Справа № 473/3961/23
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2023-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/3961/23
РІШЕННЯ

іменем України

"01" вересня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судових засідань Кріпак Н.Г., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Шоломона О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

в серпні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28 липня 2023 року головний спеціаліст-інспектор з паркування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області Поперечна Я.В. винесла постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване у режимі фотозйомки, в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії UKR № 2301972 про накладення адміністративного стягнення на позивача в виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що позивач 06 липня 2023 року о 10 год. 47 хв. за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Київська, 16, керуючи автомобілем марки Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив правила стоянки, а саме здійснив стоянку на тротуарі у місці, яке не позначено відповідним дорожнім знаком, встановленим з табличками, чим порушено вимоги пп. «б» п. 15.10 ПДР.

Вказуючи на те, що залишивши свій транспортний засіб на стоянці біля торгівельного центу, розташованого за вищевказаною адресою, позивач вважав, що не порушив вимоги пп. «б» п. 15.10 ПДР, в зв`язку з чим просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Копію оскаржуваної постанови позивач отримав 31 липня 2023 року.

Ухвалою суду від 02 серпня 2023 року відкрито провадження по вказаній справі, призначено її до розгляду.

09 серпня 2023 року від представника відповідача Величка Є.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вказував на те, що оскаржувана постанова винесена у повній відповідності з вимогами закону, зокрема належним суб`єктом, в межах передбачених законом строків та за наявності передбачених законом підстав (зупинка позивача в зоні тротуару), що підтверджується фотофіксацією обставин події. За своїм змістом постанова відповідає вимогам закону, оскільки містить інформацію щодо особи, яка скоїла правопорушення, місця скоєння правопорушення, інших необхідних даних.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , його представник адвокат Шоломон О.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 просив відмовити.

Заслухавши показання свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що 28 липня 2023 року головний спеціаліст-інспектор з паркування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області Поперечна Я.В. винесла постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване у режимі фотозйомки, в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії UKR № 2301972.

З даної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 06 липня 2023 року о 10 год. 47 хв. за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Київська, 16, керуючи автомобілем марки Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив правила стоянки, а саме здійснив стоянку на тротуарі у місці, яке не позначено відповідним дорожнім знаком, встановленим з табличками, чим порушено вимоги пп. «б» п. 15.10 ПДР.

Позивача було притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.122 КУпАП та накладене стягнення в вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Копію оскаржуваної постанови позивач отримав 31 липня 2023 року.

Окремого фіксування обставин події в протоколі про адміністративне правопорушення інспектор не здійснювала, що відповідає вимогам ч. 3 ст.254, ч.ч. 2-5 ст.258 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правила дорожнього руху, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, належать до виконання всіма учасниками дорожнього руху.

Особи, які порушують Правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч.1 ст.7 КУпАП).

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання відповідних доказів (ст. 251 КУпАП).

Згідно ч.ч. 1, 2ст. 77 КАС Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.1.10 ПДР терміни, що наведені в цих правилах, мають таке значення:

- автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу;

- край проїзної частини (для нерейкових транспортних засобів) - видима умовна чи позначена дорожньою розміткою лінія на проїзній частині в місці її прилягання до узбіччя, тротуару, газону, розділювальної смуги, смуги для руху трамваїв, велосипедної або пішохідної доріжки;

- проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів;

- тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном;

- стоянка це припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Отже, тротуар, це елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Пункт 15.1 ПДР, який є загальною нормою параграфу 15 ПДР, передбачає, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

В випадку відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможлива, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху) (п. 15.2 ПДР).

При цьому, відповідно до п.п. «б», «в» п. 15.10 ПДР стоянка забороняється, зокрема, на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

З викладеного слідує, що здійснити стоянку автомобіля на тротуарі можна за умови дотримання трьох вимог, а саме: місце стоянки має бути спеціально відведене для стоянки, зокрема, позначене відповідними дорожніми знаками; стоянка здійснюється легковим автомобілем чи мотоциклом; стоянка здійснюється таким чином, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Зупинка та стоянка транспортних засобів є невід`ємною складовою організації дорожнього руху, тому з метою зведення до мінімуму перешкод для руху усіх учасників дорожнього руху зупинку та стоянку дозволяється здійснювати у спеціально відведених місцях, позначених дорожніми знаками 5.42.1 «Місце для стоянки», 5.43 «Зона стоянки» або на узбіччі.

Згідно п. 15.6 ПДР України стоянка всіх транспортних засобів здійснюється у місцях, позначених знаками 5.42.1, 5.43. встановленими з табличками 7.6.2-7.6.6. на тротуарі так, як позначено на табличках 7.6.2.-7.6.6.

На підтвердження факту та обставин скоєння правопорушення стороною відповідача надано паперові копії фотознімків із зображенням автомобіля марки Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 , місця його розташування (адреси та координат), а також дати та часу здійснення фотозйомки.

Згідно наданих матеріалів фотофіксації, вищевказаний транспортний засіб зафіксовано на тротуарі та в місці розташування автомобіля позивача немає жодного дорожнього знаку, який дозволяє зупинку на тротуарі.

Отже, оскільки адміністративне стягнення застосоване до позивача за порушення пп. «б» п. 15.10 ПДР, а не пп. «в» п. 15.10 ПДР, оцінка діям позивача надається в контексті кваліфікації пп. «б» п. 15.10 ПДР.

Враховуючи наведені обставини справи, суд прийшов до висновку, про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст.2,5,6,8-10,77,139,241-246,271,286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В.Лузан