Справа № 120/7658/23
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 вересня 2023 р. Справа № 120/7658/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи, що дає право на призначення грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, періодів роботи у Вінницькому обласному бюро судово-медичної експертизи на посаді лікаря судово-медичного експерта імунолога відділення судово-медичної імунології з 25.01.1996 року по 07.04.2011 року та відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою від 12.06.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву.

На адресу суду надійшли відзиви на позовну заяву, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки відсутні правові підстави для зарахування періодів трудової діяльності позивача з 25.01.1996 року (з моменту присвоєння рангу державного службовця) по 07.04.2011 року (по дату втрати чинності розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.08.1995 року №588-р) до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, та призначення грошової допомоги за пунктом 7-1 розділу ХV Закону №1058.

В свою чергу, позивачем подано додаткові пояснення, у яких останній вважає доводи відповідача необґрунтованими, а адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

28.10.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про нарахування та виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, як працівнику охорони здоров`я згідно пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №0200-0206-8/100844 від 30.12.2022 року позивача повідомлено, що для зарахування періодів трудової діяльності з 25.01.1996 року по 07.04.2011 року до страхового стажу, який визначає право на призначення пенсії за вислугу років, законні підстави відсутні.

03.05.2023 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою щодо нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Однак, листом від 15.05.2023 року №8755-7876/К-02/8-0200/23 відповідач вкотре відмовив у перерахунку та виплаті такої допомоги в зв`язку із відсутністю необхідного стажу на посадах, робота яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи, що дає право на призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, періодів роботи у Вінницькому обласному бюро судово-медичної експертизи на посаді лікаря судово-медичного експерта імунолога відділення судово-медичної імунології з 25.01.1996 року по 07.04.2011 року та відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно із статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно з пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугою років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи від 25-30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

В даному випадку, заперечуючи проти задоволення вимог даного адміністративного позову, представник відповідача вказує на відсутність у позивача права на отримання десяти місячних пенсій, оскільки 25.01.1996 року йому було присвоєно 12 ранг державного службовця, з 30.09.1999 року присвоєно 11 ранг державного службовця, а з 04.12.2009 року 10 ранг державного службовця.

Однак, суд не погоджується з такими доводами відповідача, з огляду на наступне.

Так, на виконання приписів пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок №1191).

Пунктом 2 Порядку №1191 встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону №1788-XII, що передбачені зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Пунктом 5 Порядку № 1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статті 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е-ж» статті 55 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 було затверджений перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, зокрема в сфері охорони здоров`я (Розділ 2), зокрема в медико-соціальних експертних комісіях, бюро судово-медичної експертизи передбачені посади - лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).

З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

В даному ж випадку, обставини того, що позивач в спірний період з 25.01.1996 року по 07.04.2011 року працював на посаді лікаря судово-медичного експерта у Вінницькому обласному бюро судово-медичної експертизи представником відповідача не заперечується.

Втім, останній зазначив, що 25.01.1996 року позивачу було присвоєно 12 ранг державного службовця, з 30.09.1999 року присвоєно 11 ранг державного службовця, а з 04.12.2009 року 10 ранг державного службовця, що, на його думку, виключає можливість зарахування відповідного періоду до страхового стажу, який визначає право на призначення пенсії за вислугу років.

Разом із тим, суд критично оцінює наведені вище посилання представника відповідача, адже вони жодним чином не спростовують факт роботи позивача в спірний період у закладі охорони здоров`я та зайняття ним посади, на яку поширюється дія постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року за № 909, зокрема посади лікаря в бюро судово-медичної експертизи.

Згідно з положеннями статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Матеріалами справи підтверджується, що на момент звернення за призначенням пенсії за віком ОСОБА_1 мав страховий стаж понад 35 років, який підтверджується його трудовою книжкою серії НОМЕР_1 , а саме:

- з 01.08.1985 року по 29.07.1986 року позивач зарахований для проходження інтернатури з педіатрії до Миргородської центральної районної лікарні;

- з 01.08.1986 року по 02.08.1989 року працював на посаді лікаря-педіатра у Гадяцькій районній лікарні;

- з 07.08.1989 року по теперішній час працює на посаді лікаря судово-медичного експерта у Вінницькому обласному бюро судово-медичної експертизи.

Крім того, із довідки Вінницького обласному бюро судово-медичної експертизи №672 від 12.10.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 працює у Вінницькому обласному бюро судово-медичної експертизи на посаді лікаря судово-медичного експерта імунолога відділення судово-медичної імунології.

Враховуючи вищевикладене, спірний період ОСОБА_1 з 25.01.1996 року по 07.04.2011 року підлягає зарахуванню до спеціального, що дає право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та виплату грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, з огляду на результат розгляду справи та з урахуванням вказаної норми КАС України на користь позивача належить стягнути 1073,60 грн. судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд-

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи з 25.01.1996 року по 07.04.2011 року у Вінницькому обласному бюро судово-медичної експертизи на посаді лікаря судово-медичного експерта імунолога відділення судово-медичної імунології, що дає право на нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі 10 пенсій за віком, станом на день призначення, відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 25.01.1996 року по 07.04.2011 року у Вінницькому обласному бюро судово-медичної експертизи на посаді лікаря судово-медичного експерта імунолога відділення судово-медичної імунології до страхового стажу, який дає право на пенсійне забезпечення за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також здійснити нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, ).

Суддя Свентух Віталій Михайлович