Справа № 160/15366/22
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 вересня 2023 року Справа № 160/15366/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Горбалінський В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

04.10.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 з виготовлення бойових розпоряджень №95 від 25.04.2022 року, №46/1805 від 18.05.2022 року, розпорядження №147 від 22.05.2022 року шляхом друкування, проставлення гербової печатки на написі «командир в/ч НОМЕР_1 », підпису « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та оголошення особовому складу як законних розпоряджень командира в/ч НОМЕР_1 ;

- визнати протиправними бойові розпорядження №95 від 25.04.2022 року, №46/1805 від 18.05.2022 року, розпорядження №147 від 22.05.2022 року про переміщення солдата ОСОБА_1 із проставленим відбитком гербової печатки в/ч НОМЕР_1 на написі «командир в/ч НОМЕР_1 » та підписі « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо направлення та утримування в період з 25.04.2022 року по 19.05.2022 року солдата ОСОБА_1 в розташуванні бойових позицій лінії оборони 2-го стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 без закріплення за ним зброї АК-74 № НОМЕР_2 на підставі бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 №95 від 25.04.2022 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нереєстрації 25.05.2022 року заяви про ворожі дії відносно громадян України солдата ОСОБА_1 , подальшого ухилення від її розгляду;

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо створення документів службового розслідування з висновком про порушення солдатом ОСОБА_1 військової дисципліни в зв`язку з невиконанням розпорядження №147 від 22.05.2022 року.

20.10.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.

21.02.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.

06.06.2023 року постановою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 року про повернення позовної заяви.

Направлено матеріали за позовом ОСОБА_1 для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження в адміністративній справі до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

27.06.2023 року адміністративна справа №160/15366/22 надійшла на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції на супровідному листі Третього апеляційного адміністративного суду.

27.06.2023 року адміністративна справа №160/15366/22 за результатом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями передана для розгляду судді Горбалінському В.В.

29.06.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.

Встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви позивачем надано до суду оригінал позовної заяви з додатками для суду та копію позовної заяви з додатками для відповідача.

Як встановлено судом з оригіналу позовної заяви, позивач зазначає, що йому стало відомо про порушення його прав 04.08.2022 року.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 у справі №362/643/21 визначила, що військова служба є різновидом публічної служби.

Таким чином, строк звернення із вказаним позовом становить один місяць з моменту коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з цим, із позивач звернувся до суду з даною позовною заявою 04.10.2022 року, тобто із пропуском строку, встановленого законом.

На підставі означеного, ухвалою суду від 21.08.2023 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали суду, шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

30.08.2023 року представником ОСОБА_1 надано до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду.

У своєму клопотанні представником ОСОБА_1 зазначено, що позивач лише 04.09.2022р. отримав достовірні відомості про відсутність у м-ра ОСОБА_2 повноважень командира в/ ч НОМЕР_1 видавати оскаржувані накази та розпорядження в період з 01.03 по 05.06.22р.

Також представником позивача зазначено, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду.

Щодо доводів заяви про поновлення строку звернення до суду, слід зазначити про таке.

Як вже зазначалося судом, в оригіналі позовної заяви, позивач зазначає, що йому стало відомо про порушення його прав 04.08.2022 року.

Однак, надаючи до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду, представник позивача вже зазначає, що позивач лише 04.09.2022 року отримав достовірні відомості про порушення його прав.

Доказів (відомостей), з яких позивач достеменно дізнався про порушення своїх прав до суду не надано.

Відтак, суд не бере до уваги тезу позивача, що він був обізнаний про порушення своїх прав лише 04.09.2022 року.

Зміна позивачем дати обізнаності з порушенням прав без надання доказів такої помилки не може слугувати підставою, щоб вважати, що строк обізнаності є іншим, ніж вказано в позовній заяві.

Також, в обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду, представником позивача зазначено, що указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, а тому протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду.

Щодо доводу про наявність воєнного стану, як підстави для поновлення строку звернення до суду із даним позовом, суд зауважує на такому.

При застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, суд вказує, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні без обґрунтування неможливості вчинити процесуальну дію у встановлені строки не може вважатися поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

На думку суду, під час воєнного стану поновленню підлягають лише процесуальні строки, порушені з поважних причин, основними з яких є такі: повітряна тривога, відсутність електрозабезпечення, неможливість використання транспорту, ракетне чи інше збройне ураження території, де знаходиться адвокат та/або відповідний орган, а також окупація вказаної території тощо.

Втім, доводи позивача є безпідставними та неповажними, оскільки, позивачем не вказано та не надано доказів того, як наявність воєнного стану вплинула на можливість подання позивачем позовної заяви вчасно.

Відтак, суд доходить висновку, що доводи позивача, вказані позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду є необґрунтованими.

Суд звертає увагу, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази наявності обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, як встановлено судом, позивач не звернувся до суду в місячний термін, як це встановлено законом, а надав позов пізніше, не маючи на те ґрунтовних та об`єктивних причин.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач будучи обізнаним про порушення його прав, свобод чи інтересів оскаржуваною вимогою у встановлений строк звернення до суду не звернувся, належних доказів та обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом суду не надав.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду слід відмовити, а позовну заяву повернути позивачу.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що позовну заяву належить повернути з усіма доданими до неї матеріалами позивачу, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі викладеного, керуючись ст. 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили у порядку та у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський