Справа № 280/625/23
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 року Справа № 280/625/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206; ),

Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району (69097, м. Запоріжжя, вул. Лахтінська, 4Б, ),

Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (69035, м. Запоріжжя, просп. Маяковського, 3; )

про визнання протиправною бездіяльності, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Запорізької міської ради (далі відповідач 1, ЗМР), Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району (далі відповідач 2, Управління), Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі відповідач 3, Департамент), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління щодо непризначенні та невиплаті позивачу матеріальної допомоги у розмірі 6000 грн на придбання бойлера;

- стягнути за рахунок коштів місцевого бюджету Запорізької міської ради на користь позивача коштів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6000,00 грн;

- стягнути за рахунок коштів місцевого бюджету Запорізької міської ради на користь позивача коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що на початку січня 2022 року позивач звернулась до Управління щодо призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, однак Управління відмовило у призначенні субсидії, що позивач оскаржує в судовому порядку в межах іншої справи №280/3654/22. Управління підтвердило відсутність у позивача водонагрівача (бойлера). Позивач звернулася до Управління щодо отримання матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера), однак Управління відмовило позивачу у призначенні зазначеної допомоги з тих підстав, що позивач не є отримувачем субсидії. Позивач вважає, що рішення про непризначення Управлянням субсидії позивачу з січня 2022 року є незаконним та дискримінаційним, тому позивач оскаржила його до суду. 07.12.2022 Рішенням ЗМР №88 Про внесення змін до Міської комплексної програми соціального захисту населення міста Запоріжжя на 2022-2024 роки, затвердженої рішенням міської ради від 22.12.2021 №38 (зі змінами) у програмі виключили можливість отримати матеріальної допомоги 6000 грн на закупівлю водонагрівача. Позивач вважає, що мала право на отримання зазначеної матеріальної допомоги в розмірі 6000 грн на придбання бойлера, яке є похідним від права на отримання субсидії. Нарахування зазначеної допомоги не є дискрецією органу місцевого самоврядування, тому у разі визнання судом, що позивачу протиправно не призначили субсидію з січня 2022, то автоматично стає порушеним право позивача на отримання матеріальної допомоги 6000 грн для придбання бойлеру. Позивач вважає, що Управління, як орган місцевого самоврядування, неправомірно відмовило позивачу у призначенні субсидії з січня 2022 року, в результаті чого відбулося порушення її іншого права на отримання матеріальної допомоги 6000 грн на купівлю бойлера. Зазначену допомогу надавали з кінця липня до початку грудня 2022, а з 07.12.2022 її зовсім відмінили, а тому позивач вважає, що у разі визнання судом порушення її права щодо непризначення субсидії, та зобов`язання її призначення з січня 2022 року, подальше визнання судом неправомірною відмову Управління у призначенні позивачу матеріальної допомоги неможливо буде зобов`язати Управління поновити її право на отримання матеріальної допомоги. Позивач зазначає, що її позбавили права отримати матеріальну допомогу від органу місцевого самоврядування, оскільки останній порушив її право на призначення субсидії, скасував можливість надання такої допомоги через 5 місяців після її запровадження. Вказує, що через ненадання їй матеріальної допомоги на купівлю водонагрівача, позивач постійно відчувала почуття несправедливості, оскільки неотримала її саме через незаконну відмову при призначенні субсидії. А наразі можливість її отримання ще й скасована, що призводить до стану правової невизначеності у те, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Окрім цього, постійна відсутність гарячої води (через відсутність водонагрівача) протягом осінніх та зимових місяців 2022-2023 повністю змінили спосіб життя позивача. Позивач посилається на те, що має досить серйозні захворювання серця, не може піднімати важкі речі, оскільки це призводить до запаморочення у голові та пришвидшення серцебиття. Кожне транспортування води понад 5 літрів для підігріву на газову плиту та потім до ванної кімнати, щоб елементарно підтримувати належний гігієнічний стан залишається ризиком для її життя. І, разом з незаконними рішеннями органу місцевого самоврядування, це додає позивачу додаткового занепокоєння. Усе це в сукупності додає позивачу відчуття непотрібності як особі чиї права можна нехтувати своєю протиправною поведінкою. Оцінює моральну шкоду у розмірі 3000 гривень, розраховуючи їхню тривалість та інтенсивність. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 30.01.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

13.02.2023 Департамент подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що право на отримання матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера) мали, з урахуванням доходів отримувачі субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг; без урахування доходів окремі категорії громадян. Позивач звернулась до Управління 21.10.2022 із заявою про надання матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера) за адресою: АДРЕСА_1 , як субсидіант. Однак, на момент подання відповідної заяви позивач не була отримувачем субсидії на житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим відмовлено у наданні одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера). Зазначає, що на момент прийняття рішення про відмову у виплаті матеріальної допомоги, факт незаконності дій Управління щодо не призначення субсидії з січня 2022 року не підтверджено. Також вважає безпідставними вимоги про відшкодування моральної шкоди оскільки на момент прийняття Управлінням відмови у виплаті матеріальної допомоги позивач вже мала ряд захворювань. У даному випадку відключення гарячої води у домогосподарстві позивача відбулось ще 15.05.2022 згідно графіку зупинок котельних Концерну «Міські теплові мережі» для проведення планових ремонтів та випробувань на щільність теплових мереж на 2022 рік. Тобто діяльність Управління ніяким чином не вплинула на усталений спосіб життя позивача, починаючи з 15.05.2022 для дня звернення до Управління із заявою про надання матеріальної допомоги на придбання бойлера 21.10.2022. Також звертає увагу, що позивач зверталась із заявою до Управління, яке реагувало на її звернення. При цьому, Управління, ЗМР та Департамент є окремими юридичними особами та наділені законодавством управлінсько-розпорядчими функціями. Отже, ЗМР та Департамент не є належними відповідачами у справі, що є самостійною підставою для відмови у позові. Просить відмовити в задоволенні позову.

13.02.2023 Управління подало відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що на момент звернення позивача із заявою про надання матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера) як субсидіанту, позивач не була отримувачем субсидії, тобто відсутня одна з підстав для надання матеріальної допомоги це наявність категорії отримувача субсидії. Зазначає, що відключення гарячої води у домогосподарстві позивача відбулось ще 15.05.2022 згідно графіку зупинок котельних Концерну «Міські теплові мережі» для проведення планових ремонтів та випробувань на щільність теплових мереж на 2022 рік. Вважає, що діяльність Управління ніяким чином не вплинула на усталений спосіб життя позивачки, починаючи з 15.05.2022 для дня звернення до Управління із заявою про надання матеріальної допомоги на придбання бойлера 21.10.2022. Просить відмовити в задоволенні позову.

13.02.2023 позивачем подано відповідь на відзив Управління, в якій, крім раніше наведених аргументів, вказує, що відповідач 2 відмовив позивачу призначити допомогу (6000 грн), оскільки до цього він не призначив субсидію у січні 2022 з незаконних мотивів. Допомога має бути з моменту звернення позивача за нею до відповідача 2, тобто з кінця жовтня 2022. Позивач 2 так і не надав підтвердні документи, що позивач отримала саме майнові права на нерухоме майно. Щодо моральної шкоди зазначає, що просить стягнути її через відсутність гарячої води (через відсутність водонагрівача) протягом осінніх та зимових місяців 2022-2023, коли позивач мала повністю змінити її спосіб життя, тобто після не призначення їй відповідачем 2 допомоги на покупку бойлера, а не до дня її звернення. Позивач вказує, що ніколи не стверджувала, що захворювання отримала через відповідача 2, проте, для того щоб жити, позивач має, крім вживання пігулок, утриматися від перевантаження серця, що неможливо без бойлера. Отже, наявний причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача 2, який у жовтні 2022 не призначив позивачу допомогу для придбання водонагрівача, та зміною її способу життя.

20.02.2023 позивачем подано відповідь на відзив Департаменту, аналогічну за змістом. Додатково наголошено на тому, що Рішенням ЗМР №71 від 07.12.2022 припинено Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району шляхом ліквідації, правонаступником якого став Відповідач 3 згідно Положення про нього.

Ухвалою суду від 28.02.2023 зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі №280/3654/22.

Ухвалою суду від 02.08.2023 поновлено провадження у справі.

Протягом строків, встановлених ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), ЗМР відзив не подано, копія ухвали про відкриття провадження у справі від 30.01.2023 направлена на офіційну електронну адресу відповідача 1 01.02.2023.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини.

21.10.2022 позивач звернулась до Управління із заявою, в якій просила надати їй матеріальну допомогу на придбання водонагрівача (бойлера) за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.55).

Управлінням прийнято наказ №131р від 28.10.2022 «Про відмову в наданні одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача», згідно з яким позивачу відмовлено в наданні одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера) відповідно до п.2 розділу І Положення про порядок надання одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера), затвердженого наказом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради від 16.08.2022 №01-20/171, у зв`язку з тим, що особа не є отримувачем субсидії на житлово-комунальні послуги (а.с.59-60).

Крім того, за результатами розгляду звернення позивача (від 21.10.2022 вх.№К-335-2), Управління листом від 28.10.2022 №К-335-2 повідомило, що оскільки позивач на теперішній час не є отримувачем субсидій або пільг на оплату житлово-комунальних послуг, підстав для призначення матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера) не має (а.с.7-8, 20, 61-62).

Крім того, за результатами розгляду звернення позивача, Управління соціального захисту населення ЗМР (після перейменування Департамент) надало відповідь від 26.10.2022 №ІЗ-32-Е, в якій роз`яснено порядок отримання матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера) (а.с.19).

Вважаючи протиправною бездіяльність Управління щодо непризначенні та невиплаті матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера), позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Відповідно до завдання 1 «Комплексні заходи по соціальному захисту населення» Міської комплексної програми соціального захисту населення міста Запоріжжя на 2022-2024 роки, затвердженої рішенням ЗМР від 22.12.2021 №38 (зі змінами, внесеними рішенням виконавчого комітету ЗМР від 15.06.2022 №232), у зв`язку з відключенням житлових будинків від систем (мереж) централізованого постачання гарячої води заплановано надання одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера) отримувачам субсидій та пільг, а також окремим категоріям громадян за особистим зверненням (а.с.63).

Для реалізації заходу Міської комплексної програми соціального захисту населення міста Запоріжжя на 2022-2024 роки, наказом Управління соціального захисту населення ЗМР від 16.08.2022 № 01-20/171 затверджено Положення про порядок надання одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера) (далі Положення, а.с.65-67).

Згідно з пунктами 2-7 розділу І Положення, право на отримання матеріальної допомоги мають: з урахуванням доходів - отримувачі субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг; без урахування доходів - окремі категорії громадян, а саме: родини, які виховують 2-х та більше дітей з інвалідністю; родини, в яких дітей з інвалідністю виховують батьки з інвалідністю (в неповних родинах один з батьків); особи, які отримують соціальну послугу догляд вдома в Запорізькому міському територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг).

Матеріальна допомога надається особам, які мають реєстрацію в місті Запоріжжі, користуються послугою централізованого постачання гарячої води та не мають водонагрівачів.

Розмір матеріальної допомоги складає 6000 гривень.

Виплата матеріальної допомоги здійснюється управліннями соціального захисту населення ЗМР по районах (далі управління).

Управління ведуть облік отримувачів матеріальної допомоги з метою уникнення повторної виплати.

Матеріальна допомога надається на домогосподарство.

Порядок надання матеріальної допомоги отримувачам субсидій та пільг визначений розділом ІІ Положення, за змістом пунктів 1 та 2 якого матеріальна допомога надається:

отримувачам субсидій, у яких середньомісячний сукупний дохід на одного члена сім`ї, врахований при розрахунку субсидії на опалювальний сезон, не перевищує 2 розмірів прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць, встановленого законом на 01.01.2022 (далі субсидіант);

пільговикам, у яких середньомісячний сукупний дохід на одного члена сім`ї за 3 місяці не перевищує 2 розмірів встановленого законом на 01.01.2022 прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць (далі пільговик). Три місяці становлять квартал, що передує місяцю, який передує місяцю звернення за матеріальною допомогою.

Матеріальна допомога надається субсидіантам і пільговикам за особистим зверненням до управління, в якому вони перебувають на обліку, як отримувачі субсидій або пільг.

Рішенням ЗМР від 07.12.2022 №88 «Про внесення змін до Міської комплексної програми соціального захисту населення міста Запоріжжя на 2022-2024 роки, затвердженої рішенням міської ради від 22.12.2021 №38 (зі змінами)», Міську комплексну програму соціального захисту населення міста Запоріжжя на 2022-2024 роки викладено у новій редакції, яка не передбачає можливість отримання одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера).

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що на момент виникнення спірних правовідносин (на дату звернення позивача із заявою про надання матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера) та прийняття Управлінням рішення про відмову у виплаті такої матеріальної допомоги) право на отримання одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера) мали, у тому числі, отримувачі субсидій, у яких середньомісячний сукупний дохід на одного члена сім`ї, врахований при розрахунку субсидії на опалювальний сезон, не перевищує 2 розмірів прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць, встановленого законом на 01.01.2022 (субсидіанти).

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернулась до Управління із заявою від 21.10.2022 про надання матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера) як субсидіант.

При цьому, станом на 21.10.2022 (на дату подання позивачем до Управління заяви про надання матеріальної допомоги на придбання водонагрівача) та до дати внесення змін до Міської комплексної програми соціального захисту населення міста Запоріжжя на 2022-2024 роки, які виключили можливість отримання одноразової матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера) (на 07.12.2022), позивач не мала статусу субсидіанта, оскільки не отримувала субсидію, а її право на отримання субсидії було оспорюваним та розглядалось в межах адміністративної справи № 280/3654/22.

Враховуючи наведене, на момент подання заяви про надання матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера) та прийняття Управлінням рішення про відмову в призначенні такої матеріальної допомоги позивач не відповідала умовам, визначеним Положенням.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, при вирішенні публічно-правового спору адміністративний суд надає оцінку рішенням, діям чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, виходячи з обставин, які існували на момент виникнення спірних правовідносин.

Оскільки позивач не мала статусу субсидіанта та не була отримувачем субсидії на момент виникнення спірних правовідносин, вона не набула права на отримання матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера) відповідно до умов, визначених Положенням, а тому Управління правомірно прийняло рішення про відмову позивачу у виплаті такого виду матеріальної допомоги.

Твердження позивача про наявність у неї права на отримання такої допомоги ґрунтуються на припущені про те, що вона могла б отримати матеріальну допомогу на придбання водонагрівача (бойлера), якби їй не було безпідставно відмовлено у призначенні субсидії з січня 2022 року.

Водночас, суд зазначає, що Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, у Рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду, тобто негативні для особи наслідки у вигляді невизнання, обмеження або перешкоджання у реалізації її реальних прав, свобод або інтересів, які настають внаслідок протиправних дій або рішень суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що як на момент виникнення спірних правовідносин так і на момент подання даного позову до суду 24.01.2023, позивач не мала статусу отримувача субсидії, і як наслідок не мала правомірних очікувань в отриманні матеріальної допомоги на придбання водонагрівача (бойлера), а твердження позивача про порушення її прав у спірних правовідносинах ґрунтувалось виключно на припущенні про можливе позитивне для неї вирішенні адміністративної справи № 280/3654/22, в межах якої позивач оспорювала відмову у призначенні субсидії.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин та подання даного позову до суду твердження про порушення прав позивача не ґрунтувалось на реальних фактичних обставинах.

Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема в постанові від 31.08.2023 у справі №160/1375/23, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Таким чином, судом не встановлено протиправної бездіяльності Управління щодо не призначення та не виплаті позивачу матеріальної допомоги на придбання бойлера, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

Крім того, оскільки інші позовні вимоги є похідними від позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд також не вбачає підстав для їх задоволення.

При розв`язанні даного спору, суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, є необґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206; ), Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району (69097, м. Запоріжжя, вул. Лахтінська, 4Б, ), Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (69035, м. Запоріжжя, просп. Маяковського, 3; ) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 01.09.2023.

Суддя М.О. Семененко