодо відключення споживачів від ЦО та/або ГВП. Засідання Комісії відбуваються не рідше ніж один раз на місяць. Рішення Комісії оформлюється протоколом протягом п`яти робочих днів із дня проведення засідання Комісії та має рекомендаційний характер. Рішення Комісії оприлюднюються на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних".

Пунктом 1 Розділу ІІ Порядку № 169 передбачено, що рішення щодо відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, від ЦО та/або ГВП приймається органом місцевого самоврядування відповідно до законодавства за письмовою заявою власника (співвласників) такої будівлі, в тому числі житлового будинку, з урахуванням рішення Комісії.

Рішення органів місцевого самоврядування можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Таким чином, чинним законодавством встановлений певний порядок щодо вирішення питання про відключення квартир/будинків від центрального опалення (постачання гарячої води вже не відбувається з 2015 року), а саме: це рішення місцевого самоврядування, за умов технічної можливості, з урахуванням схеми теплопостачання населеного пункту та які мають відповідати вимогам чинних державних будівельних норм та правил.

Тобто, питання щодо відключення квартири позивача від центрального опалення повинно здійснюватися за наявності глибокого аналізу технічної документації розробленої для цієї цілі.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такі вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

В той же час, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що належним та допустимим способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Білоцерківської міської ради Київської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про відключення від системи централізованого опалення та постачання гарячої води її квартири АДРЕСА_1 з урахуванням висновків суду, оскільки саме Білоцерківська міська рада Київської області приймає остаточне рішення з цього питання.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, ст. 6 КАС України та ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (далі по тексту також ЄСПЛ).

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

За усталеною практикою Європейського Суду з прав людини, втручання вважатиметься "необхідним у демократичному суспільстві" для досягнення законної мети, якщо воно відповідає "нагальній суспільній необхідності", та, зокрема, якщо воно є пропорційним переслідуваній законній меті. Хоча саме національні органи влади здійснюють початкову оцінку необхідності втручання, остаточна оцінка щодо відповідності та достатності наведених підстав для втручання, залишається предметом вивчення Суду на відповідність вимогам Конвенції (див., наприклад, рішення у справі "Чепмен проти Сполученого Королівства" (Chapman v. the United Kingdom).

Отже, колегія суддів враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в п.п. 70, 71 рішення у справі Рисовський проти України") "RYSOVSKYY v. UKRAINE "(" Європейським судом з прав людини підкреслено особливу важливість принципу "належного урядування", відповідно до якого, в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), від 08.04.2008, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland).

Крім того, в рішеннях у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia) від 20.05.2010 і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania) від 25.11.2008 Європейський суд з прав людини наголосив, що саме на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій та мінімізують ризик помилок.

Надаючи оцінку всім іншим доводам апелянтів, колегія суддів приймає до уваги Висновок № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому зазначено, що при викладенні підстав для прийняття рішення суд повинен надати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційних скаргах доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянти не надали до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Білоцерківської міської ради Київської області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 04.09.2023