Справа № 620/5740/23
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2023-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2023 року Чернігів Справа № 620/5740/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доЧернігівської обласної прокуратури
провизнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Чернігівської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності в частині не виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати за березень 2020 року та стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів в розмірі 51813,66 грн, у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати за березень 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач при звільненні позивача з органів прокуратури 05.03.2020 не нарахував, як наслідок не виплатив заробітну плату за березень 2020 року в частині компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки за період з 24.10.2014 по 05.03.2020, що стало підставою для звернення до суду та рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 у справі №620/5637/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Так, відповідачем на виконання вказаного судового рішення 27.09.2021, а також 11.11.2021 було виплачено заборгованість. Зважаючи на те, що сума компенсації за невикористані дні щорічної відпустки є тим доходом, що не був отриманий позивачем під час звільнення з вини відповідача, тому він має право на компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з несвоєчасним отриманням виплат, нарахованих і виплачених відповідачем.

Відповідач подав відзив на позов, у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що Чернігівська обласна прокуратура виконала рішення суду добровільно навіть до набрання останнім законної сили. Крім того, зазначає, що згідно із чинним законодавством проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати можливо лише щодо таких грошових доходів, які не мають разового характеру.

У поданій до суду відповіді на відзив позивач просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних недоліків з моменту отримання ухвали.

На виконання ухвали суду від 18.05.2023 позивач подав заяву та ухвалою від 10.07.2023 поновлено строк звернення до суду позивачеві та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 02.08.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_2 наказом Офісу Генерального Прокурора №75к від 05.03.2020 звільнений з посади заступника прокурора Чернігівської області на органів прокуратури в зв`язку з досягненням 65 років через припинення повноважень.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 у справі №620/5637/21 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , зокрема, стягнуто з Чернігівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 255 календарних днів відпустки в розмірі 478 687,08 грн, з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

З огляду на матеріали справи Чернігівською обласною прокуратурою на виконання рішення суду було здійснено виплату в сумі 2277,59 грн 27.09.2021 (грошова компенсація в межах суми стягнення за один місяць), а також в сумі 383065,51 грн 11.11.2021 (грошова компенсація за невикористані 255 календарних днів відпустки), що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 11-14).

Рішення суду від 06.09.2021 набрало законної сили 18.01.2023 (постанова Шостого апеляційного адміністративного суду, якою рішення першої інстанції залишено без змін).

Позивач, звернувся до відповідача із заявою про надання підтверджуючих документів проведених виплат, а також інформації про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів (а.с. 9).

Листом від 28.02.2023 відповідачем надано інформацію, що прокуратурою компенсації втрати частини доходів не здійснювалось, а також надано копії платіжних документів (а.с. 10).

15.03.2023 ОСОБА_2 звернувся до відповідача із вимогою вжити заходів щодо виплати компенсації втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати (а.с. 15).

На вказане вище звернення відповідач листом від 06.04.2023 повідомив позивача про відсутність правових підстав для проведення такої компенсації (а.с. 16-17).

Не погоджуючись із такою бездіяльністю Чернігівської обласної прокуратури, ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з правовою позицією, висловленою колегією суддів Верховного Суду України у своїй постанові від 17.02.2015 (справа № 21-8а15), за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок - № 159).

Згідно із статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (стаття 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»).

Стаття 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначає, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 159 його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За змістом пунктів 2, 3 Порядку № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території У країни і не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

У пункті 4 Порядку № 159 закріплено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Слід також зазначити, що відповідно до пп. 2.2.12 розділу 2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року №5, суми грошових компенсацій у разі невикористання щорічних (основної та додаткових) відпусток працівникам у розмірах, передбачених законодавством, входять до фонду оплати праці у складі фонду додаткової заробітної плати як оплата за невідпрацьований час, отже суми грошової компенсації за дні невикористаної відпустки є складовою заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про відпустки» за бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією.

Системний аналіз норм, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що грошова компенсація щорічної відпустки є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної її виплати проводиться компенсація втрати частини доходу відповідно до діючого законодавства.

Використане у статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 22.06.2018 у справі № 810/1092/17 та від 13.01.2020 у справі № 803/203/17.

Так, Верховний Суд, розглядаючи справу № 240/11882/19, в постанові від 15.10.2020 вказав, що враховуючи наявність факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 12.01.2018, позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 12.01.2018. Так, у випадку бездіяльності власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів.

Верховний Суд, приймаючи постанову від 29.04.2021 у справі № 240/6583/20 вказав, що не вбачає підстав для відступу від викладеної вище правової позиції та вважає, що наведені правові норми, якими врегульовані спірні в цій частині правовідносини, підлягають саме такому застосуванню.

Так, сума заборгованості за березень 2020 року перед позивачем, після утримання податків та зборів, складала - 385343,10 грн, з яких: 2 277,59 грн виплачено 27.09.2021, 383 065,51 грн виплачено 11.11.2021, що не заперечується відповідачем.

Індекс інфляції в період невиплати позивачу зарплати за березень 2020 року в розмірі 2277,59 грн в період з квітня 2020 року по серпень 2021 року складає:

100,8*100,3*100,2*99,4*99,8*100,5*101,0*101,3*100,9*101,3*101,0*101,7*100,7*101,3*100,2*100,1*99,8 = 110,77%.

Враховуючи вказане у вересні 2021 року відповідач мав нарахувати позивачеві компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати за березень 2020 року в розмірі 2277,59*(110,77 -100)= 245,30 грн.

Індекс інфляції в період невиплати позивачу зарплати за березень 2020 року в розмірі 383065,51 грн в період з квітня 2020 року по жовтень 2021 року складає:

100,8*100,3*100,2*99,4*99,8*100,5*101,0*101,3*100,9*101,3*101,0*101,7*100,7*101,3*100,2* 100,1 *99,8* 101,2* 100,9= 113,11%.

Враховуючи вказане, в листопаді 2021 року відповідач мав нарахувати позивачеві компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати за березень 2020 року в розмірі 383065,51 *(113,11 -100)= 50219,88 грн.

Загальний розмір компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати складає 245,30+50219,88 = 50465,18 грн.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з Чернігівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в сумі 50465,18 грн.

Згідно із частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Зважаючи на встановлені судом обставини в частині того, що грошова компенсація невикористаної частини щорічної відпустки є складовою заробітної плати, то рішення суду в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності та стягнення компенсації задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Чернігівської обласної прокуратури щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_3 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Стягнути з Чернігівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в сумі 51813,66 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Чернігівська обласна прокуратура, вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, .

Дата складення повного рішення суду - 01.09.2023.

Суддя Ю. О. Скалозуб