Справа № 120/6749/23
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 вересня 2023 р. Справа № 120/6749/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу та здійснення перерахунку пенсії з урахуванням періоду роботи позивача, визначеного у довідці ВАТ "Зуєвський енерго-механічний завод", а також бездіяльністю відповідача щодо не здійснення перерахунку пенсії позивача з урахуванням стажу, визначеного у довідці ДСП "Централізоване підприємство з поводження з радіоактивними речовинами".

Ухвалою від 12.06.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначив, що відсутні підстави для зарахування до страхового стажу позивача періоду його роботи, зазначеного у довідці ВАТ "Зуєвський енерго-механічний завод", адже вона не містить вихідного штампу підприємства, номера та дати її видачі, а також не зазначені підстава видачі довідки. Крім того, зазначив, що період роботи в ДСП «Централізоване підприємство з поводження з радіоактивними відходами» з 21.07.2010 по 31.10.2020 зараховано до страхового стажу позивача в пільговому обчисленні за Списком №1. При цьому, з 01.04.2023 проводився автоматичний масовий перерахунок пенсій, і відповідно до даного перерахунку період роботи з 01.11.2020 по 31.12.2020 також був зарахований до страхового стажу позивача.

14.08.2023 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, однак суд не приймає її до уваги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 263 КАС України, заявами по суті справи, у даній категорії справ, є позов та відзив.

Ухвалою від 23.08.2023 витребувано у ОСОБА_1 копію довідки ПАТ "Зуївський енерго-механічний завод" належної якості, яка б дала змогу в повній мірі ознайомитись із відображеною у ній інформацією, в тому числі, датою її видачі, а також печаткою підприємства, яке її видало.

30.08.2023 представником позивача подано заяву, в якій вона зазначила, що копію довідки ПАТ "Зуївський енерго-механічний завод" було долучено до позову. Також вказала, що іншої копії довідки ПАТ "Зуївський енерго-механічний завод" в належній якості в розпорядженні позивача не має.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

27.02.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплати йому пенсії з урахуванням довідки, виданої ВАТ "Зуєвський енерго-механічний завод" про період його трудової діяльності з 10.05.1993 по 25.11.2000, а також довідки ДСП "Централізоване підприємство з поводження з радіоактивними речовинами" про період його трудової діяльності з 21.07.2010 по 17.12.2020.

Листом від 27.03.2023 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для врахування довідки ВАТ "Зуєвський енерго-механічний завод", оскільки вона не містить вихідного штампу підприємства, номера та дати її видачі, а також не зазначені підстава видачі довідки. Крім того, відповідач також повідомив, що до страхового стажу позивача зараховано період його роботи в ДСП "Централізоване підприємство з поводження з радіоактивними речовинами" з 21.07.2010 по 31.10.2020. Натомість для зарахування періоду роботи з 01.11.2020 по 31.12.2020 на вказаному підприємстві позивачу необхідно надати уточнюючі довідки.

Разом із тим, не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV), страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац перший частини другої статті 24 Закону №1058-ІV).

Абзацом 2 частини 4 статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що наявність страхового стажу, передбаченого частинами 1 - 3 цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Отже, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості (зазначені неповні чи неточні відомості) про роботу працівника у певний період, то для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи, на підставі яких можна дійти висновку, де і протягом якого періоду працював працівник. Ці документи можуть бути видані роботодавцем (його правонаступником), архівними установами, до яких передано документи з особового складу для зберігання. Якщо є можливість підтвердити трудовий стаж даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, то використовуються ці відомості.

Як уже було встановлено судом вище, 27.02.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплати йому пенсії з урахуванням довідки, виданої ВАТ "Зуєвський енерго-механічний завод" про період його трудової діяльності з 10.05.1993 по 25.11.2000, а також довідки ДСП "Централізоване підприємство з поводження з радіоактивними речовинами" про період його трудової діяльності з 21.07.2010 по 17.12.2020.

Листом від 27.03.2023 відповідач повідомив позивача до страхового стажу позивача зарахований період його роботи в ДСП "Централізоване підприємство з поводження з радіоактивними речовинами" з 21.07.2010 по 31.10.2020.

Натомість для зарахування періоду роботи з 01.11.2020 по 31.12.2020 на вказаному підприємстві позивачу необхідно надати уточнюючі довідки.

При цьому, як зазначив відповідач у відзиві на позовну заяву, з 01.04.2023 проводився автоматичний масовий перерахунок пенсій і відповідно до даного перерахунку період роботи з 01.11.2020 по 31.12.2020 також був зарахований до страхового стажу позивача.

Суд приймає такі твердження відповідача, адже як слідує із наданих ним розрахунків пенсії позивача (а.с. 81-82) період його трудової діяльності з 01.11.2020 по 31.12.2020 також зарахований до його страхового стажу.

Таким чином, період роботи позивача, вказаний у довідці ДСП "Централізоване підприємство з поводження з радіоактивними речовинами" повністю зарахований до страхового стажу позивача.

Більше того, також варто звернути увагу на те, що період роботи позивача в ДСП "Централізоване підприємство з поводження з радіоактивними речовинами" з 21.07.2010 по 31.10.2020 був зарахований до страхового стажу позивача ще до його звернення, яке відбулось 27.02.2023. Дані обставини підтверджується наданим відповідачем розрахунком пенсії позивача станом на 19.11.2020 (а.с. 67), із якого слідує, що його страховий стаж становить 44 роки 2 місяці 4 дні, що відповідає його страховому стажу із урахуванням періоду роботи з 21.07.2010 по 31.10.2020 (а.с. 75).

В той же час, обґрунтовуючи вимоги позову, представник позивача зазначила, що відповідач не здійснив перерахунок пенсії позивача із урахуванням стажу з 21.07.2010 по 31.10.2020.

Разом із тим, такі твердження представника позивача суд оцінює критично, адже як уже було зазначено судом вище, на момент звернення позивача із заявою від 27.02.2023 період його роботи з 21.07.2010 по 31.10.2020 уже був зарахований до його страхового стажу та був врахований при обчислені розміру пенсії, яка розраховувалась виходячи із наявного у позивача страхового стажу 44 роки 2 місяці 4 дні.

В той же час, як видно із розрахунку пенсії позивача станом на 24.05.2023 (а.с. 83), розмір його пенсії обрахований із наявного у нього страхового стажу - 44 роки 4 місяці 4 дні, тобто із урахуванням додатково зарахованого періоду роботи в ДСП "Централізоване підприємство з поводження з радіоактивними речовинами" з 01.11.2020 по 31.12.2020.

З огляду на викладене, суд критично оцінює твердження представника позивача щодо нездійснення перерахунку пенсії позивача із урахуванням періоду його роботи в ДСП "Централізоване підприємство з поводження з радіоактивними речовинами".

Як наслідок, вимоги даного позову в цій частині, задоволенню не підлягають.

Що стосується періоду роботи позивача з 10.05.1993 по 25.11.2000 в ВАТ "Зуєвський енерго-механічний завод", то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, як уже було зазначено судом вище, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як видно із трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 (а.с. 14), яка заповнена 04.12.1979, остання не містить записів про період трудової діяльності позивача з 10.05.1993 по 25.11.2000 в ВАТ "Зуєвський енерго-механічний завод".

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

На підтвердження періоду роботи з 10.05.1993 по 25.11.2000 в ВАТ "Зуєвський енерго-механічний завод" представником позивача надано довідку.

При цьому, суд погоджується із твердженнями відповідача щодо відсутності у даній довідці інформації щодо дати її видачі, номеру та підстав видачі.

Крім того, якість відповідної довідки не дозволяє встановити відповідність наявного на ній відбитку печатки саме ВАТ "Зуєвський енерго-механічний завод".

До того ж, відповідна довідка також має суперечливий зміст, зокрема, у довідці зазначено, що ОСОБА_1 працював у ВАТ "Зуєвський енерго-механічний завод" з 10.05.1993 - наказ №588 від 25.11.2000 на посаді "Механік". Звільнений з посади 25.11.2000 - наказ №325 від 25.11.2000.

Тобто, зміст даної довідки вказує на те, що позивач на підставі наказу №588 від 25.11.2000 був призначений на посаду механіка з 10.05.1993.

Окрім того, звільнений позивач з посади на підставі наказу №325, який також датований 25.11.2000.

Таким чином, зміст довідки вказує на те, що позивач був прийнятий на роботу та звільнений із неї на підставі наказів, датованих одним днем. При цьому, номери наказів свідчать про те, що наказ про звільнення (№325) був винесений раніше, аніж наказ про прийняття позивача на роботу (№588).

З огляду на викладене, суд погоджується із позицією відповідача стосовно того, що надана позивачем довідка ВАТ "Зуєвський енерго-механічний завод" не може вважатись належним доказом на підтвердження періоду роботи позивача з 10.05.1993 по 25.11.2000 за умови відсутності відповідних записів у трудовій книжці, адже вона не містить жодних реквізитів та має суперечливий зміст.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням періоду його трудової діяльності, вказаного у довідці ВАТ "Зуєвський енерго-механічний завод".

Як наслідок, вимога даного позову в цій частині також не підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, )

Повний текст рішення складено 04.09.2023.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна