Справа № 754/7828/23
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/116/23
Справа №754/7828/23
РІШЕННЯ

Іменем України

29 серпня 2023 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.,

при секретарі - ПаристаА..

за відсутності сторін

розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, 3-тя особа - Інспектор Управління патрульної поліції у місті Києві старший сержант Мацкевич Володимир Михайлович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, 3-тя особа - Інспектор Управління патрульної поліції у місті Києві старший сержант Мацкевич Володимир Михайлович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що 06.06.2023 року відносно ОСОБА_1 інспектором Управління патрульної поліції в місті Київ старшим сержантом Мацкевичем Володимиром Михайловичем була прийнята постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС № 7095402 від 02.06.2023 року про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. Відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 02.06.2023 року о 08 год. 14 хв. за адресою м. Київ, вул.. Електриків, 36, керуючи транспортним засобом здійснив рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушив п.17.1 ПДР - на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів(крім таксі та велосипедів) на цій смузі.

Позивач та його представник вважають, що оскаржувана постанова інспектора Управління патрульної поліції в місті Київ старшого сержанта Мацкевич Володимира Михайловича є незаконною, необґрунтованою, відповідно такою, що підлягає скасуванню судом з огляду на наступне.

ОСОБА_1 категорично заперечує той факт, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП. Так, дійсно, він рухався на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11. Разом з тим, підставою такого руху було наявність дорожньо-транспортної пригоди, яку іншим чином об`їхати було неможливо. І дійсно всі автомобілі повинні були рухатися саме смугою для маршрутних транспортних засобів. Звертають увагу, що дорога за адресою: м. Київ, вул..Електриків, 36 розділена по центру, тобто об`їхати перешкоду по зустрічній смузі було неможливо.

Так, до 2013 року Правила дорожнього руху містили пункт: Здійснювати обгін нерейкових транспортних засобів дозволяється лише ліворуч (п.14.1). Пункт 14.1 виключено на підставі Постанови КМ №111 від 11.02.2013.

Окрім того, позивач звертає увагу суду, що йому у задоволені йго прохання про використання правової допомоги адвоката та відкладення розгляду (для залучення захисника) було відмовлено. Відтак мало місце порушення права особи на захист працівниками патрульної поліції.

Посилаючись на викладені обставини справи, Позивач просить суд: Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7095402 від 02.06.2023 року за ч.3 ст.122 КУпАП України відносно ОСОБА_1 - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду в позовному провадженні в судове засідання. Визначено строк подання відзиву відповідача на позов до 07 липня 2023 року.

15 червня 2022 року представником департаменту патрульної поліції Ілоною Щур подано заяву про залучення Департаменту патрульної поліції, як третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача.

26 червня 2023 року управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції в особі представника Кубрак О.І. подано відзив на позовну заяву про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому зазначили, що вважають твердження Позивача викладені у позовній заяві необґрунтованими, хибними та такими, що не підлягають задоволенню.

14 серпня 2023 року представником позивача - адвокатом Кишенею В.С. подано письмові пояснення на відзив. Зазначили, що вони категорично не погоджуються з відзивом, вважають його безпідставним, таким, що не узгоджується із наявними в справі доказами. Наполягали на задоволені позову, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення та закрити справу. А також стягнути з Департаменту патрульної поліції суму сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до якої заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач до судового засідання неодноразово не з`являлась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлено своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. Причини неявки суд не повідомлено.

Згідно ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.288 КУпАП постанова інспектора з паркування про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей, визначених цим Кодексом.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили (ч.1 ст.289 КУпАП).

Згідно приписів ч.2 ст.291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Суд дослідив надану відповідачем постанову винесену Управління патрульної поліції в м. Київ Інспектор Старшим сержантом поліції(4 батальйон, 2 рота) Мацкевичем Володимиром Михайловичем, серія ЕАС №7095402 від 02.06.2023 року із змісту якої вбачається, що транспортний засіб «BMW X5» державний номерний знак НОМЕР_1 02.06.2023 року 08 год. 14 хв. по вулиці Електриків, 36 в м. Києві водій керуючи транспортним засобом здійснив рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11 чим порушив п.17.1 ПДР. На дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3, ст.122 КУпАП, через що на позивача накладено адміністративне стягнення за ч.3 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.

Диспозиція ч.3 ст.122 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил стоянки, що створює перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до приписів п.п. «и» п.15.10 Правил дорожнього руху зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Водночас, приписами ч.3 ст.265-4 КУпАП встановлено перелік випадків, коли розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, зокрема, якщо транспортний засіб своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 8.4 ПДР України встановлює розподіл дорожніх знаків на групи, зокрема попереджувальні знаки, знаки пріоритету, заборонні знаки, наказові знаки, інформаційно-вказівні знаки, знаки сервісу та таблички до дорожніх знаків.

Так, дорожній знак 5.8, позначає не смугу, а дорогу для руху маршрутних транспортних засобів. Доказів встановлення будь-якого із зазначених знаків на ділянці дороги, по якій здійснював рух позивач, відповідач суду не надав. Також суду не надано доказів на підтвердження того, що позивач рухався з порушенням п.17.1 ПДР і такі дії з його боку мали місце саме в силу його умисних дій, а не з об`єктивних причин наявність перешкод для руху по смузі не для маршрутних транспортних засобів, порушення іншими учасниками Правил дорожнього руху.

Перевіряючи обґрунтованість доводів позивача, суд у судовому засіданні достовірно встановив наступне.

До відзиву на позов відповідачем надано диск DVD-R з відеозаписом факту порушення. Оглянувши в судовому засіданні диск суд прийшов до висновку, що, враховуючи якість зйомки та кут під яким велась фіксація транспортного засобу, не можливо встановити, що відповідач здійснює рух смугою для маршрутних транспортних засобів. Тобто не можливо встановити чи дійсно правопорушення було скоєне в межах руху по смузі громадського транспорту. Окрім того, на відеозаписі чітко видно, що транспортний засіб «BMW X5» здійснює перестроювання на вимогу патрульної поліції з другої смуги (середньої) на крайню та з`їжджає на узбіччя. В той час коли рухається потік машин в тій смузі.

Суд дійшов висновку, що Позивачем доведено невинуватість, оскільки процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Отже, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, то факт умисного вчинення ним вказаного правопорушення є недоведеним, сумнівним, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача.

Відповідно до положень ч.6 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

В судовому засіданні судом встановлено, що складаючи постанову про адміністративне правопорушення відносно позивача, інспектор патрульної поліції не надав належної оцінки доводам позивача з приводу причин його зупинки в даній дорожній ситуації, а також наявності правомірних підстав для здійснення такої зупинки.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За принципом презумпції невинуватості, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відповідач, відповідно до ст.78 КАС України, не надав доказів в обґрунтування складання оскаржуваної постанови та скоєння позивачем порушення ПДР України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому позов в цій частині заявлених вимог підлягає задоволенню.

З урахуванням повноважень суду, визначених ст.ст. 245, 286 КАС України, з урахуванням приписів ч.2 ст.9 КАС України з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, суд вважає, що слід скасувати постанову, винесену Інспектором Старшим сержантом поліції(4 батальйон, 2 рота) Мацкевичем Володимиром Михайловичем, серія ЕАС №7095402 від 02.06.2023 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн., а справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Щодо вимоги позивача про стягнення судових витрат по сплаті судового збору.

У відповідності до ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Приписами частини 4 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказам і доводам, що наводяться сторонами у справі. Тобто суд не може діяти на користь будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам судочинства. Таким чином, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу, за клопотанням іншої сторони. Саме інша сторона зобов`язана довести неспівмірність заявлених опонентом витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано Договір про надання правничої (правової) допомоги від 06.06.2023 року; додаткова угода №1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 06.06.2023 рокудоговір про надання правової допомоги від 01.11.2021 року; Акт №2 прийому - передачі наданих послуг від 06.07.2023 року; платіжне доручення № 8ВС1-0ЕТ4-ХМ38-КС13 від 07.08.2023 року на суму 3 000 гривень.

Враховуючи вимоги діючого законодавства, надані стороною позивача письмові докази, та беручи до уваги заперечення відповідача щодо розміру таких витрат, суд вважає вказані понесені витрати є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому суд приходить до висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Судом встановлено, що при поданні позовної заяви до суду позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у сумі 536,80 грн., що підтверджується квитанцією, наявною у матеріалах справи.

Департаменту патрульної поліції в м. Києві на користь позивача сплачений ним судовий збір

Враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до ст. 139 КАС України, вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції в м. Києві на користь позивача сплачений ним судовий збір та витрати на правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 243, 246, 271, 272, 286 КАС України, ст. 122, КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, 3-тя особа - Інспектор Управління патрульної поліції у місті Києві старший сержант Мацкевич Володимир Михайлович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення-задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАС № 7095402 від 02 червня 2023 року винесену Інспектором Старшим сержантом поліції(4 батальйон, 2 рота) Мацкевичем Володимиром Михайловичем, серія ЕАС №7095402 від 02.06.2023 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн., а справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП - закрити.

Стягнути Департаменту патрульної поліції в м. Києві (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд.3 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 гривень та судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.А. Галась