Справа № 400/8655/23
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 р. № 400/8655/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу,

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачів:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54008, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Фастівський район, Київська область, 08500, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівська область, 79016,
про:визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2023 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про:

визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 07.03.2023 № 18 та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 15.03.2023 № 18 щодо призначення позивачу пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до пільгового страхового стажу періоди роботи з 05.07.1988 по 26.07.1988, з 17.07.1989 по 01.09.1989, з 12.07.1990 по 26.08.1990, з 04.07.1991 по 18.09.1991 та з 12.08.1992 по 02.02.1998 і повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 28.02.2023.

Позов обґрунтовано позивачем тим, що у трудовій книжці позивача в записах, що стосуються цих періодів, вказано, що він був задіяний на підземних роботах повний робочий день, що підтверджує його пільговий стаж. Однак, органи Пенсійного фонду України протиправно не включили до його пільгового стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці вищезазначені періоди роботи, на підставі чого йому було відмовлено у призначені йому пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому, органи Пенсійного фонду України не здійснили жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б підтверджено його пільговий стаж. У позивача відсутня можливість отримати уточнюючі довідки підприємств, де він працював, оскільки вони знаходяться на тимчасово окупованій території України.

У відзивах на позовну заяву позивачі заперечили проти позову і просили відмовити у задоволенні позову повністю.

Так, відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 03.08.2023 аргументовано тим, що записи трудової книжки позивача не містять інформацію щодо умов, в яких він працював, зайнятості певними роботами або на певних виробництвах упродовж повного робочого дня, не зазначено характер виконуваної роботи, розподіл, підрозділ, пункт, найменування Списків. Тому позивач зобов`язаний був надати органам Пенсійного фонду України уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників за формою, встановленою Додатком № 5 до Порядку № 637. Оскільки позивачем не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення у зв`язку з відсутністю документів, визначених чинним законодавством, тому відсутні підстави для зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу позивача.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 01.08.2023 № 1300-5903-7/111748 та Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області у відзиві на адміністративний позов від 04.08.2023 № 1000-0905-7/116750 умотивували свої позиції тим, що пільговий стаж за списком № 1 у позивача відсутній, бо він на надав документи, що підтверджують періоди роботи в особливо важких і особливих умовах праці. Надана позивачем трудова книжка не містить відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. Крім цього, відповідачі наголосили на тому, що якщо особа, яка працювала в шкідливих умовах, починаючи з 21.08.1992 й атестація робочих місць не проводилася, то працівники втрачають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

У відповідях на відзив, які надійшли до суду 16.08.2023 і 18.08.2023, позивач зазначив, що:

у нього відсутні можливості надати додаткові витребувані відповідачами документи;

у його трудовій книжці вказано, що у відповідні періоди роботи він був задіяний на підземних роботах повний робочий день.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, встановленому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Розглянувши заяви по суті, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується його паспортом громадянина України.

Згідно із записами трудової книжки позивача НОМЕР_1 , виданої 27.07.1988 (далі Трудова книжка), позивач працював:

з 05.07.1988 по 26.07.1988 проходив виробничу практику з повним робочим днем під землею на шахті «Анінська» Виробничого об`єднання з добування вугілля «Стахановвугілля»;

з 17.07.1989 по 01.09.1989 походив практику у Шахтопрохідному управлінні № 4 тресту «Ворошиловград-шахтапроходка» прохідником 5-го розряду з повним робочим днем під землею;

з 12.07.1990 по 26.08.1990 проходив практику у Ворошиловградському шахтопрохідному управлінні тресту «Ворошиловград вуглебуд» прохідником 5-го розряду з повним робочим днем під землею;

з 04.07.1991 по 18.09.1991 у Шахтопрохідному управлінні № 4 тресту «Луганськшахтопроходка» прохідником 5-го розряду з повним робочим днем під землею;

з 12.08.1992 по 02.02.1998 у Шахтопрохідному управлінні № 4 тресту «Луганськшахтопроходка» гірничим майстром з повним робочим днем під землею.

18.04.2023 позивач звернувся до Державного архіву Луганської області із зверненням, зокрема, щодо надання довідки про підтвердження трудового стажу за періоди роботи з 05.07.1988 по 26.07.1988, з 17.07.1989 по 01.09.1989, з 12.07.1990 по 26.08.1990, з 04.07.1991 по 18.09.1991 та з 12.08.1992 по 02.02.1998.

Листом від 20.04.2023 № С-19 Державний архів Луганської області повідомив позивача, що документи з кадрових питань (особового складу) зберігаються в архівних підрозділах юридичних осіб 75 років і не підлягають передачі в Держархів. У разі припинення юридичної особи, документи з кадрових питань (особового складу) передаються правонаступнику або в архів організації вищого рівня відповідної галузі, або в трудовий архів за місцем знаходження юридичної особи. Документи шахтопрохідного управління № 4 тресту «Луганськшахтопроходка» до Держархіву у м. Сєвєродонецьку не надходили. У зв`язку з тим, що зазначена шахта на сьогодні знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території, запит позивача перенаправити за належністю не має можливості.

Крім цього, 29.04.2023 позивач надіслав ідентичне зверненням до Міністерства енергетики України, яке отримано 05.05.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням (ф. 119) № 460. За твердженням позивача Міністерство енергетики України не надало відповіді на його звернення.

28.02.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1, тобто коли йому вже виповнилося 55 років.

У зв`язку з тим, що призначення / перерахунок пенсії здійснюється за екстериторіальним принципом, вищенаведена заява позивача була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, яке 07.03.2023 прийняло рішення № 18 про відмову у призначенні пенсії.

Вказане рішення про відмову аргументовано тим, що позивач не має право на призначення пенсії, оскільки у нього взагалі відсутній страховий стаж за списком № 1.

09.03.2023 позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1, яке було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.

15.03.2023 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняло рішення № 18 про відмову у призначенні позивачу пенсії у зв`язку з не підтвердженням його пільгового стажу. До пільгового стажу позивача не були зараховані періоди його роботи з 05.07.1988 по 26.07.1988, з 17.07.1989 по 01.09.1989, з 12.07.1990 по 26.08.1990, з 04.07.1991 по 18.09.1991 та з 12.08.1992 по 02.02.1998 згідно з Трудової книжки, оскільки ним не було надано довідки про пільговий характер роботи.

Вважаючи вищенаведені відмови протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом. Позивач переконаний, що органи Пенсійного фонду України порушили його право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) встановлено, що право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідних для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з абзацами першим і другим пункту 2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Оскільки на сьогоднішній день в Україні не запроваджено пенсійне забезпечення через професійні та корпоративні фонди, тому порядок призначення пенсії на пільгових умовах визначається нормами Закону № 1058-ІV.

Абзацом першим підпункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з абзацами двадцять четвертим і двадцять п`ятим підпункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам на 1рік за кожний повний рік такої роботи.

Отже, умовами для зменшення пенсійного віку чоловіків для отримання пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 є:

досягнення 50 років;

наявність страхового стажу не менше 25 років;

наявність пільгового стажу на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 не менше 5 років (половина 10 річного стажу на відповідних роботах).

Порядок застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України №? 383 від 18.11.2005, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (далі Порядок №? 383).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Отже, однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи.

Таким чином, пільговий стаж позивача на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком№ 1 повинен бути підтверджений:

документами про відповідні умови праці за час виконання роботи до 21.08.1992;

результатами атестації відповідного робочого місця за умовами праці після 21.08.1992.

Що стосується документів про відповідні умови праці за час виконання позивачем відповідних робіт до 21.08.1992, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (чинного станом на 21.08.1992) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Тобто законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 31.07.2018 у справі № 235/1112/17 та від 11.08.2021 у справі № 172/1079/16-а.

Суд встановив, що записи у Трудовій книжці позивача, які стосуються спірних періодів роботи, заповнені відповідно до вимог розділу 2 Інструкції про порядок введення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162 (чинна до 17.08.1993), яка не передбачала обов`язку роботодавця при заповнені трудової книжки зазначати належність відповідних посад до списків № 1 і № 2.

Згідно із записами Трудової книжки позивач працював повний робочий день під землею у період з 05.07.1988 по 26.07.1988 як учень, який проходив виробничу практику, з 17.07.1989 по 01.09.1989, з 12.07.1990 по 26.08.1990, з 04.07.1991 по 18.09.1991 у прохідником 5-го розряду, з 12.08.1992 по 02.02.1998 гірничим майстром.

Відповідно до пункту 1 розділу І Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 (чинна до 01.01.1992), до цього списку відносилися всі робочі, інженерно-технічні працівники і службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобування вугілля, руди, сланця, нафти, озокерита, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних і нерудних корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, копальнь та інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні вищевказаних працівників і службовців (медперсонал підземних (медпунктів, працівники підземного телефонного зв`язку тощо).

Згідно з підпунктом «а» пункту 1 розділу 1 Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 (чинна до 10.03.1994), і підпунктом «а» пункту 1 розділу І Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 (чинна до 15.01.2003), до цього списку включені всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень (код спеціальності 1010100а).

Тому суд прийшов до висновку, що Трудовою книжкою підтверджується відповідний пільговий стаж роботи позивача на посадах, що передбачені списком № 1, із зайнятістю повний робочий день на підземних роботах у період з 05.07.1988 по 26.07.1988, з 17.07.1989 по 01.09.1989, з 12.07.1990 по 26.08.1990, з 04.07.1991 по 18.09.1991 та з 12.08.1992 по 21.08.1992.

Щодо результатів атестації відповідного місця за умовами праці після 21.08.1992 суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 4.1 Порядку № 383 вказана постанова (постанова Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці») набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92 відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене результатами атестації.

Пунктом 4.3 Порядку № 383 встановлено, що у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Суд встановив, що у Трудовій книжці відсутні записи про результати атестації робочих місць, на який працював позивач з 21.08.1992.

Відповідачі у відзивах на позовну заяву закцентували увагу на тому, що якщо особа, яка працювала в шкідливих умовах, починаючи з 21.08.1992 й атестація відповідних робочих місць не проводилася, то працівники втрачають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Тому, на їх переконання, для підтвердження факту роботи позивача у виробництвах, передбачених списком № 1, він повинен був надати органам Пенсійного фонду України довідку за формою, встановленою Додатком № 5 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637).

Натомість позивач у позовній заяві вказав на те, що у нього відсутня можливість отримати уточнюючі довідки підприємств, де він працював, оскільки вони знаходяться на тимчасово окупованій території України.

У підтвердження своїх аргументів він додав до позовної заяви лист Державного архіву Луганської області від 20.04.2023 № С-19, яким його повідомлено, що документи з кадрових питань (особового складу) зберігаються в архівних підрозділах юридичних осіб 75 років і не підлягають передачі в Держархів. У разі припинення юридичної особи, документи з кадрових питань (особового складу) передаються правонаступнику або в архів організації вищого рівня відповідної галузі, або в трудовий архів за місцем знаходження юридичної особи. Документи шахтопрохідного управління № 4 тресту «Луганськшахтопроходка» до Держархіву у м. Сєвєродонецьку не надходили. У зв`язку з тим, що зазначена шахта на сьогодні знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території, запит позивача перенаправити за належністю не має можливості.

З цього приводу суд зазначає, що питання підтвердження стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, на підприємствах, установах та організаціях, що розміщуються на тимчасово окупованих територіях, було врегульовано Кабінетом Міністрів України постановою від 27.09.2022 № 1058 «Про внесення змін до постанови Кабінети Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637» шляхом викладення абзаців сьомого і восьмого пункту 20 Порядку № 637 в такій редакції:

«У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.»

Отже, період роботи працівників, які зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, на підприємствах, установах і організаціях, які знаходяться на тимчасово окупованій території України повинні підтверджуватись у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.

Станом на день прийняття оскаржуваних позивачем рішень органів Пенсійного фонду України від 07.03.2023 і 15.03.2023 такий порядок Пенсійним фондом України не був затверджений.

Відтак позивач був позбавлений можливості підтвердити відповідні періоди стажу його роботи з 21.08.1992 по 02.02.1998, що надають право для призначення пенсії на пільгових умовах, а саме щодо проведення атестації відповідного робочого місця, внаслідок невиконання Пенсійним фондом України своїх повноважень.

Частиною другою статті 6 та частиною першої статті 7 КАС передбачено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) Європейський Суд з прав людини (ЄСПЛ) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з висновком ЄСПЛ державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, пункт 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, пункт 67).

Тому суд прийшов до висновку, що органи Пенсійного фонду України зобов`язані були зарахувати пільговий стаж роботи позивача на посадах, що передбачені cписком № 1 за період його роботи з 21.08.1992 по 02.02.1998, оскільки:

згідно із записами у Трудовій книжці він працював у цей період повний робочий день на підземних роботах, передбачених списком № 1;

позивач був позбавлений можливості підтвердити проведення атестації відповідного робочого місця на підприємстві, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, внаслідок невиконання Пенсійним фондом України своїх повноважень щодо прийняття порядку, який він зобов`язаний був затвердити відповідно до вимог абзацу восьмого пункту 20 Порядку № 637.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 07.03.2023 № 18 та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 15.03.2023 № 18 є протиправними і підлягають скасуванню.

Однак, у позовній заяві позивач просить суд лише визнати вказані рішення протиправними, але не просить скасувати їх.

Відповідно до частини другої статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи із наведеного, суд дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог, а саме: скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 07.03.2023 № 18 та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 15.03.2023 № 18.

Оскільки позивач подавав заяву на призначення пенсії за вислугою років до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, і він проживає на території Миколаївської області, тому суд вважає за необхідне зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву позивача від 14.04.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 23.06.2023 підтверджується понесення позивачем судових витрат у розмірі 1073,60 грн на сплату судового збору за подачу адміністративного позову. Оскільки цим рішенням позов задоволено, тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: по 357,87 грн з кожного (?1073,60 : 3 = ?357,87).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54020; ), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Фастівський район, Київська область, 08500; ), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівська область, 79016; ) задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати:

рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 07.03.2023 № 18;

рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 15.03.2023 № 18.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54020; код за ):

зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1, період його роботи з 05.07.1988 по 26.07.1988, з 17.07.1989 по 01.09.1989, з 12.07.1990 по 26.08.1990, з 04.07.1991 по 18.09.1991 та з 12.08.1992 по 02.02.1998;

повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) від 28.02.2023.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54020; код за ) судовий збір у розмірі 357 (Триста п`ятдесят сім) гривень 87 копійок.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Фастівський район, Київська область, 08500; ) судовий збір у розмірі 357 (Триста п`ятдесят сім) гривень 87 копійок.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівська область, 79016; ) судовий збір у розмірі 357 (Триста п`ятдесят сім) гривень 87 копійок.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

9. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 04 вересня 2023 року