Справа № 465/3385/22
Суддя: Мартинишин М. О.
Дата ухвалення: 2023-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"17" серпня 2023 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності -

В С Т А Н О В И В :

04.07.2022 року позивач звернувся в суд із позовною заявою про про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА №156778 від 30.04.2022 року.

Окрім цього, позивач у позовній заяві заявив клопотання, в якому просить поновити йому строки на оскарження даної постанови серія БАА №156778 від 30.04.2022 року.

Вказану заяву було передано в провадження судді Мартинишин М.О. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Проаналізувавши матеріали позовної заяви вважаю, що таку слід повернути позивачу, з наступних підстав.

Ухвалою судді від 05.07.2022 року заяву залишено без руху та запропоновано позивачу в п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки заяви, попереджено, що у випадку невиконання даної ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Копію зазначеної ухвали неодноразово надіслано на адресу: м Львів вул. Стрийська,78/102, яка вказана позивачем у поданій заяві, та оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Проте, конверт із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором №049, яким було надіслано копію вказаної ухвали третє позивачу, повернувся на адресу суду 26.07.2023 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з частиною 2 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частинами 1, 3 статті 45 КАС України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» і практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходив з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини зауважив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене судом вжито необхідні заходи щодо повідомлення позивача про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з пунктом 4 частини 6 статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, позивач вважається належним чином повідомленим про залишення позовної заяви без руху.

Так, позивачу на виконання ухвали від 05.07.2022 року встановлено спосіб усунення недоліків шляхом подання до суду належним чином оформленої позовної заяви(також подання копії позовної заяви для відповідача), яка буде містити дату та підпис позивача із зазначенням наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Крім цього, позивачу слід додатидо позову документ про сплату судового збору у розмірі 496,20 гривень та здійснити власноручним підписом скріплення копії всіх документів, які подані у паперовій формі позивачем та додати вмотивовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із наведенням поважних підстав його пропуску та доказів на підтвердження цих обставин.

Всупереч зазначеному, позивач подав по справі лише заяву від 24.10.2022 року, в якій вказав, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», до якої долучив довідку ЛКК №16 та прохальній частині заяви просив поновити йому строки на подачу позову та прийняти до розгляду позовну заяву та відрити провадження.

Вивчивши подану заяву позивача від 24.10.2022 року по даної по даній справі, суддя приходить до наступних висновків.

Так, позивачем не долучено до позовної заяви доказів сплати судового збору, натомість вказано, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 (надалі по тексту також - Закон України «Про судовий збір»).

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно із частиною 1 статті 4 вказаного Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Абзацом 6 підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлена ставка судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 3 абзацу 1 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2022 року у розмірі 2 481,00 гривень.

Зі змісту п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

В силу частини 1 статті 56 КАС України права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Таким чином, звертаючись з позовом в інтересах неповнолітньої дитини, позивач виступає як її законний представники, в розумінні частини першої статті 56 КАС України, а не як фізична особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб відповідно до частини першої статті 53 КАС України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та заяви від 24.10.2022 року, ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити відносно нього провадження по справі, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відтак ОСОБА_1 є позивачем у справі, діє від свого імені та у власних інтересах, а не інтересах свого сина, а тому зобов`язаний сплатити судовий збір.

Водночас, приєднана копія довідки ЛКК №16, не підтверджує підстави звільнення позивача від сплати, на підставі п.9 ч. 1 ст. 5 цього Закону.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за звернення до суду із зазначеним позовом.

Відтак судовий збір за подачу даного позову має бути сплачений позивачем на загальних підставах.

Крім цього, як до заяви про поновлення строку звернення до суду від 24.10.2022 року, так і до позову, не надано вмотивованої заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із наведенням поважних підстав його пропуску та доказів на підтвердження цих обставин.

Як передбачено ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 цієї статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Перебіг строку звернення до суду починається з моменту, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення свого права.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Однак, у справі «Мушта проти України» ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та переслідувати легітимну мету, враховуючи розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Так, позивачем подаючи клопотання про поновлення строку звернення до суду, проте фактично не наведено об`єктивних підстав для поновлення такого та жодних належних доказів поважності пропущеного строку звернення до суду ним не надано.

А з п.9 оскаржуваної постанови вбачається, що позивач 30.04.2022 року отримав її в день винесення такої постанови працівником поліції, зокрема міститься підпис позивача про отримання такої постанови.

Разом з тим, позивач мав усі правові підстави для вчасного звернення до суду з відповідним позовом у розумні строки, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови), будь-яких перешкод для реалізації такого права матеріали справи не містять, як і підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням вказаного, суд визнає неповажними підстави, на які посилається позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку для звернення до суду з відповідною позовною заявою.

Відповідно до ч. 1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно із ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з пунктом 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

Крім цього вважаю, що позивач ані в строк, визначений ухвалою суду від 05.07.2022 року, ані станом на день винесення даної ухвали, позивач недоліки позовної заяви, зазначені у вказаній ухвалі належно не усунув.

Відповідно до ч.6 ст.169 КАС України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Аналізуючи викладені вище обставини та надані до заяв документи у їх сукупності, враховуючи те, що підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду з відповідним позовом, поданій після залишення такого позову без руху, визнані судом неповажними, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Суддя вважає необхідним роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 44, 45 121, 123, 160, 169, 243, 248 КАС України -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності -- повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Суддя: Мартинишин М.О.