Справа № 420/9182/23
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2023-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9182/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А.

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 10.04.2023 року №355953 про застосування на підставі абз.6 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» адміністративно-господарського штрафу на суму 34 000 грн, мотивуючи це тим, що під час зупинення транспортного засобу інспектор не пропонував водія надати для перевірки сертифікат відповідності, який у того був в наявності так як вантажівка тільки в`їхала на територію України з країни вибуття -Туреччина, транзитом через Болгарію та Румунію, та митниці всіх країн перевіряли даний документ, та інспектор не надавав водію акт перевірки після його складання, також не направляв даний акт позивачу, та його не запрошували на розгляд справи та позбавили можливості приймати участь в її розгляді та давати пояснення, докази та зауваження. Також у оскаржуваній постанові не зазначено конкретно за відсутність якого документа до позивача застосований штраф.

Ухвалою суду від 01.05.2023 року відкрито позовне провадження та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 28.06.2023 року залучено як співвідповідача у справі Державну службу України з безпеки на транспорті.

16.05.2023року до суду надійшов відзив на позов у якому представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті зазначає, що як під час перевірки, так і при прийнятті оскаржуваної постанови, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В зв`язку із наведеним просить суд в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши зміст адміністративного позову, відзив відповідача, відповідь на відзив позивача, заперечення на відповідь на відзив, надані до суду письмові докази у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обставини справи.

02.03.2023 посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті, керуючись Законом України "Про автомобільний транспорт", Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), у відповідності до щотижневого графіку проведення рейдових перевірок у період з 27.02.2023 по 05.03.2023, на підставі направлення на рейдову перевірку від 24.02.2023 за №015516, на автодорозі М-10 (015+516км.) проведено рейдову перевірку .

В межах перевірки, посадовою особою відповідача зупинено транспортний засіб марки Volvo реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом Krona реєстраційний номер НОМЕР_2 , який використовувався у своїй діяльності ФОП ОСОБА_1 та їхав з Туреччини згідно CMR (а.с.18).

За результатами проведення перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за №352110, в якому зафіксовані виявлені порушення передбачені ст. 34 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за які передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (виконання міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів визначених ст.53 Закону України "Про автомобільний транспорт" -не забезпечено водія сертифікатом відповідності ТЗ вимогам законодавства України щодо безпеки руху та екологічної безпеки (причіп) вимогам країн, територією яких здійснюється перевезення).

В графі акту «Пояснення водія про причини порушень» вказано про його відмову від підписання акту.

Даний акт з додатками був спрямований до відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області.

Згідно запрошення від 28.03.2023 розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт згідно акту за №352110 від 02.03.2023 призначено на 10.04.2023. На адресу позивача відповідачем направлено вказане запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, яке згідно інформації з сайту Укрпошти було отримано позивачем 01.04.2023р.

Позивач на розгляд справи до відповідача не прибув.

10.04.2023 начальником відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області винесено постанову за №355953 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в сумі 34 000 гривень, відповідно до абз. 6 частини 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Вказана постанова направлена завчасно на адресу позивача.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Джерела права та висновки суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001 (далі - Закон № 2344-III).

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону № 2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Частиною 12 статті 6 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до положень частин 14, 17 статті 6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

В силу вимог пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.Згідно з пунктами 26, 27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно до частини першоїстатті 48 Закону №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Згідно статті 53 Закону №2344-ІІІ організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

При виконанні міжнародних перевезень вантажів резиденти України повинні мати: дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; документи на вантаж. У транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи.

Наказом Міністерства інфраструктури України №590 від 09.08.2022р. затверджений Порядок застосування засобів фото- і відеофіксації посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2022р. за № 1053/38389).

Згідно п.5 вищевказаного Порядку портативний відеореєстратор вмикається посадовою особою Укртрансбезпеки та повинен перебувати в режимі відеозйомки з аудіо супроводженням під час здійснення відповідних заходів, визначених пунктом 3 розділу I цього Порядку, крім випадків, пов`язаних з виникненням у посадової особи Укртрансбезпеки приватного становища (відвідування вбиральні, кімнати відпочинку, перерви для приймання їжі тощо).

Посадова особа Укртрансбезпеки зобов`язана вмикати портативний відеореєстратор під час рейдових перевірок (перевірок на дорозі): зупинення транспортного засобу, процесів виявлення та фіксування порушень, спілкування з фізичними особами.

Як встановлено судом з наданих суду відповідачем відео файлів записаних відеорєєстратором інспектора під час перевірки вантажівки 02.03.2023року вбачається, що водієм надавався інспектору сертифікат відповідності причепу вимогам законодавства України щодо безпеки руху та екологічної безпеки №UA-TS-1803055, копія якого наявна матеріалах справи (а.с.19) та який чинний протягом всього терміну експлуатації причепу і не потребує поновленню.

Тому суд доходить висновку, що відповідач не довів правомірність оскаржуваного рішення.

При цьому з наданих суду відповідачем відеофайлів не вбачається, що інспектор склав акт та надавав його для ознайомлення та підписання водію, а тому суд доходить висновку, що відповідач не спростував належними та допустимими доказами аргументи позивача, про те, що акт перевірки водію на ознайомлення та підписання не надавався, та зауважень до водія щодо вказаного порушення не висувалось під час ознайомлення інспектора з документами перевізника.

Щодо аргументів позивача, про неповідомлення про розгляд справи відповідачем, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п.25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затв. постановою КМ України № 1567 від 08.11.2006р., справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно з п.26 цього Порядку справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

Із змісту п.27 зазначеного Порядку слідує, що у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт по Акту № 352110 був призначений на 10.04.2023р., про що позивачу був направлений рекомендованим лист з повідомленням № 070 від 29.03.2023р. Зазначений рекомендований лист був вручений адресату 01.04.2023р.

Таким чином, обов`язок відповідача повідомити суб`єкта господарювання про розгляд справи обмежується лише надісланням виклику на розгляд справи. Фактичні обставини одержання надісланого виклику знаходяться за межами компетенції відповідача та не можуть впливати на розгляд справи про накладення штрафу, оскільки відносини між оператором поштового зв`язку та адресатом знаходяться поза контролем відповідача та не залежать від нього.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.06.2018р. у справі № 809/1198/17 та від 13.06.2018р. у справі № 820/6755/16.

Згідно постанови № 820/4810/17 від 01.03.2018р. Верховного Суду у складі колегії судів Касаційного адміністративного суду, відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу, при розгляду даної справи не позбавляє особу спростовувати вину у суді та у зв`язку з цим не може бути самостійною підставою для скасування постанови для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Під час судового розгляду відповідач надав список № 2600 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих з штриховим кодовим ідентифікатором 070, що є доказами відправлення позивачу рекомендованим листом з повідомленням виклику на розгляд справи на адресу місцезнаходження позивача :Одеська обл.. Бідяївський р-н. с.Великий Дальник 1-й пров.Тираспольський б.3.

Завчасне, у межах достатнього поза розумним сумнівом строку надходження поштового відправлення (до складу якого входить повідомлення про дату, час та місце розгляду питання стосовно накладення штрафу на перевізника) до установи з поштового зв`язку не виключає можливості накладення штрафу за відсутності перевізника, адже кожен учасник суспільних відносин повинен дотримуватись базових правил добропорядності, доброчесності та сумлінності тощо, а не ухилятись від отримання поштової кореспонденції задля уникнення юридичної відповідальності.

Тому суд відхиляє аргумент позивача, щодо не повідомлення його відповідачем про розгляд справи, як підставу для скасування оскаржуваної постанови.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04, відповідно до п. 58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі"Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torijav.Spain) від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом абзацу першого частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні з цим позовом до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,00 грн. за квитанцією від 24.02.23р. №139. Отже, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача належить 1073,00 грн сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 6-8, ч.2 ст.9, ст.ст.10, 77, 90, 242-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 10.04.2023 року №355953.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073.00грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими ст..ст.293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач : фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) рнокпп НОМЕР_3 .

Відповідач: Відділ державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті (65008, м.Одеса, вул. Бориса Дерев`янка, буд.1)

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (03135, м.Київ, Шевченківський район, проспект Перемоги, будинок 14, ).

Суддя Іванов Е.А.