Справа № 580/3214/23
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року справа № 580/3214/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді - Руденко А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Могили І.,

представника позивача адвоката Оорленка В.В. (за ордером),

представників відповідача Сліпченко І., Коваленко А. (самопредставництво),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу №580/3214/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції, зобов`язання поновити на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

встановив:

01.05.2023 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправними та скасувати наказ відповідача №596 від 17.04.2023 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача по особовому складу №105 о/с від 18.04.2023 про звільнення позивача зі служби в поліції;

- поновити позивача на посаді інспектора реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області зі спеціальним званням старший лейтенант поліції;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 19.04.2023 по день ухвалення судом рішення;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на службі на посаді інспектора реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області зі спеціальним званням старший лейтенант поліції з дня ухвалення судом рішення;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць.

Обгрунтовуючи позовну заяву вказав, що з 2015 року проходив службу в органах Національної поліції України, остання посада інспектор сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 Звенигородського відділу поліції Головного управління поліції в Черкаській області. Наказом ГУНП в Черкаській області від 17.04.2023 №596 його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог ч. 1 ст. 29 Конституції України, ст. 6, ч.ч. 1, 2 ст. 7, ч. 2 ст. 8, п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 18, ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 3,7 ч. 3 ст. 1, ч. 4 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів b), c) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, п. 2 Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, затвердженого постановою КМУ від 28.12.2011 №1363, абз. 3 п. 8 розділу V11 Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 №440, п.п. 5,6 розділу 11 та п. 2 розділу 111, п. 2 розділу V11 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.11.2019 №1026 та п. 1.5 наказу ГУНП від 12.08.2022 №1519 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни в органах та підрозділах ГУНП в Черкаській області, а також попередження надзвичайних подій за участі особового складу» та наказом по особовому складу №105 о/с від 18.04.2023 звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеног

Позивач не погоджується з вказаними наказами з тих підстав, що висновок службового розслідування, затверджений 17.04.2023, не відповідає вимогам, передбаченим Дисциплінарним статутом, а саме:

- рапорт начальника УГІ ГУНП підполковника поліції Бондаренко Т.С. від 18.03.2023 №50 рп/4801-2023 стосується виявленого дисциплінарного проступку окремими поліцейськими ГУНП, Звенигородського районного відділу поліції ГУНП та відділу поліцейської діяльності №1 Звенигородського РВП ГУНП та зводиться до опису подій щодо смерті ОСОБА_2 17.03.2023; матеріали службового розслідування зводяться до перевірки причин та обставин, що призвели до смерті ОСОБА_2 17.03.2023, при цьому вказаним рапортом фактично встановлено наявність дисциплінарного проступку поліцейських ГУНП, Звенигородського районного відділу поліції ГУНП та відділу поліцейської діяльності №1 Звенигородського РВП ГУНП до початку службового розслідування; тобто до проведення службового розслідування встановлено, що порушення мали місце;

- висновок службового розслідування від 17.04.2023 не містить підписів всіх членів дисциплінарної комісії, що проводила розслідування, зокрема відсутні підписи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; при цьому відсутні документи, які вказують на їх окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку;

- висновком службового розслідування не враховано, що порушень інформування центрів з надання безоплатної правової допомоги належним чином встановлено не було, так як ОСОБА_2 виявив бажання захищати себе особисто, вказаний факт при проведенні службового розслідування належним чином не перевірявся та не з`ясовувався;

- помилковими є твердження, що публікація на особистій сторінці громадянкою « ОСОБА_5 », яка не є журналістом чи громадським активістом, вплинуло на авторитет органів поліції в цілому та спроможність поліцейських належним чином протидіяти злочинності, як про це зазначено у висновках службового розслідування; крім того публікація інтернет видання «Про все» з назвою «У Тальному начальника поліції відсторонили від роботи після смерті затриманого» не має широкої аудиторії, тим більше вказане видання має репутацію низької якості, яка заради сенсації публікує недостовірні дані та перекручені факти, порушуючи етичні норми, та незначну подію може «роздути» до масштабів справжньої сенсації;

- матеріали службового розслідування мають ознаки фальсифікації, оскільки в матеріалах службового розслідування наявний рапорт начальника УГІ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_6 від 17.04.2023, в якому вказано, що «вважати такими, що приступили до виконання службових обов`язків (посади) з 11.03.2023 року інспектора сектору реагування патрульної поліції ВПД №1 Звенигородського РВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , інспектора сектору реагування патрульної поліції ВПД №1 Звенигородського РВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , начальника ВПД №1 Звенигородського РВП майора поліції ОСОБА_8 , начальника сектору реагування патрульної поліції ВПД №1 Звенигородського РВП майора поліції ОСОБА_9 та начальника Звенигородського РВП майора поліції Міщенка О.Є.»;

- акт про відмову від проходження дослідження за допомогою поліграфа від 21.03.2023 ОСОБА_1 містить явно суб`єктивне формулювання дослідження «раптової смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Глибочок, Тальнівського району Черкаської області гр. ОСОБА_2 » що об`єктивно зумовило неготовність проходити ОСОБА_1 вказане дослідження.

Щодо наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області №196 від 18.03.2023, то він містить лише опис події, яка відбувалася протягом 16-18 березня 2023 року та обставини якої мають досліджуватись в рамках кримінального провадження, і грунтується виключно на події за ознаками кримінального правопорушення; підставою для звільнення слугували факти, що є предметом розгляду в кримінальному провадженні і жодних аргументів, які б свідчили про вчинення дисциплінарного проступку, відповідачем не наведено. Порушення не підтверджуються жодними допустимими та належними доказами в розумінні статей 72-76 КАС України, та є голослівним трактуванням та обробкою матеріалів кримінального провадження №0000466 від 18.03.2023 на лад норм спеціального законодавства, яке застосовується до поліцейських. Вважає, що лише за наявності вироку суду у кримінальній справі, який набув законної сили, відповідні матеріали можуть використовуватись в обгрунтування скоєння позивачем даного проступку.

Вказує, що зазначене у своїй сукупності дає підстави для висновку про протиправність оскаржуваного наказу начальника головного управління Національної поліції в Черкаській області від 17.04.2023 №596 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Посилається на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду у постанові від 19.03.2020 у справі №360/3545/18, у постанові від 25.03.2020 у справі №802/1283/17-а.

Відповідач проти позову заперечив. У відзиві на позовну заяву, поданому до суду 08.06.2023, вказав, що висновком службового розслідування встановлені порушення старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 :

- вимог ч. 1 ст. 29 Конституції України, пунктів b), c) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, ч.ч. 1, 2 ст. 7, п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», внаслідок обмеження волі гр. ОСОБА_2 без законних підстав та здійснення фактичного затримання останнього, наказавши йому сісти до службового автомобіля та проїхати до визначеного приміщення (лікарня. Адмінбудівля ВПД №1 Звенигородського РВП ГУНП, на що ОСОБА_2 через підкорення наказу змушений був залишатися поряд із службовою особою, тобто старшими лейтенантами ОСОБА_1 та ОСОБА_7

- п. 2 Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, затвердженого постановою КМУ від 28.12.2011 №1363, абз. 3 п. 8 розділу V11 Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 №440 внаслідок неповідомлення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Черкаській області про фактичне затримання ОСОБА_2

- п.п. 5,6 розділу 11 та п. 2 розділу 111, п. 2 розділу V11 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.11.2019 №1026 внаслідок незабезпечення безперервної відеозйомки, в т.ч. належні умови експлуатації, під час обслуговування повідомлення №580 та включення відеореєстратора, який знаходиться в службовому автомобілі «Пежо» р.н. НОМЕР_1 , що призвело до відсутності запису безперервної відеофіксації під час обслуговування повідомлення №580.

Підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, які свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Відтак наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області №596 від 17.04.2023 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» є правомірним. Наказ про звільнення позивача з органів поліції від 18.04.2023 №105 о/с виданий на реалізацію наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, тому є похідним.

Ухвалою судді від 23.05.2023 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 10.00 год. 13.06.2023.

Усною ухвалою суду від 25.07.2023, занесеною до протоколу судового засідання, визнано обов`язковою явку позивача у судове засідання.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Представники відповідача проти позову заперечили.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представників відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

Згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 12.08.2008 (т. 1, а.с. 12-13) позивач у справі ОСОБА_1 прийнятий на службу в ГУНП в Черкаській області 07.11.2015 та проходив службу на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 Звенигородського відділу поліцейської діяльності №1 Звенигородського відділу поліції Головного управління поліції Національної поліції в Черкаській області.

На підставі рапорту начальника УГІ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_6 від 18.03.2023 ;50рп/48/01-2023 наказом ГУНП в Черкаській області №196 від 18.03.2023 призначено службове розслідування щодо порушень службової дисципліни окремими поліцейськими ГУНП, Звенигородського районного відділу поліції ГУНП та відділу поліцейської діяльності №1 Звенигородського РВП ГУНП.

Службовим розслідуванням встановлено, що 16.03.2023 позивач та старший лейтенант поліції ОСОБА_7 заступили на добове чергування у складі групи реагування патрульної поліції.

Цього ж дня, 16.03.2023 згідно Журналу обліку видачі, повернення портативного відео реєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації ВПД №1 Звенигородського РВП ГУНП ОСОБА_1 та ОСОБА_7 отримали портативні відеореєстратори.

16.03.2023 о 14.23 до відділу служби « 102» УОАЗОР ГУНП надійшло повідомлення від ОСОБА_10 про те, що за місцем проживання по АДРЕСА_1 її син ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння вчиняє сварку та має намір завдати тілесних ушкоджень членам родини. Наразі здійснив у заявниці крадіжку грошових коштів.

Вказане повідомлення було зареєстровано до єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» за №580 від 16.03.2023. а на місце події направлено наряд ГРПП ВПД №1 Звенигородського РВП ГУНП «Тальне-1» у складі ОСОБА_7 та ОСОБА_1 .

По прибуттю на місце події ОСОБА_7 відібрав у ОСОБА_10 заяву про кримінальне правопорушення, склав протокол прийняття вказаної заяви та відібрав письмові пояснення стосовно обставин події.

Опитана ОСОБА_10 пояснила, що поліцейський СРПП (за описом ОСОБА_1 ) під час реагування на її повідомлення за адресою проживання наніс тілесні ушкодження її сину ОСОБА_2 шляхом нанесення ударів кулаками та гумовим кийком по тулубу та іншим частинам тіла.. Після цього поліцейські забрали із собою ОСОБА_2 , який лише наступного дня у післяобідній час повернувся додому.

Опитані під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 та ОСОБА_7 факт нанесення тілесних ушкоджень заперечують.

На виконання усного наказу майора поліції ОСОБА_8 ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , зважаючи на сильне сп`яніння ОСОБА_2 , фактично тягли його по землі до службового автомобіля, цього ж дня, тобто 16.03.2023, близько 16.10 год доставили його до КНП «Тальнівська багатопрофільна лікарня» Тальнівської міської ради для проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують реакцію.

Відповідно до акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагута швидкість реакції КНП «Тальнівська багатопрофільна лікарня» Тальнівської міської ради від 16.03.2023 №87 ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння (3.7 проміле алкоголю в крові).

16.03.2023 о 16.51 год. ОСОБА_1 та ОСОБА_7 доставили ОСОБА_2 до адмінбудівлі відділу поліцейської діяльності №1 до приміщення, де дислокуються працівники СРПП, дільничні офіцери поліції (блок превенції) ВПД №! Звенигородського РВП ГУНП, у якому відсутня відеофіксація, після чого ОСОБА_7 підійшов до центрального входу адміністративної будівлі ВПД №1 Звенигородського РВП ГУНП та повідомив про доставлення ОСОБА_2 інспектору черговому сектору реагування патрульної поліції ВПД №1 Звенигородського РВП ГУНП майору поліції ОСОБА_11 , який дав усний наказ помічнику чергового сектору реагування патрульної поліції ВПД №1 Звенигородського РВП ГУНП ОСОБА_12 , щоб той здійснив запис про доставлення ОСОБА_2 в Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до ВПД №1 Звенигородського РВП ГУНП.

Згідно Журналу реєстрації доставлених, відвідувачів та запрошених до ВПД №1 Звенигородського РВП ГУНП ОСОБА_2 доставлений ОСОБА_1 .

Згідно електронному рапорту про результати відпрацювання заяви №580 від 16.03.2023, по прибуттю на місце виклику було відібрано заяву та пояснення, опитано всіх учасників події. Матеріали передано дільничним офіцерам поліції для подальшої перевірки.

Цього ж дня, тобто 16.03.2023, майор поліції ОСОБА_11 дав усний наказ помічнику чергового ОСОБА_12 встановити, що відбувається з ОСОБА_2 .

Помічник чергового ОСОБА_13 пояснив, що виконуючи наказ ОСОБА_11 зустрів ОСОБА_2 в коридорі на порозі входу до приміщення превенції, після чого вніс до Журналу обліку доставлених інформацію, що ОСОБА_2 претензій до працівників поліції не має і записав, що 16.03.2023 о 17.50 год. залишив приміщення ВПД №1 Звенигородського РВП ГУНП. Вказане пояснення суперечить запису з камер зовнішнього відеонагляду, відповідно до якого ОСОБА_12 16.03.2023 о 18.41 год. вийшов з центрального входу адмінбудівлі ВПД №1 Звенигородського РВП ГУНП із Журналом обліку доставлених в руках та зайшов до приміщення превенції, де пробув протягом однієї хвилини, після чого повернувся.

Під час службового розслідування згідно відеозаписів з камер зовнішнього відеоспостереження встановлено, що ОСОБА_2 перебував у адмінбудівлі ВПД №1 Звенигородського РВП ГУНП майже добу.

Опитаний в ході проведення службового розслідування ОСОБА_14 пояснив, що по дорозі в с. Глибочок ОСОБА_2 постійно стогнав та мав поганий вигляд, а також мав проблеми з очима і на запитання, що трапилось, відповів, що працівники поліції бризкали йому в очі газовим балончиком. Також повідомив, що ночував у приміщенні ВПД №1 Звенигородського РВП ГУНП на шматку картону.

17.03.2023 слідчим відділом Звенигородського РВП ГУНП за матеріалами ІКС ІПНП №580 від 16.03.2023 відкрито кримінальне провадження №000459 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, щодо вчинення ОСОБА_2 насильства в сім`ї. Про підозру у вказаному кримінальному правопорушенні ОСОБА_2 не повідомлялось.

17.03.2023 о 23.48 до відділу служби « 101» УОАЗОР ГУНП надійшло повідомлення із закладу охорони здоров`я про те, що за місцем проживання в АДРЕСА_1 , до приїзду швидкої допомоги з ознаками насильницької смерті помер ОСОБА_2 , зі слів матері померлого вчора побили працівники поліції.

Відповідно до довідки про причину смерті Звенигородського відділення КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 18.03.2023 №57 причиною смерті ОСОБА_2 встановлено травматичний субарахноїдальний крововилив, закрита черепно-мозкова травма, ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом (намір не визначений).

18.03.2023 за вищевказаним фактом слідчим відділом Звенигородського РВП ГУНП внесено відомості до ЄРДР за №0000466 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Зазначені факти набули розголосу у суспільстві, зокрема, під час моніторингу засобів масової інформації виявлено публікацію інтернет видання «Про все», на якому зазначено, що у м. Тальне після затримання працівниками поліції помер громадянин (https://provce.ck.ua/u-talnomu-nachalnyka-politsii-vidstoronyly-vid-roboty-pislia-smerti-zatrymanoho/). У ході моніторингу соціальної мережі «Facebook» на сторінці користувача ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено публікацію, на якому власниця сторінки розповідає про те, що поліцейські ВПД №1 Звенигородського РВП ГУНП в приміщенні відділу застосували відносно військовослужбовця ЗСУ фізичну силу, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження та помер від крововиливу головного мозку у підрозділі поліції.

Згідно висновку службового розслідування щодо вчинення окремими поліцейськими ГУНП, Звенигородського РВП ГУНП та ВПД №1 Звенигородського РВП ГУНП дій, що мають ознаки дисциплінарного проступку від 17.04.2023 ОСОБА_1 та ОСОБА_7 не маючи на те законних підстав, обмежили свободу ОСОБА_2 та здійснили фактичне затримання останнього, наказавши йому сісти до службового автомобіля та проїхати до визначеного приміщення (лікарня, адмінбудівля ВПД №1 Звенигородського РВП ГУНП), на що ОСОБА_2 через підкорення наказу змушений був залишатися поряд із службовою особою, тобто старшими інспекторами поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Також в порушення вимог п.п. 5,6 розділу 11 та п. 2 розділу V111 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.11.2019 №1026 з моменту початку виконання службових обов`язків ОСОБА_7 та ОСОБА_1 не забезпечили безперервну відеозйомку, в т.ч. належні умови експлуатації, під час обслуговування повідомлення, зареєстрованого під №580, при виїзді на місце події.

Крім цього в порушення п. 2 Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, затвердженого постановою КМУ від 28.12.2011 №1363, абз. 2 п. 7, абз. 3 п. 8 розділу V11 Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції Eкраїни, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 №440, та п. 1.5 наказу ГУНП від 12.08.2022 №1519 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни в органах та підрозділах ГУНП в Черкаській області, а також попередження надзвичайних подій за участі особового складу» позивач та ОСОБА_1 не проінформували Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Черкаській області про фактичне затримання ОСОБА_2 .

Згідно пункту 2 висновку службового розслідування за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог ч. 1 ст. 29 Конституції України, ст. 6, ч.ч. 1, 2 ст. 7, ч. 2 ст. 8, п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 18, 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 3,7 ч. 3 ст. 1, ч. 4 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1-4 п. 5 розділу 1, абзаців 2, 3, 4 п. 1 розділу 11, п. 1 розділу 111, пунктів b), c) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, п. 2 Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, затвердженого постановою КМУ від 28.12.2011 №1363, абз. 3 п. 8 розділу V11 Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції Eкраїни, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 №440, п.п. 5,6 розділу 11 та п. 2 розділу 111, п. 2 розділу V11 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.11.2019 №1026 та п. 1.5 наказу ГУНП від 12.08.2022 №1519 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни в органах та підрозділах ГУНП в Черкаській області, а також попередження надзвичайних подій за участі особового складу», позивач заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до ст. 13 та п. 11 ч. 1 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України пропонується застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Згідно пункту 1 наказу ГУНП в Черкаській області від 17.04.2023 №596 за вищеозначені порушення позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

На виконання наказу від 17.04.2023 №596 відповідачем був виданий наказ від 18.04.2023 №105 о/с, яким позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Надаючи оцінку встановленим обставинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02.07.2015 №580-VIII Про Національну поліцію (далі - Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 №2337 (далі Дисциплінарний статут), іншими нормативними актами, прийнятими на їх виконання.

Закон №580-VIII визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України .

Згідно з ст. 1 Закону №580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Статтею 6 Закону №580-V111 передбачено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно статті 7 Закону №580-V111 під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Стаття 8 Закону №580-V111 передбачає, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний, зокрема, 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який відповідно до преамбули визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна полягає у дотриманні поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Пунктами 2,3,4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що поліцейський зобов`язаний знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

Аналізуючи наведені положення Закону №580-VIII та Дисциплінарного статуту, суд зазначає, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За порушення службової дисципліни відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Згідно з частинами 1 та 15 статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Частиною 1 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:

1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

2) підстава для призначення службового розслідування;

3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;

4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;

5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;

10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;

11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку (ч. 2 ст. 19 Дисциплінарного статуту).

За приписами частин 7, 9 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Відповідно до частини 10 статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.2018 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за №1355/32807 (далі - Порядок №893).

Пунктом 1 розділу 2 Порядку №893 передбачено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 розділу 5 Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

За приписами пункту 1 Розділу VII Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Отже підставою для видання наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності є висновок службового розслідування.

Як на одну із підстав скасування наказу від 17.04.2023 №596 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції позивач посилається на порушення порядку службового розслідування.

Позивач зазначає, що рапортом начальника управління головної інспекції ГУНП підполковника поліції ОСОБА_6 від 18.03.2023 №50рп/48/01-2023, на підставі якого призначено службове розслідування, фактично встановлено наявність дисциплінарного проступку поліцейських ГУНП, Звенигородського районного відділу поліції ГУНП та відділу поліцейської діяльності №1 Звенигородського РВП ГУНП до початку службового розслідування; тобто до проведення службового розслідування встановлено, що порушення мали місце.

Проте суд не погоджується з вказаними доводами та зазначає, що у рапорті начальника УГІ ГУНП підполковника поліції Бондаренко Т.С. від 18.03.2023 №50 рп/4801-2023 (т. 1, а.с. 200-203) викладені обставини, встановлені попередньою перевіркою, зокрема щодо виїзду позивача та ОСОБА_7 на місце події за повідомленням ОСОБА_10 від 16.03.2023 о 14.24 год, переданим до відділу служби « 102» та зареєстрованим за №580, доставлення ОСОБА_2 до медичного закладу на обстеження на стан алкогольного сп`яніння, доставлення його до відділу поліцейської діяльності №1, відсутності відеозаписів за 15 та 16 березня 2023 року та обставини щодо смерті ОСОБА_2 . У рапорті також зазначено прохання призначити проведення службового розслідування та посадових осіб органу поліції та на час службового розслідування відсторонити їх від виконання службових обов`язків.

Отже змістом вказаного рапорту спростовується, що порушення, встановлені висновком службового розслідування, були встановлені до його початку.

Окрім цього підставою для видання наказу від 17.04.2023 №596 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугував саме висновок службового розслідування від 17.04.2023, а не рапорт про його призначення.

Позивач зазначає, що висновок службового розслідування від 17.04.2023 не містить підписів всіх членів дисциплінарної комісії, що проводила розслідування, зокрема відсутні підписи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; при цьому відсутні документи, які вказують на їх окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Вказане спростовується дослідженою у судовому засіданні копією висновку службового розслідування від 17.04.2023 (т. 1, а.с. 147-183), який містить підписи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Позивач вказує, що матеріали службового розслідування мають ознаки фальсифікації, оскільки в матеріалах службового розслідування наявний рапорт начальника УГІ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_6 від 17.04.2023, в якому вказано, що «вважати такими, що приступили до виконання службових обов`язків (посади) з 11.03.2023 року інспектора сектору реагування патрульної поліції ВПД №1 Звенигородського РВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , інспектора сектору реагування патрульної поліції ВПД №1 Звенигородського РВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , начальника ВПД №1 Звенигородського РВП майора поліції ОСОБА_8 , начальника сектору реагування патрульної поліції ВПД №1 Звенигородського РВП майора поліції ОСОБА_9 та начальника Звенигородського РВП майора поліції Міщенка О.Є.».

Зі змісту рапорта начальника УГІ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_6 від 17.04.2023 (т. 1, а.с. 196) вбачається, що 17.04.2023 закінчено службове розслідування, призначене наказом ГУНП від 18.03.2023 №196, про що складено і затверджено висновок, та прохання вважати такими, що приступили до виконання службових обов`язків (посади) з 11.04.2023 посадових осіб органу поліції, зокрема позивача.

Суд зазначає, що обставина щодо відсторонення від посади та дата, з якої припинено таке відсторонення і посадові особи допущені до виконання службових обов`язків, не впливають на суть порушення та вид дисциплінарного стягнення, що застосовано за результатами службового розслідування, і не свідчать про порушення порядку сдужбового розслідування.

Позивач зазначає, що акт про відмову від проходження дослідження за допомогою поліграфа від 21.03.2023 ОСОБА_1 містить явно суб`єктивне формулювання дослідження «раптової смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Глибочок, Тальнівського району Черкаської області гр. ОСОБА_2 » що об`єктивно зумовило неготовність проходити ОСОБА_1 вказане дослідження.

З висновку службового розслідування від 17.04.2023 вбачається, що позивач відмовився від проходження поліграфа. Водночас його відмова лише зафіксована вказаним висновком і не вплинула на встановлення як факту порушень, допущених позивачем, так і на визначення виду дисциплінарного стягнення, а отже причини, з яких позивач відмовився від проходження поліграфа, не свідчать про порушення порядку службового розслідування.

Позивач зазначає, що помилковими є твердження, що публікація на особистій сторінці громадянкою « ОСОБА_5 », яка не є журналістом чи громадським активістом, вплинуло на авторитет органів поліції в цілому та спроможність поліцейських належним чином протидіяти злочинності, як про це зазначено у висновках службового розслідування; крім того публікація інтернет видання «Про все» з назвою «У Тальному начальника поліції відсторонили від роботи після смерті затриманого» не має широкої аудиторії, тим більше вказане видання має репутацію низької якості, яка заради сенсації публікує недостовірні дані та перекручені факти, порушуючи етичні норми, та незначну подію може «роздути» до масштабів справжньої сенсації.

Суд виходить з того, будь-яка публікація, незалежно від того, чи є автор журналістом чи громадським діячем, та яку репутацію має видання, впливає на авторитет органів поліції в цілому та спроможність поліцейських належним чином протидіяти злочинності, як позитивно, так і негативно.

Позивач не заперечував, що вищезазначені публікації не містять недостовірні дані чи перекручені факти, і у судовому засіданні такі обставини не встановлені.

Позаяк у публікаціях зазначено про насильницьку смерть ОСОБА_2 , яка сталася після того, як він майже сутки перебував у відділенні поліції, вказана публікація негативно вплинула на авторитет органів поліції в цілому та спроможність поліцейських належним чином протидіяти злочинності.

Враховуючи зазначене суд дійшов висновку, що відповідачем доведено, що службове розслідування стосовно позивача проведене відповідно до вимог Дисциплінарного статуту та Порядку №893, а доводи позивача є безпідставними.

Щодо встановлених порушень, то згідно з Висновком службового розслідування від 17.04.2023 встановлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні:

- вимог ч. 1 ст. 29 Конституції України, ст. 6, ч.ч. 1, 2 ст. 7, ч. 2 ст. 8, п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 3, 7 ч. 3 ст. 1, ч. 4 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1-4 п. 5 розділу 1, абзаців 2, 3, 4 п. 1 розділу 11, п. 1 розділу 111, пунктів b), c) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 внаслідок фактичного затримання гр. ОСОБА_2 , яке сталось 16.03.2023, без законних підстав, наказавши йому сісти до службового автомобіля та проїхати до визначеного приміщення (лікарня, адмінбудівля ВПД №1 Звенигородського РВП ГУНП), на що ОСОБА_2 через підкорення наказу змушений був залишатися поряд із службовою особою, тобто старшими лейтенантами поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_7 ;

- п. 2 Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, затвердженого постановою КМУ від 28.12.2011 №1363, абз. 2 п. 7, абз. 3 п. 8 розділу V11 Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції Eкраїни, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 №440 внаслідок неповідомлення Регіонального центру з надання безоплатної правової допомоги у Черкаській області про фактичне затримання ОСОБА_2 ;

- п.п. 5,6 розділу 11 та п. 2 розділу V111 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.11.2019 №1026 та п. 1.5 наказу ГУНП від 12.08.2022 №1519 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни в органах та підрозділах ГУНП в Черкаській області, а також попередження надзвичайних подій за участі особового складу» внаслідок незабезпечення безперервної відеозйомки, в т.ч. належні умови експлуатації, під час обслуговування повідомлення №580 за заявою ОСОБА_10 про крадіжку грошей та домашнє насильство, вчинене ОСОБА_2 .

Щодо вказаних порушень, то позивач заперечує лише факт неповідомлення Регіонального центру з надання вторинної безоплатної правової допомоги, та зазначає, що вказане порушення відсутнє, так як ОСОБА_2 виявив бажання захищати себе особисто, і вказаний факт при проведенні службового розслідування належним чином не перевірявся та не з`ясовувався.

Згідно абзацу 3 пункту 8 розділу V11 Інструкції №440 уповноважена службова особа, що здійснила затримання, або службова особа, відповідальна за перебування затриманих у відповідному ТВП, негайно після такого затримання повідомляє затриману особу про те, що вона має право на захисника, та інформує відповідний орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної вторинної правової допомоги, зафіксувавши час повідомлення та дані посадової особи, яка його отримала, у журналі інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги затриманим (додаток 8) та у відповідній інформаційній підсистемі системи ІПНП.

Згідно ч. 5 ст. 208 КПК України про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

Згідно статті 261 КУпАП України про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмовлення затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це.

Органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника.

Проте під час затримання ОСОБА_2 протокол затримання не складався, а отже докази того, що останньому були роз`яснені його права, зокрема на безоплатну правову допомогу, відсутні, з огляду на що позивачем не доведено, що ОСОБА_2 виявив бажання здійснювати захист самостійно.

Не погоджуючись з наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області №196 від 18.03.2023, позивач зазначає, що порушення не підтверджуються жодними допустимими та належними доказами в розумінні статей 72-76 КАС України, та є голослівним трактуванням та обробкою матеріалів кримінального провадження №0000466 від 18.03.2023 на лад норм спеціального законодавства, яке застосовується до поліцейських. Вважає, що лише за наявності вироку суду у кримінальній справі, який набув законної сили, відповідні матеріали можуть використовуватись в обгрунтування скоєння позивачем дисциплінарного проступку.

Проте притягнення до кримінальної відповідальності і притягнення до дисциплінарної відповідальності є різними видами відповідальності, які застосовуються за різні види правопорушень.

У постанові від 17.07.2019 у справі №806/2555/17 Верховний Суд констатував, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Звільнення за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення поліцейського і не пов`язане з кінцевим рішенням у справі про адміністративне правопорушення.

Так, з аналізу положень частини другої статті 5 Дисциплінарного статуту випливає, що притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності є самостійним юридичним наслідком, який настає у разі скоєння ним дисциплінарного проступку. Обставини, що передували притягненню особи до цього виду відповідальності, можуть потягнути за собою настання інших наслідків у вигляді адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, але, це не може слугувати підставою для звільнення працівника поліції саме від дисциплінарної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі №804/1831/16 та повторена у постанові Верховного Суду від 25.03.2020 у справі №802/1283/17-а, на яку посилається позивач.

Суд зазначає, що службове розслідування було проведено саме за фактом невиконання позивачем службової дисципліни, а не за фактом доведення вини у спричиненні смерті ОСОБА_2 , а отже в даному випадку вирок суду у кримінальній справі за фактом смерті ОСОБА_2 не є належним та допустимим доказом вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Щодо посилання позивача на постанову Верховного Суду від 19.03.2020 у справі №360/3545/18, то викладені у ній висновки стосуються конкретних обставин вказаної справи, які є відмінними від обставин, які слугували підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Ч. 2 ст. 9 КАС України передбачає, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Надавши правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам позивача, суд дійшов висновку, що вони не спростовують встановлене службовим розслідуванням порушення позивачем службової дисципліни та не свідчать про порушення порядку проведення службового розслідування, а отже є необгрунтованими.

Отже наказ ГУНП в Черкаській області №596 від 17.04.2023 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції прийнятий на законних підставах і скасуванню не підлягає.

Частиною 3 статті 22 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

В свою чергу наказ №104 о/с від 18.04.2023 прийнятий на реалізацію наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності №596 від 17.04.2023, отже є похідним і скасуванню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Оцінивши докази, які є у справі, враховуючи те, що відповідач довів правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складений 31 серпня 2023 року.

Головуючий Алла РУДЕНКО