Справа № 140/7644/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року ЛуцькСправа № 140/7644/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат-Черкаси» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Комбінат-Черкаси» (далі ТзОВ «Комбінат-Черкаси») звернулося з позовом до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 29 березня 2023 року №UA205140/2023/000150/2; від 04 квітня 2023 року №UA205140/2023/000178/2; від 31 березня 2023 року №UA205140/2023/000163/2; від 31 березня 2023 року №UA205140/2023/000164/2; від 03 квітня 2023 року №UA205140/2023/000176/2; від 31 березня 2023 року №UA205140/2023/000167/2.

В обґрунтування позову позивач вказав, що з метою митного оформлення товару (скумбрії мороженої з головами, непатраної, несоленої, без харових добавок та приправ товар №1 та №2; риби мороженої, оселедці: салака морожена, непатрана, ціла з головами, несолена, без харчових добавок і приправ товар №3, №4, №5; риби мороженої, оселедці: салака балтійська морожена 9-12 см, непатрана, ціла з головами, несолена, без харчових добавок, приправ товар №6) через уповноваженого декларанта на митний пост Волинської митниці подано митні декларації (МД) №23UA93U4 від 28 березня 2023 року (щодо товару№1), №23UA37U9 від 03 квітня 2023 року (щодо товару №2), №23UA11U6 від 30 березня 2023 року (щодо товару №3), №23UA57U6 від 30 березня 2023 року (щодо товару №4), №23UA38U8 від 03 квітня 2023 року (щодо товару №5), №23UA62U5 від 30 березня 2023 року (щодо товару №6), а разом із митними деклараціями відповідно до приписів частини другої статті 53 Митного кодексу України (далі МК України) документи, на підставі яких товар був куплений та доставлений до митного кордону України та які підтверджують складові митної вартості товару, визначеної за основним методом - за ціною договору (контракту). Однак відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою вартістю і прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 29 березня 2023 року №UA205140/2023/000150/2; від 04 квітня 2023 року №UA205140/2023/000178/2; від 31 березня 2023 року №UA205140/2023/000163/2; від 31 березня 2023 року №UA205140/2023/000164/2; від 03 квітня 2023 року №UA205140/2023/000176/2; від 31 березня 2023 року №UA205140/2023/000167/2, визначивши митну вартість за резервним методом. При цьому митний орган дійшов висновку, що вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом з огляду на те, що подані документи не містять усіх даних для підтвердження митної вартості та містять розбіжності.

Позивач не погоджується із такими рішеннями й вважає, що для митного оформлення відповідно до частини другої статті 53 МК України декларант надав документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару за першим методом. При цьому з повідомлення митного органу незрозумілі причини для витребування додаткових документів (договору із третіми особами, пов`язаного з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця; виписки з бухгалтерської документації; каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; транспортних документів), без обґрунтування, які складові митної вартості потрібно підтвердити та в чому полягають сумніви митного органу. Поряд з тим у кожному випадку ТзОВ «Комбінат-Черкаси» направило повідомлення про надання наявних додаткових документів та пояснень, однак митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів та сформував картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

На думку позивача, витребовувати можливо лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не будь-які, передбачені статтею 53 МК України. Також посилання митного органу на наявність інших відомостей в Єдиній автоматизованій інформаційній системі Держмитслужби (ЄАІС) щодо подібних товарів як на підставу для витребування додаткових документів не може бути належною та єдиною підставою для такого витребування, а ненадання якогось документа не може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом, якщо подані документи у сукупності дозволяють встановити митну вартість товарів.

Позивач зауважив, що за умовами зовнішньоекономічних контрактів, за якими був придбаний товар, що ввозився на митну територію України, оплата кожної партії товару здійснюється згідно з проформами-інвойсами чи інвойсами. До митного оформлення було подано платіжні документи, якщо проводилася передоплата товару (крім товару №6, щодо якого встановлений строк оплати до 03 квітня 2023 року, тобто, післяплата). Твердження відповідача про розбіжності у числових показниках вартості товару в інвойсах та експортних деклараціях є помилковими з огляду на те, що валютою платежів є долар США, а оскільки товар відправлявся з країн Європейського Союзу, то в експортних митних деклараціях вартість було конвертовано у євро з врахуванням курсу, що існував на момент їх заповнення, що не може свідчити про заниження декларантом ціни товару.

Не погоджується позивач із зауваженнями відповідача щодо наданих прайс-листів та вважає, що відображена у них вартість товарів відповідає тій, що визначена у рахунках-фактурах. Також з приводу сумнівів митного органу у документах на транспортування позивач просив врахувати, що при ввезенні товару №1, №2, №6 застосовувались умови поставки FCA. У кожному випадку були надані документи, що підтверджували вартість перевезення, проте з невідомих причин вони не враховані, у той же час у рішенні про коригування митної вартості товарів від 31 березня 2023 року №UA205140/2023/000167/2 Волинська митниця надала переваги відомостям з мережі Інтернет над тими, що видані офіційним перевізником. Товар №3, №4, №5 поставлявся на умовах CPT, за якими витрати з перевезення покладаються на продавця, тому відповідач не може витребовувати документи про підтвердження витрат на перевезення у покупця (позивача).

Позивач зазначив, що у спірних рішеннях митний орган посилається на митні декларації, ціну яких взято за основу, проте не враховано, що ввезені товари можуть відрізнятися за своїми характеристиками (риба морожена чи то скумбрія, чи салака може мати вагові відмінності, відмінності у розмірах тощо), що впливає на ціну за одиницю товару. У своїх рішеннях крім номера та дати іншої митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, відповідач не навів пояснення щодо зроблених коригувань та не навів порівняльного аналізу, тобто, не довів, чи з точно такими ж характеристиками товар ввозився на митну територію України. Відповідачем не виконано обов`язок і щодо послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

Позивач вважає, що рішення прийняті всупереч положенням статей 54, 55, 64 МК України, без дотримання умов, передбачених частинами другою, третьою статті 53 Кодексу.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.185-203 том 1), зазначивши, що при проведенні відповідно до положень статті 54 МК України митного контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за МД №23UA93U4 від 28 березня 2023 року, МД №23UA11U6 від 30 березня 2023 року, МД №23UA57U6 від 30 березня 2023 року, МД №23UA62U5 від 30 березня 2023 року, МД №23UA38U8 від 03 квітня 2023 року, МД №23UA37U9 від 03 квітня 2023 року було виявлено невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом (стосуються числового значення вартості товару в декларації країни відправлення, вказаної у євро у порівнянні із таким значенням в інвойсі у доларах США; прайс-лист виданий раніше видачі інвойсу або не містить усієї інформації про товар; до митного оформлення не надано договір на перевезення, відомості щодо вартості на навантаження/розвантаження товару, у тих випадках, коли відвантаження здійснювалось не з площі продавця; розрахунок транспортних витрат не відповідає відстані за даними Google maps; банківський платіжний документ не можливо ідентифікувати з поставкою товару; в одому із випадків не підтверджено продовження строку чинності договору). Крім того, у кожному випадку митного оформлення товару мало місце автоматичне спрацювання профілів ризику Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР). Наведене призвело до обґрунтованих сумнівів митниці в частині підтвердження складових митної вартості товару відповідно до приписів частини п`ятої статті 54 МК України. У зв`язку із наявністю розбіжностей в поданих до митного оформлення документах, а також у зв`язку з спрацюванням ризиків АСУР, декларанту запропоновано надати додаткові документи.

Оскільки основні документи, що підтверджують заявлений рівень митної вартості, подані не в повному обсязі та містять розбіжності, а на пропозицію декларанту надати згідно зі статтею 53 МК України додаткові документи, останній їх не надав за визначеним переліком, а надані письмові пояснення є суб`єктивною оцінкою позивача щодо обставин, що, однак, не спростовує сумнівів у достовірності поданих документів, тому за результатом проведеної відповідно до положень частини четвертої статті 57 МК України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування інформації для визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МК України, митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості відповідно до статті 64 Кодексу та митну вартість імпортованого товару визначено на основі раніше визнаних вартостей (за тими ж кодами УКТЗЕД та за найближчими за часом оформлення митними деклараціями).

З наведених підстав відповідач вважає, що його рішення відповідають вимогам митного законодавства, є законними та обґрунтованими.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ТзОВ «Комбінат-Черкаси» через уповноваженого декларанта фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 на митний пост Волинської митниці з метою декларування товарів в режимі імпорту подано: МД №23UA93U4 від 28 березня 2023 року щодо товару «Риба морська морожена з головами, непатрана, несолена, без харчових добавок, приправ, та інших інгредієнтів, без складових сумішей, тепловій та кулінарній обробці не піддавалась, не консервована», вагою 19800 кг, 990 коробок» (товар №1) (а.с.78 том 1); МД №23UA37U9 від 03 квітня 2023 року щодо товару «Риба морська морожена з головами, непатрана, несолена, без харчових добавок, приправ, та інших інгредієнтів, без складових сумішей, тепловій та кулінарній обробці не піддавалась, не консервована», вагою 19800 кг, 990 коробок» (товар №2) (а.с.95 зворот, том 1); МД №23UA11U6 від 30 березня 2023 року щодо товару «Риба морожена оселедці: салака морожена непатрана, ціла з головами, несолена, без харчових добавок, приправ та інших інгредієнтів, без складових сумішей, тепловій та кулінарній обробці, 19800 кг» (товар №3) (а.с.29 том 1); МД №23UA57U6 від 30 березня 2023 року щодо товару «Риба морожена оселедці: салака морожена непатрана, ціла з головами, несолена, без харчових добавок, приправ та інших інгредієнтів, без складових сумішей, тепловій та кулінарній обробці не піддавалась, 19800 кг» (товар №4) (а.с.44 том 1); МД №23UA38U8 від 03 квітня 2023 року щодо товару «Риба морожена оселедці: салака морожена не патрана, ціла з головами, несолена, без харчових добавок, приправ та інших інгредієнтів, без складових сумішей, тепловій та кулінарній обробці не піддавалась, 19800 кг» (товар №5) (а.с.53 том 1); МД №23UA62U5 від 30 березня 2023 року щодо товару №6 «Риба морожена оселедці: салака балтійська морожена 9-12 см, непатрана, ціла з головами, несолена, без харчових добавок, приправ та інших інгредієнтів, без складових сумішей, тепловій та кулінарній обробці не піддавалась, 20000 кг (товар №6) (а.с.62 том 1).

У кожному випадку декларантом митна вартість заявлена за основним методом її визначення.

1. За МД №23UA93U4 від 28 березня 2023 року фактурна вартість імпортованого товару на умовах FCA-Клайпеда (Литва) становить 41580,00 доларів США (еквівалентно 1520522,39 грн), митну вартість визначено на рівні 1555522,39 грн (з урахуванням транспортних витрат у сумі 35000,00 грн). До митної декларації додано (графа 44 МД): зовнішньоекономічний контракт від 29 листопада 2019 року №29/11; доповнення до контракту від 07 грудня 2022 року; замовлення на поставку товару від 06 березня 2023 року; прейскурант (прайс-лист виробника товару) від 06 березня 2023 року; рахунок-проформу від 15 березня 2023 року №S29362; рахунок-інвойс від 15 березня 2023 року №SR028610; пакувальний лист від 15 березня 2023 року №SR028610; банківський платіжний документ від 17 березня 2023 року №37; автотранспортну накладну від 24 березня 2023 року А№400060; договір про перевезення від 17 грудня 2021 року №17/12; заявку на перевезення від 24 березня 2023 року; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 24 березня 2023 року №17; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 24 березня 2023 року; сертифікат якості від 15 березня 2023 року №SR028610; супровідний документ Т1 №23LTLU35 від 24 березня 2023 року; міжнародний ветеринарний сертифікат від 24 березня 2023 року №LT0321219/L2-6706; міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво №PX3025; сертифікат про походження товару від 15 березня 2023 року №IS-053901-1; декларацію країни відправлення (експортну) №23LTLC0100EK0D1063 (а.с.80 89 том 1; те саме а.с.212-216, 223, 225 зворот, 226-242 том 1).

Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митним органом встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності, а саме: 1) в декларації країни відправлення №23LTLC0100EK0D1063 числове значення вартості товару становить 38859,81 євро, а згідно з інвойсом від 15 березня 2023 року №SR028610 становить 41580,00 доларів США; 2) у графі 4 CMR від 24 березня 2023 року №400060 місце відвантаження товару -Клайпеда, перевізник - ФОП ОСОБА_2 . Договір на перевезення не наданий до митного оформлення; 3) згідно з рахунком-фактурою від 24 березня 2023 року №17 та довідкою від 24 березня 2023 року сума транспортних перевезень становить 50000,00 грн, у тому числі за маршрутом Клайпеда-Ягодин - 35000,00 грн. Зазначено, що страхування вантажу не проводилось. Оскільки відвантаження здійснювалось не з площі продавця, відомостей щодо числових значень складових митної вартості на навантаження/ розвантаження не надано; 4) прайс-лист товару від 06 березня 2023 року є лише пропозицією на одну поставку, одне найменування товару та наданий стороною контракту (продавцем) «Iceland Pelagic» Ltd, тоді як виробником є «Brim» Ltd, відправник UAB «VPA Logistics».

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: 1) договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 6) транспортні (перевізні) документи (а.с.90 зворот - 91 том 1).

Не є спірною та обставина, що декларант надав повідомлення про надання додаткових пояснень та документів від 04 квітня 2023 року №04/04-23 (а.с.108-109 том 1); договір про перевезення від 17 грудня 2021 року №17/12; витяг з конвертора валют, заяву від 29 березня 2023 року №29031 (а.с.212 -214, 219-220 том 1).

2. За МД №23UA37U9 від 03 квітня 2023 року фактурна вартість імпортованого товару на умовах FCA-Клайпеда (Литва) становить 43956,00 доларів США (еквівалентно 1607409,38 грн), митну вартість визначено на рівні 1642409,38 грн (з урахуванням транспортних витрат у сумі 35000,00 грн). До митної декларації додано (графа 44 МД): зовнішньоекономічний контракт від 29 листопада 2019 року №29/11; доповнення до контракту від 07 грудня 2022 року; замовлення на поставку товару від 07 березня 2023 року; прейскурант (прайс-лист виробника товару) від 07 березня 2023 року; рахунок-проформу від 16 березня 2023 року №S29376; рахунок-інвойс від 16 березня 2023 року №SR028625; пакувальний лист від 16 березня 2023 року №SR028625; банківський платіжний документ від 23 березня 2023 року №38; автотранспортну накладну від 28 березня 2023 року; договір про перевезення від 27 березня 2023 року №27/03А; заявку на перевезення від 27 березня 2023 року; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 29 березня 2023 року №142; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 29 березня 2023 року №29/03; сертифікат якості від 16 березня 2023 року №SR028625; міжнародний ветеринарний сертифікат від 28 березня 2023 року №LT0322705/L2-7010; міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво №PX22380; сертифікат про походження товару від 16 березня 2023 року №IS-053949-1; експортну митну декларацію №23LTLC0100EK0DA4F2 (а.с.95 зворот - 107 том 1; те саме а.с.133-138, 150-162 том 2).

Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митним органом встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана, оскільки подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за обраним декларантом методом, та містять розбіжності: 1) в декларації країни відправлення №23LTLC0100EK0DA4F2 від 28 березня 2023 року числове значення вартості товару становить 41080,37 євро, проте в інвойсі №SR028625 від 16 березня 2023 року 43956,00 доларів США; 2) контракт укладений з компанією «Iceland Pelagic» Ltd, а згідно з автотранспортною накладною та декларацією країни відправлення відправником є UAB «Kaminatrans», проте в МД зазначено UAB «VPA Logistics»; 3) прайс-лист від 07 березня 2023 року виданий раніше, ніж виписаний інвойс 16 березня 2023 року.

Митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: 1) договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; 3) рахунки про сплату комісійних,посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (а.с.139 зворот том 2).

Відповідач у відзиві на позов підтвердив, що декларант надав заяву від 04 квітня 2023 року №040031 (а.с.139 том 2); повідомлення від 04 квітня 2023 року №04/04-23 про надання пояснень до поданих документів (а.с.141-142 том 2); відомості з сайту Міністерства фінансів України щодо конвертації валют.

3. За МД №23UA11U6 від 30 березня 2023 року фактурна вартість імпортованого товару на умовах СРТ-Черкаси становить 11682,00 доларів США (еквівалентно 463762,55 грн), митна вартість (за основний методом) становить 463762,55 грн. До митної декларації додано (графа 44 МД): зовнішньоекономічний контракт від 13 грудня 2021 року №13/12; доповнення до контракту від 08 грудня 2022 року; доповнення до контракту від 02 січня 2023 року; прейскурант (прайс-лист виробника товару) від 17 березня 2023 року; рахунок-інвойс від 17 березня 2023 року №192; пакувальний лист від 17 березня 2023 року; банківський платіжний документ від 29 березня 2023 року №623; лист-повідомлення №29/03/23А; автотранспортну накладну від 27 березня 2023 року №2703/01; сертифікат якості від 27 березня 2023 року №2703/01; міжнародний ветеринарний сертифікат від 24 березня 2023 року №АА118244; сертифікат про походження товару ЕЕ381334 від 24 березня 2023 року; експортну митну декларацію №23EE3300EE70326957 (а.с.31-40 том 1; а.с.4, 6 зворот, 7, 13-27 том 2).

Під час перевірки зазначених документів митний орган дійшов висновку про неможливість визнання митною вартості товару, який ввозиться на митну територію України, у зв`язку з тим, що документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності: 1) відповідно графи 44 митної декларації за кодом 4100 вказано зовнішньоекономічний контракт від 13 грудня 2021 року №13/12 не від виробника (посередницький), тоді як відправником товару згідно з графою 2 митної декларації є AS Kajax Fishexport (прайс-лист від 17 березня 2023 року також від AS Kajax Fishexport); 2) згідно з пунктом 2.2 контракту від 13 грудня 2021 року №13/12 оплата за товар здійснюється як на підставі інвойсу, так і на підставі проформи-інвойсу, однак проформа- інвойс не подана; 3) прайс-лист від 17 березня 2023 року містить інформацію про товар, однак відомості неповні, відсутня інформація щодо розмірного ряду.

В електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: 1) договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором;/3) рахунки про сплату комісійних,посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (а.с.139 зворот том 2).

Декларант надав: додаткову угоду від 02 січня 2023 року до контракту від 13 грудня 2021 року №13/12; лист від 29 березня 2023 року №29/03/23А про суму сплачених коштів згідно платіжним документом від 29 березня 2023 року №523, конвертор валют станом на 26 березня 2023 року, а також повідомлення про надання пояснень до поданих документів від 31 березня 2023 року №31/03-01, заяву від 31 березня 2023 року №31031 (а.с.109 зворот-110 том 1, а.с.6, 8-10 том 2).

4. За МД №23UA57U6 від 30 березня 2023 року фактурна вартість імпортованого товару на умовах СРТ-Черкаси становить 11682,00 доларів США (еквівалентно 463762,55 грн), митна вартість (за основний методом) становить 463762,55 грн. До митної декларації додано (графа 44 МД): зовнішньоекономічний контракт від 13 грудня 2021 року №13/12; доповнення до контракту від 08 грудня 2022 року; доповнення до контракту від 02 січня 2023 року; прейскурант (прайс-лист виробника товару) від 24 березня 2023 року; рахунок-інвойс від 24 березня 2023 року №206; пакувальний лист від 24 березня 2023 року; банківський платіжний документ від 29 березня 2023 року №623; лист-повідомлення №29/03/23А; автотранспортну накладну від 28 березня 2023 року №2803/01; сертифікат якості від 28 березня 2023 року №2803/01; міжнародний ветеринарний сертифікат від 28 березня 2023 року №АА118259; сертифікат про походження товару ЕЕ381340 від 27 березня 2023 року; експортну митну декларацію №23EE3300EE70336839 (а.с.45-49 том 1, а.с.38-45, 53-62 том 2).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митний орган виявив, такі неточності та розбіжності у документах: 1) в декларації країни відправлення від 27 березня 2023 року №23EE3300EE70336839 числове значення вартості товару становить 10524,00 євро, проте в інвойсі від 24 березня 2023 року №206 вартість товару становить 11682,00 євро; 2) банківський платіжний документ від 29 березня 2023 року №623 на суму 35046,00 євро неможливо ідентифікувати з поставкою товару, оскільки платіж здійснений за кількома інвойсами; лист-роз`яснення від 29 березня 2023 року №29/03/23А не підтверджено документально; 3) прайс-лист товару від 24 березня 2023 року є лише пропозицією на кожну окрему поставку. Проте прайс-лист виробника товару повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу.

З урахуванням наведеного у повідомленні декларанту запропоновано додатково надати: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) прайс-лист виробника товару для широкого кола осіб; 3) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Для підтвердження митної вартості декларантом надано: інвойс від 17 березня 2023 року №192, інвойс від 24 березня 2023 року №207, лист від 31 березня 2023 року про надання пояснень до поданих документів; заяву від 31 березня 2023 року №31032 (а.с.111-112 том 1).

5. За МД №23UA38U8 від 03 квітня 2023 року фактурна вартість імпортованого товару на умовах на умовах СРТ-Черкаси становить 11682,00 доларів США (еквівалентно 464211,14 грн), митна вартість (за основний методом) становить 464211,14 грн. До митної декларації додано (графа 44 МД): зовнішньоекономічний контракт від 13 грудня 2021 року №13/12; доповнення до контракту від 08 грудня 2022 року; доповнення до контракту від 02 січня 2023 року; прейскурант (прайс-лист виробника товару) від 24 березня 2023 року; рахунок-інвойс від 24 березня 2023 року №207; пакувальний лист від 24 березня 2023 року; банківський платіжний документ від 29 березня 2023 року №623; лист-повідомлення №29/03/23А; автотранспортну накладну від 28 березня 2023 року №2803/02; сертифікат якості від 28 березня 2023 року №2803/02; міжнародний ветеринарний сертифікат від 28 березня 2023 року №АА118258; сертифікат про походження товару ЕЕ381341 від 27 березня 2023 року; експортну митну декларацію №23EE3300EE70336839 (а.с.а.с.54-57 том 1; а.с.103-109, 116-119, 121 зворот 126, 127 том 2).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом виявлено: 1) відповідно до пункту 14.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 13 грудня 2021 року №13/12 цей договір дійсний до 31 грудня 2022 року; документи, які підтверджують продовження строку чинності договору, відсутні; 2) прайс-лист від 24 березня 2023 року містить інформацію про товар, однак відомості неповні, відсутня інформація щодо розмірного ряду. Також прайс-лист є лише пропозицією на кожну окрему поставку. Проте прайс-лист виробника товару повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу.

Митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів (а.с.110 том 2).

Для підтвердження митної вартості декларантом надіслано повідомлення про надання додаткових пояснень та документів від 03 квітня 2023 року №03/04-1 (а.с.113-114 том 2).

6. За МД №23UA62U5 від 30 березня 2023 року щодо товару №6 фактурна вартість імпортованого товару на умовах FCA-Лієпая (Латвія) становить 11000,00 доларів США (еквівалентно 436687,90 грн), митну вартість визначено на рівні 471687,90 грн (з урахуванням транспортних витрат у сумі 35000,00 грн). До митної декларації додано (графа 44 МД): зовнішньоекономічний контракт від 09 січня 2023 року №09/01; прайс-лист від 27 березня 2023 року; рахунок-інвойс від 28 березня 2023 року №OST2023-45; декларацію-інвойс №OST2023-45; пакувальний лист від 28 березня 2023 року; автотранспортну накладну від 28 березня 2023 року №OST2023-45; комерційну пропозицію від 27 березня 2023 року; договір про перевезення від 01 березня 2023 року №01/03Б; заявку на перевезення; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 28 березня 2023 року №79; довідку про транспортні витрати від 28 березня 2023 року №1; міжнародний ветеринарний сертифікат від 28 березня 2023 року №LV095426Р, сертифікат якості від 28 березня 2023 року №28/03/2023-01; експортну митну декларацію №23LV3830 (а.с.63-75 том 1; а.с.73-77, 85 зворот - 90, 92-97, 99 том 2).

Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, відповідач дійшов висновку, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана, оскільки подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за обраним декларантом методом, та містять розбіжності: 1) відповідно до рахунку на перевезення вантажу від 28 березня 2023 року №79 транспортні послуги за маршрутом Лієпая (Латвія) митний пост Ягодин становлять 35000,00 грн. За даними Google maps відстань за цим маршрутом становить 852 км, тобто вартість перевезення становить 41,08 грн/км, проте за наявною в митного органу інформацією ДП «Укрпромзовнішекспертиза» за напрямком Латвія-Україна вартість перевезення вантажів автомобільним транспортом (20 т) становить 1,60-2,80 євро/км; 2) прейскурант та комерційна пропозиція від 27 березня 2023 року є лише пропозицією на кожну окрему поставку. Однак прайс-лист виробника повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу.

У повідомленні митниці декларанту запропоновано надати: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) прайс-лист виробника товару для широкого кола осіб; 3) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією (а.с.79 том 2).

На електронне повідомлення митниці декларант надав заяву від 31 березня 2023 року №31033; повідомлення від 31 березня 2023 року №31/03-03 (а.с.114-115 том 1).

Вважаючи, що подані документи є недостатніми для підтвердження митної вартості товарів за методом, обраним декларантом, Волинською митницею було винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000150/2 від 29 березня 2023 року та складено картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA205140/2023/001100 щодо товару №1 (а.с.209, 211 том 1); рішення №UA205140/2023/000178/2 від 04 квітня 2023 року та картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA205140/2023/001165 щодо товару №2 *а.с.131-132 том 2); рішення №UA205140/2023/000163/2 від 31 березня 2023 року та картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA205140/2023/001125 щодо товару №3 (а.с.1-2 том 2); рішення №UA205140/2023/000164/2 від 31 березня 2023 року та картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA205140/2023/001127 щодо товару №4 (а.с.35-36 том 2); рішення №UA205140/2023/000176/2 від 03 квітня 2023 року та картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA205140/2023/001155 (а.с.100, 102 том 2); рішення №UA205140/2023/000167/2 від 31 березня 2023 року та картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA205140/2023/001132 (ас.70, 72 том 2).

Як зазначено у графі 33 спірних рішень, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності (наведені у повідомленні декларанту). Зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби, а саме: у рішенні №UA205140/2023/000150/2 від 29 березня 2023 року щодо товару №1 - на рівні 2,40 доларів США/кг на підставі цінової інформації МД №UA205140/2023/006870 від 28 січня 2023 року (а.с.22 том 1); у рішенні №UA205140/2023/000178/2 від 04 квітня 2023 року щодо товару №2 на рівні 2,40 доларів США/кг на підставі цінової інформації МД №UA100120/2023/611741 від 06 березня 2023 року, МД №UA209230/2023/11311 від 06 лютого 2023 року (а.с.144 зворот, 145 том 2); у рішенні №UA205140/2023/000163/2 від 31 березня 2023 року щодо товару №3 на рівні 0,75 доларів США/кг на підставі цінової інформації МД №UA100190/2023/553764 від 30 березня 2023 року, №UA205140/2023/024803 від 29 березня 2023 року (а.с.11-12 том 2); у рішенні №UA205140/2023/000164/2 від 31 березня 2023 року щодо товару №4 - на рівні 0,75 доларів США/кг на підставі цінової інформації МД №UA100060/2023/405015 від 06 березня 2023 року; у рішенні №UA205140/2023/000176/2 від 03 квітня 2023 року щодо товару №5 на рівні 0,75 доларів США/кг на підставі цінової інформації МД №UA100060/2023/407016 від 30 березня 2023 року (а.с.111 зворот 112 том 2); у рішенні №UA205140/2023/000167/2 від 31 березня 2023 року щодо товару №6 на рівні 0,70 доларів США/кг на підставі цінової інформації МД №UA401020/2023/16054 від 27 березня 2023 року, МД №UA100190/2023/552826 від 10 березня 2023 року (а.с.81- 83 том 2).

Товар було випущено у вільний обіг (МД №23UA84U2 від 28 березня 2023 року; МД №23UA60U0 від 04 квітня 2023 року; МД №23UA52U2 від 31 березня 2023 року; МД №23UA77U4 від 31 березня 2023 року; МД №23UA11U6 від 04 квітня 2023 року; МД №23UA23U0 від 01 квітня 2023 року з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України (а.с.79, 95 зворот; 30; 44; 53; 62 том 1).

Позивач, не погоджуючись із рішеннями про коригування митної вартості товару, звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірні рішення прийняті відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) декларант у кожному випадку подав разом із митною декларацією документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару згідно з частиною другою статті 53 МК України: зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактуру (інвойс), банківський платіжний документ, що стосуються оцінюваного товару (щодо товару №1, №2, №3, №4, №5), транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (щодо товару №1, №2, №6): договір на перевезення, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг, документ, що підтверджує вартість перевезення, автотранспортні накладні. Додатково надано копії митних декларацій країни відправлення, прайс-листи експортера товару.

На думку суду, подані декларантом документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню, як те вимагається частиною другою статті 53 МК України.

Так з матеріалів справи слідує, що ввезення товарів на митну територію України відбулося на підставі зовнішньоекономічних контрактів: від 29 листопада 2019 року №29/11, укладеного між ТзОВ «Комбінат-Черкаси» та компанією «Iceland Pelagic» Ltd (стосується товару №1та №2) (а.с.102-107 том 1); від 13 грудня 2021 року №13/12, укладеного із компанією AS «Kajax Fishexport» (стосується товару №3, №4, №5) (а.с.39-40 том 1); від 09 січня 2023 року №09/01, укладеного між позивачем та компанією SIA «Ostbaltfish» (стосується товару №6) (а.с.70 зворот 74 том 1).

Контрактами визначено предмет та умови поставки, основні зобов`язання продавця та покупця.

Зокрема, контрактом від 29 листопада 2019 року №29/11 визначено, що продавець продає покупцю рибу морожену, кількість, якість, ціна, асортимент, упаковка, маркування, умови оплати кожної партії товару встановлюються в інвойсі (пункт 1.1); ціна товару зафіксована в євро або доларах США; оплата здійснюється згідно з проформою-інвойсом або інвойсом (пункти 2.1, 2.3); поставка та розподіл витрат за контрактом здійснюється на умовах, вказаних в інвойсі (пункт 3.1); кожна партія поставляється в строки та місце призначення, погоджені в інвойсі (пункт 3.3); продавець зобов`язаний надати ветеринарний сертифікат, сертифікат походження, CMR, експортну декларацію, прайс-лист (замовлення, комерційну пропозицію), інвойс, сертифікат якості, пакувальний лист (пункт 7.2).

У замовленнях на поставку товару №1 та №2 від 06 березня 2023 року та від 07 березня 2023 року (а.с.223 том 1, а.с.162 том 2), у яких є посилання на контракт від 29 листопада 2019 року №29/11, визначено асортимент товару (скумбрія морожена 550+), країну походження, кількість, ціну за одиницю (2,10 та 2,22 доларів США/кг відповідно), вартість партії 41580,00 доларів США та 43956,00 доларів США відповідно), що відповідає інформації в прайс-листі експортера на відповідну дату (а.с.223 зворот том 1, а.с.161 том 2). Кількість та номенклатура товару в названих документах узгоджується з відомостями у пакувальних листах від 15 березня 2023 року №SR028610, від 16 березня 2023 року №SR028625 (а.с.242 том 1 зворот, а.с.160 том 2).

У проформі-інвойсі від 15 березня 2023 року №S29362 та від 16 березня 2023 року №S29376 (а.с.231 зворот том 1, а.с.158 зворот том 2) вказано ті ж самі відомості про товар (кількісні, вартісні показники), визначені умови поставки FCA-Клайпеда. У виданих продавцем-експортером інвойсах від 15 березня 2023 року №SR028610 та від 16 березня 2023 року №SR028610 (а.с.233 том 1, а.с.138 том 2) відомості узгоджуються з наведеними вище даними, які відповідають інформації в МД №23UA93U4 від 28 березня 2023 року та МД №23UA37U9 від 03 квітня 2023 року відповідно (зокрема, щодо фактурної вартості товару, умов поставки).

Оплата проведена позивачем на користь компанії «Iceland Pelagic» Ltd 17 березня 2023 року (41580,00 доларів США) та 23 березня 2023 року (43956,00 доларів США) (а.с.232 том 1, а.с.158 том 2).

Товар супроводжувався документами про якість та походження, серед них: сертифікат якості від 15 березня 2023 року №SR028610; міжнародний ветеринарний сертифікат від 24 березня 2023 року №LT0321219/L2-6706; міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво №PX3025; сертифікат про походження товару від 15 березня 2023 року №IS-053901-1 (стосується товару №1) (а.с.87- 90 том 1). Такі ж документи надані продавцем до іншої партії товару: сертифікат якості від 16 березня 2023 року №SR028625; міжнародний ветеринарний сертифікат від 28 березня 2023 року №LT0322705/L2-7010; міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво №PX22380; сертифікат про походження товару від 16 березня 2023 року №IS-053949-1 (а.с.153-156 том 2).

Як видно з матеріалів справи, ТзОВ Комбінат-Черкаси» (замовник) укладено договір від 17 грудня 2021 року №17/12 про перевезення вантажів автомобільним транспортом із ФОП ОСОБА_2 (перевізник) (а.с.83 зворот - 85 том 1). Відповідно до заявки на перевезення від 24 березня 2023 року, ФОП ОСОБА_2 повинен здійснити перевезення вантажу за маршрутом Клайпеда (Литва) митний пост Ягодин Черкаси (а.с.85 зворот том 1). Автотранспортна накладна від 24 березня 2023 року №400060 (а.с.232 зворот том 1) підтверджує надання послуг перевезення цим перевізником товару №1 (а.с.83 том 1). Згідно з довідкою від 24 березня 2023 року, виданою ФОП ОСОБА_2 (а.с.86 зворот том 1), вартість перевезення з міста Клайпеда до митного поста Ягодин становить 35000,00 грн, а всього вартість перевезення партії товару (автомобіль DAF AI8465ОВ/ НОМЕР_1 ) становить 50000,00 грн, що підтверджено і рахунком-фактурою від 24 березня 2023 року №17 (а.с.86 зворот том 1).

Також з наданих сторонами доказами встановлено, що між позивачем та ТзОВ «Ніка Транс Україна» укладений договір від 27 березня 2023 року №27/03А про надання послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом (а.с.98-99 том 1). За заявкою від 27 березня 2023 року перевізник (ТзОВ «Ніка Транс Україна») зобов`язувався здійснити перевезення ватажу (товар №2) за маршрутом Клайпеда (Литва) митний пост Ягодин Черкаси (а.с.100 том 1). Виконання зобов`язання підтверджує автотранспортна накладна від 28 березня 2023 року (а.с.149 зворот том 2). Відповідно до рахунка-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 29 березня 2023 року №142; довідки від 29 березня 2023 року вартість послуг за маршрутом Клайпеда (Литва) митний пост Ягодин становить 35000,00 грн (а.100 зворот 101 том 1).

Митна вартість товару №1 та №2, поставка якого здійснювалася на умовах FCA-Клайпеда, окрім фактурної вартості включає витрати на транспортування оцінюваних товарів до митної території України, що відповідає пункту 5 частини десятої статті 58 МК України.

Умови поставки FCA або Франко-перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Вибір місця постачання вплине на зобов`язання з навантаження й розвантаження товару в даному місці: якщо постачання здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження; якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе.

Отже, з наведеного слідує, що покупець несе витрати з перевезення товару.

За обставин цієї справи позивач при поставці товару №1 та №2 такі витрати поніс, які він включив до митної вартості, що не заперечує відповідач та підтверджено доказами у справі.

Судом також встановлено, що товар №3, №4, №5 поставлявся позивачу на виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) від 13 грудня 2021 року №13/12, укладеного із

компанією «As Kajax Fishexport/Peterburi» (а.с.39-40 том 1), який містить аналогічні істотні умови, що й наведений вище контракт (тільки за цим договором розрахунки за товар здійснюються у євро). Доповненням до контракту від 02 січня 2023 року визначено, що покупець здійснює оплату кожної партії товару на умовах 100% передоплати чи 100% оплати (а.с.40 том 1).

Номенклатура, вартісні і кількісні характеристики зазначених партій (риба морожена, оселедці: салака морожена) визначаються у прайс-листах експортера: від 17 березня 2023 року (а.с.33 том 1), від 24 березня 2023 року (а.с.33, 46 том 1, 109 том 2), ціна у яких становить 0,59 євро/кг. Поставка товару здійснювалася згідно з рахунками-інвойсами від 17 березня 2023 року №192; від 24 березня 2023 року №206, від 24 березня 2023 року №207 на суму 11682,00 євро кожен (а.с.31, 45, 54 том 1).

Ця вартість відповідає фактурній вартості в МД №23UA11U6 від 30 березня 2023 року, МД №23UA57U6 від 30 березня 2023 року та МД №23UA38U8 від 03 квітня 2023 року.

В рахунках-інвойсах визначено повну передоплату товару. Позивач здійснив оплату трьох партій товару згідно з платіжною інструкцією від 29 березня 2023 року №623 на загальну суму 35046,00 євро (3 х 11682,00 грн), про що роз`яснив у листі від 29 березня 2023 року №29/03/23А (подавався при митному оформленні) (а.с.31 зворот - 32 том 1).

Поставка товару здійснювалася згідно з автотранспортними накладними від 27 березня 2023 року №2703/01; від 28 березня 2023 року №2803/01, від 28 березня 2023 року №2803/01 (а.с.49, 56 зворот том 1).

Товар супроваджувався з документами про якість та походження, серед яких: сертифікат якості від 27 березня 2023 року №2703/01; міжнародний ветеринарний сертифікат від 24 березня 2023 року №АА118244; сертифікат про походження товару ЕЕ381334 від 24 березня 2023 року (до товару №3); сертифікат якості від 28 березня 2023 року №2803/01; міжнародний ветеринарний сертифікат від 28 березня 2023 року №АА118259; сертифікат про походження товару ЕЕ381340 від 27 березня 2023 року (до товару №4); сертифікат якості від 28 березня 2023 року №2803/02; міжнародний ветеринарний сертифікат від 28 березня 2023 року №АА118258; сертифікат про походження товару ЕЕ381341 від 27 березня 2023 року (до товару №5), зміст яких також дозволяє ідентифікувати товар.

Поставка товару №3, №4, №5 здійснювалася на умовах СРТ-Черкаси. Це означає, що продавець доставить товар названому ним перевізнику. Продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення.

Отже, за такими умовами (вказані в рахунках-інвойсах) позивач (покупець) не є замовником послуг з перевезення товару, який отримує у визначеному місці місто Черкаси, додаткових витрат не несе.

Надані декларантом до митного оформлення документи давали можливість визначити складові митної вартості товару, що постачався на умовах СРТ-Черкаси.

З матеріалів справи також встановлено, що товар №6 постачався відповідно до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 09 січня 2023 року №09/01, укладеного з компанією SIA «Ostbaltfish» (а.с.70 зворот - 76 том 1). За умовами цього договору ціна товару (риби) зафіксована в євро та визначається в інвойсах. Розподіл витрат здійснюється на визначених договором умовах (пункти 1.1, 2.1, 3.1).

Відповідно до прайс-листа експортера (а.с.64) станом на 27 березня 2023 року установлена ціна на салаку морожену (9-12 сорт) на рівні 0,55 євро/кг (а.с.64 том 1). Замовленням від 27 березня 2023 року визначено поставку такого товару в кількості 20000 кг; вартість партії становить 11000,00 євро (а.с.63 зворот).

Постачальником товару надано міжнародний ветеринарний сертифікат від 28 березня 2023 року №LV095426Р, сертифікат якості від 28 березня 2023 року №28/03/2023-01, декларацію-інвойс від 28 березня 2023 року №OST-2023-45 (а.с.93-97 том 2).

Поставка товару за попереднім замовленням здійснена продавцем згідно з рахунком- інвойсом від 28 березня 2023 року №OST2023-45 (пакувальний лист від 28 березня 2023 року) на умовах FCA-Лієпая, що є місцем передачі товару від продавця до покупця. Тобто, витрати перевезення товару на митну територію України від названого місця несе позивач.

Для перевезення товару ТзОВ «Комбінат-Черкаси» уклало договір від 01 березня 2023 року №01/03Б із ТзОВ «Інтер Алекс Транс» (а.с.85 зворот 87 том 2). Відповідно до заявки на перевезення (а.с.87 зворот том 2) на замовлення позивача від 27 березня 2023 року (а.с.63 том 1) ТзОВ «Інтер Алекс Транс» зобов`язувалося здійснити перевезення вантажу за маршрутом Лієпая митний пост Ягодин Черкаси. Вартість перевезення становить 50000,00 грн, з них від міста Лієпая до митної території України 35000,00 грн (рахунок-фактура від 28 березня 2023 року №79 на а.с.68 том 1).

Про виконання умов договору перевізником свідчить автотранспортна накладну від 28 березня 2023 року №OST2023-45 (а.с.88 зворот том 2); довідка про транспортні витрати від 28 березня 2023 року №1 (а.с.75 том 1).

Витрати на перевезення товару (35000,00 грн) включено до митної вартості оцінюваного товару.

Ні умовами зовнішньоекономічних контрактів, ні рахунками-інвойсами не було обумовлено покладення на позивача інших витрат. Страхування товару не здійснювалося.

В контексті наведеного суд вважає, що висновки відповідача у повідомленнях декларанту та у спірних рішеннях про не підтвердження складових митної вартості є необґрунтованими.

З приводу тверджень відповідача про наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, то суд зазначає, що до МД №23UA93U4 від 28 березня 2023 року додавався договір від 17 грудня 2021 року №17/12 на перевезення вантажів автомобільний транспортом, укладений із ФОП ОСОБА_2 , реквізити якого вказані в графі 44 декларації (а.с.210 том 1). Також про надання цього документа зазначається в картці відмови в митному оформленні (випуску) товарів №UA205140/2023/001100 (а.с.211 том 1).

З огляду на наведене підтверджено інформацію у графі 4 CMR від 24 березня 2023 року №400060 (щодо місця відвантаження товару - Клайпеда, перевізник - ФОП ОСОБА_2 ).

Стосовно не підтвердження, на думку відповідача, відомостей про навантаження товару №1, відвантаження якого здійснювалось не з площі продавця, то тут необхідно звернути увагу, що у міжнародному ветеринарному сертифікаті у графі 1.1 є відомості про вантажовідправника - компанію UAB «VPA Logistics» LTD, яка за дорученням компанії-експортера здійснювала відвантаження товарів з міста Клайпеда (а.с.233 зворот том 2). Як пояснював письмово у листі від 04 квітня 2023 року №04/04-23 позивач, у названому місці знаходиться орендовані експортером холодильні камери (а.с.108-109 том 1).

На зауваження митного органу щодо відомостей про відправника товару №2 в автотранспортній накладній та в декларації країни відправлення (UAB «Kaminatrans»), тоді як відправник в митній декларації UAB «VPA Logistics», а контракт укладено із компанією «Iceland Pelagic» Ltd, необхідно зазначити, що при уважному вивченні документів, на які посилається відповідач, мало б бути зрозуміло, що у пункті 1.13 міжнародного ветеринарного сертифікату, графі 4 CMR є відомості про місце відвантаження - UAB «Kaminatrans»; ця компанія є відправником і декларантом за експортною митною декларацією та за дорученням експортера вчиняла дії щодо замитнення товару та оформлення експортної митної декларації (на а.с.128 том 1 переклад декларації країни відправлення). Компанія UAB «VPA Logistics» за дорученням експортера надавала експедиційні послуги (на а.с.128 зворот том 1 переклад автотранспортної накладної).

Зазначені дії, які вчинялися за дорученням продавця товару, жодним чином не створюють додаткові обов`язки для позивача, який має договірні зобов`язання виключно перед компанією «Iceland Pelagic» Ltd, з якою укладено контракт.

Письмові пояснення позивач виклав у листі від 04 квітня 2023 року №04/04-23 в адресу Волинської митниці (а.с.108-109 том 1).

Ввезення рибної продукції на територію України (товару №3, №4, №5) відбувалось на підставі зовнішньоекономічного контракту від 13 грудня 2021 року №13/12, укладеного між імпортером ТзОВ «Комбінат-Черкаси» та іноземною компанією-експортером AS «Kajax Fishexport». Супровідні документи містять відомості про компанію продавця. Тому зауваження митниці у повідомленні декларанту про зазначення у графі №44 митної декларації за кодом 4100 зовнішньоекономічного контракту від 13 грудня 2021 року №13/12 не від виробника, а посередницького, є необґрунтованим, не містить мотивів, які б вказували на заниження митної вартості оцінюваного товару.

Так само ненадання проформи-інвойсу не вказує на заниження митних платежів, оскільки відомості про ціну партії товару (стосується товару №3) вказані в інвойсі; оплата товару (повна передоплата) здійснена згідно з платіжною інструкцією від 29 березня 2023 року №623 на суму, що покриває поставку за трьома рахунками-фактурами №192, №206, №207 та містить посилання на укладений сторонами контракт №13/12. За умовами контракту від 13 грудня 2021 року №13/12 передбачено подання інвойсу або проформи-інвойсу. Наведене спростовує твердження відповідача про неможливість ідентифікувати банківський платіжний документ від 29 березня 2023 року №623 на суму 35046,00 євро з поставкою товару (вказані реквізити продавця та номер договору), а партії товару №3, №4, №5 є ідентичними та сама номенклатура, кількість та вартість товару: 11682,00 євро кожна.

На доводи Волинської митниці у повідомленні декларанту під час митного оформлення товару №5 про закінчення строку дії договору (контракту) від 13 грудня 2021 року №13/12 (згідно з пунктом 14.1 дійсний до 31 грудня 2022 року), то відповідач безпідставно не взяв до уваги, що у пункті 14.2 договору обумовлено, що у разі відсутності письмових заперечень сторін договір вважається пролонгованим на кожний календарний рік (а.с.106 зворот том 2). Прикметно, що таке зауваження висловлене лише під час митного оформлення товару №5, хоч за тим же договором здійснювалася і поставка товару №3 та №4, що додатково вказує на необґрунтованість сумнівів митного органу щодо правильності визначення митної вартості товарів.

Беззмістовними є твердження відповідача про наявність розбіжностей в декларації країни відправлення від 27 березня 2023 року №23EE3300EE70336839, у якій числове значення вартості товару №4 становить 10524,00 євро, тоді як в інвойсі від 24 березня 2023 року №206 вартість товару становить 11682,00 євро.

В матеріалах справи відсутня декларація країни відправлення від 27 березня 2023 року №23EE3300EE70336839, у якій би числове значення вартості товару №4 становило 10524,00 євро. В графі 46 декларації країни відправлення від 27 березня 2023 року №23EE3300EE70336839 (а.с.45 зворот том 1), як і в інвойсі від 24 березня 2023 року №206 (а.с.45 том 1), вартість товару становить 11682,00 євро. Тобто, цінова розбіжність відсутня.

Оцінюючи доводи Волинської митниці про можливе заниження вартості перевезення товару за маршрутом Лієпая (Латвія) митний пост Ягодин з посиланням на інформацію ДП «Укрпромзовнішекспертиза» про вартість перевезень вантажі автомобільним транспортом за напрямком Латвія-Україна на рівні 1,60-2,80 євро/км, тоді як відповідно до рахунку на перевезення вантажу від 28 березня 2023 року №79 становлять 35000,00 грн (41,08 грн/км), то суд погоджується із позивачем, що проведення аналітичних досліджень ДП «Укрпромзовнішекспертиза» та наведення узагальнених даних у певній сфері, галузі не може мати обов`язковим до застосування суб`єктами господарювання, які надають послуги на конкурентних засадах та самі визначають цінову політику. Окрім цього суд не має можливості перевірити інформацію, на яку покликається відповідач, бо останній не надав документальних доказів своїх розрахунків (інформації ДП «Укрпромзовнішекспертиза»).

В решті доводів відповідача (зокрема, щодо наданих прайс-листів), то варто зазначити, що прайс-лист у кожному випадку видавався експортером. Фактично прайс-лист є ціновою пропозицією щодо товару, на який є запит покупця (позивача); його відомості наводяться продавцем та до формування прайс-листа покупець відношення не має (це до тверджень відповідача про неповноту інформації у прайс-листі). З урахуванням цінової пропозиції продавця сформовано замовлення партії товару, про що останнім видано рахунок-інвойс. Відсутність у покупця прайс-листа на всі види продукції не може бути підставою для відмови у визначенні митної вартості товару за обраним декларантом методом.

Суд зауважує, що відповідно до приписів частини другої статті 53 МК України прайс-лист не є документом, які підтверджує митну вартість товарів. Надання каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листи) виробника товару може вимагатися за умов, визначених у частині третій статті 53 МК України. У свою чергу митний орган не навів жодних аргументів, яким чином надання прайс-листа експортера ставить під сумнів достовірність визначеної митної вартості товару.

Стосовно числових значень вартості товару в декларації країни відправлення (експортній декларації) та в інвойсі, то тут суд зазначає, що для покупця, який імпортує товар на митну територію України, саме інвойс, виданий продавцем, є документом, який визначає вартість товару (цінові показники). Згідно з наданими до митного оформлення інвойсами вартість товару №1 та №2 визначалась в доларах США. Відповідач не довів, що видані експортером інвойси містять неправдиві дані чи є підробленими.

Експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. Митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням.

З приводу можливої розбіжності числового значення вартості товару №1 в експортній декларації №23LTLC0100EK0D1063 (38859,81 євро) у порівнянні з інвойсом від 15 березня 2023 року №SR028610 (41580,00 доларів США), та товару №2 в декларації країни відправлення №23LTLC0100EK0DA4F2 від 28 березня 2023 року (41080,37 євро) у порівнянні з інвойсом від 16 березня 2023 року №SR028625 (43956,00 доларів США), то конвертація валют здійснюється за курсом валют в країнах Євросоюзу, а не за курсом валют Національного банку України. Зрештою, відповідач не довів наявність будь-якої різниці при конвертації валют (доларів США у євро).

Суд зазначає, що надані декларантом документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну.

Самі лише припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

З урахуванням наведеного відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Суд повторює, що вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у частинах третій-четвертій статті 53 МК України та про надання яких вказано у повідомленні декларанту може мати місце лише тоді, коли документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість своїх сумнівів, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Однак за обставин цієї справи відповідач не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви відповідача ґрунтуються виключно на його необґрунтованих припущеннях, а не на достовірних відомостях.

При цьому суд зазначає, що відсутність договірних відносин із третіми особами вже само по собі робить невиконуваною вимогу митного органу надати договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаними з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, а також рахунки про здійснення платежів третім особам. Тому митний орган не може покликатися на ненадання декларантом таких документів, яких у нього не було і не могло бути. Доказів протилежного відповідачем не надано. Теж саме стосується вимоги про надання рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) та про надання виписки з бухгалтерської документації, а також ліцензійного чи авторського договору покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів (чому такий договір має бути у покупця з огляду а предмет поставок, не зрозуміло).

Суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є і вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. Підтверджуючими документами про вартість товару в цьому випадку є зовнішньоекономічний контракт (додаткові угоди до нього) та рахунок-фактура (інвойс).

При вирішенні спору суд також враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 року за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2019 року у справі №825/648/17.

Між тим у спірних рішеннях митний орган лише вказав номер та дату митних декларацій, на основі яких ним було здійснено коригування митної вартості товарів, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.

За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі №815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митниця повинна довести законність свого рішення, яке не може ґрунтуватися на припущеннях та сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Отже, підстави вважати, що рішення відповідача від 29 березня 2023 року №UA205140/2023/000150/2; від 04 квітня 2023 року №UA205140/2023/000178/2; від 31 березня 2023 року №UA205140/2023/000163/2; від 31 березня 2023 року №UA205140/2023/000164/2; від 03 квітня 2023 року №UA205140/2023/000176/2; від 31 березня 2023 року №UA205140/2023/000167/2 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому такі рішення підлягають скасуванню як протиправні, а позов належить задовольнити повністю.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України установлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2684,00 грн та витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 15000,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вказаних правових норм, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

Для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копії таких документів: договору про надання правничої допомоги від 28 березня 2023 року №58-ЮП, укладеного між Адвокатським бюро «Крючкова» (далі - Адвокатське бюро) та ТзОВ «Комбінат-Черкаси» (а.с.21-23 том 1), рахунка-фактури від 13 квітня 2023 року №398 (а.с.24 том 1), акта приймання-передачі наданих послуг від 13 квітня 2023 року (а.с.204 зворот, том 1), попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу від 21 квітня 2023 року №21/04-01 (а.с.25 том 1), платіжної інструкції від 20 квітня 2023 року №7788099 на суму 15000,00 (а.с.19 том 1).

Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг від 13 квітня 2023 року Адвокатським бюро надано такі послуги щодо ведення справи оскарження шести рішень про коригування митної вартості товарів (є предметом цієї справи), представництво інтересів позивача у Волинському окружному адміністративному суді та Восьмому апеляційному адміністративному суді. Загальна вартість послуг становить 15000,00 грн.

При цьому відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу від 21 квітня 2023 року №21/04-01 для ТзОВ «Комбінат- Черкаси» надано та надалі планується надати такі види послуг: ознайомлення керівника позивача із процесуальними правами та обов`язками щодо захисту прав та інтересів (30 хв); аналіз повідомлення митного органу із вимогами про надання додаткових документів та підготовка повідомлення про надання додаткових документів та пояснень, ознайомлення із рішеннями про коригування митної вартості товарів (3 год); ознайомлення із товарно-супровідними документами та перевірка правосуб`єктності учасників зовнішньоекономічної операції (2 год); складання стратегії представництва у суді, вивчення судової практики з відповідних правовідносин (2 год); складання позовної заяви, вивчення судової практики з відповідних правовідносин (4 год). Розмір гонорару становить 15000,00 грн.

Відповідач заперечив щодо стягнення витрат на правничу допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю із категорією справи і предметом позову (а.с.201-203 том 1).

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу цієї справи, суд зазначає, що предметом позову є однотипні рішення про коригування митної вартості; спірні правовідносини регулюються нормами МК України та великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню і застосуванню, не передбачають. При цьому такі послуги, як складання стратегії представництва у суді, вивчення судової практики з відповідних правовідносин (2 год); складання позовної заяви, вивчення судової практики з відповідних правовідносин (4 год); ознайомлення із товарно-супровідними документами та перевірка правосуб`єктності учасників зовнішньоекономічної операції (2 год) дублюються (такі послуги мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду). Також з акта приймання-передачі послуг слідує, що загальна вартість послуг (15000,00 грн) включає ведення судової справи у Волинському окружному адміністративному суді та у Восьмому апеляційному адміністративному суді. Однак суд першої інстанції при вирішенні спору не здійснює розподіл судових витрат, які підлягатимуть розподілу у разі апеляційного провадження (якщо таке матиме місце). Тому заявлені судові витрати на цій стадії судового процесу є явно завищеними та в частині стосуються ще не наданих послуг. До суду першої інстанції позивач (його адвокат) не подавав інших заяв по суті справи, крім позовної заяви (яку до того ж залишено судом без руху).

Виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, обсягу наданих адвокатом послуг (їх повторення в розрахунку та включення в акт приймання-передачі послуг за супровід у суді апеляційної інстанції), справедливим буде відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу; решту витрат повинен понести позивач.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 2684,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 20 квітня 2023 року №7788098 (а.с.19 том 1), випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с.168 том 2).

Ціною позову у цій категорії справ у вимогах майнового характеру є різниця між податками, нарахованими на митну вартість товару, заявлену декларантом, та податками, нарахованими на митну вартість, визначену митницею (вказану правову позицію викладено в ухвалі Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі №804/2035/17).

З МД №23UA84U2 від 29 березня 2023 року, МД №23UA5U2 від 31 березня 2023 року, МД №23UA77U4 від 31 березня 2023 року, МД №23UA23U0 від 01 квітня 2023 року, МД №23UA11U6 від 04 квітня 2023 року, МД №23UA6U0 від 04 квітня 2023 року, за якими товар було випущено у вільний обіг, вбачається, що різниця між сумами мита та податку на додану вартість, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митною вартістю, розрахованою митним органом в оскаржуваному рішенні, становить 110924,48 грн. Тому відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI) розмір судового збору за подання цього позову юридичною особою (1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) становить 2684,00 грн (бо 110924,48 грн х 1,5% = 1663,87 грн, що менше 2684,00 грн прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року).

Позовна заяви подана через підсистему «Електронний суд», а згідно з частиною третьою статті 4 Закону №3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, з урахуванням наведених приписів розмір судового збору за подання цього позову становить 2147,20 грн (2684,00 грн х 0,8).

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судові витрати у сумі 7147,20 грн (2147,20 - витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, та 5000,00 грн - витрати на правничу допомогу адвоката). Решту судового збору може бути повернуто ухвалою суду відповідно до статті 7 Закону №3674-VI за окремо поданим клопотанням позивача.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат-Черкаси» (18028, Черкаська область, місто Черкаси, вулиця 14 Грудня, будинок 87, ідентифікаційний код юридичної особи 37551531) до Волинської митниці (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43958385) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці від 29 березня 2023 року №UA205140/2023/000150/2; від 04 квітня 2023 року №UA205140/2023/000178/2; від 31 березня 2023 року №UA205140/2023/000163/2; від 31 березня 2023 року №UA205140/2023/000164/2; від 03 квітня 2023 року №UA205140/2023/000176/2; від 31 березня 2023 року №UA205140/2023/000167/2 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат-Черкаси» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати у сумі 7147,20 грн (сім тисяч сто сорок сім грн 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк