Справа № 140/18443/23
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року ЛуцькСправа № 140/18443/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся із позовом до військової частини НОМЕР_1 ( далі відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання первинної медичної картки (форма 100) та довідки про обставини травми (поранення) (форма 5); зобов`язання оформити та надати вказані документи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 .

17.05.2023 позивач під час виконання бойового завдання отримав травму у вигляді закритої хребтової травми з тимчасовим порушенням опорної та рухової функції хребта.

З 17.05.2023 по 23.05.2023 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у військово-медичному клінічному центрі Північного регіону міста Харків.

Згідно із довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 22.05.2023 був визнаний таким, що потребує відпустки за станом здоров`я.

Станом на сьогодні відповідачем не надано позивачу первинної медичної картки (форма 100), визначеної додатком 4 наказу Генерального штабу ЗСУ від 09.07.2018 №258 «Про затвердження Керівництва з медичної евакуації в Збройних Силах України та не надано довідки про обставини травми визначеною додатком №5 до Положення про військову-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008.

На думку позивача, що бездіяльність відповідача, щодо не надання вищезазначених документів є протиправною та такою , що порушує права позивача.З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.07.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву від 28.07.2023 №7925 позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції вказує, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №163 від 01.07.2023 позивач з 02.07.2022 вибув у відрядження в район виконання бойових дій, до особливого розпорядження.

17 травня 2023 року медичною службою військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 був направлений на лікування у військово - медичний клінічний центр міста Харків, про що є відповідний наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №145 від 18.05.2023.

Відповідно до п. 2 Розділу II наказу №332 від 27.10 2021 Про затвердження інструкцій про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинна сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому. Згідно з п. 5 Розділу II цього наказу при настанні нещасного випадку наказом командира створюється комісія по встановленню причин та наслідків нещасного випадку.

Відповідно до ст.12 ч.І Розділу І Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України затвердженого Законом України № 548-14 від 24.03.1999 року про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Представник відповідача зазначив, що у військовій частині НОМЕР_1 не зафіксовано нещасних випадків, травмувань чи поранень отриманих позивачем. З урахуванням наведеного, просив у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволені позову слід відмовити наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 151 від 17.06.2022 року призначений на посаду у військовій частині. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 163 від 01.07.2023 року Позивач з 02.07.2022 року вибув у відрядження в район виконання бойових дій, до особливого розпорядження.

17 травня 2023 року медичною службою військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 був направлений на лікування у військово - медичний клінічний центр, що за адресою: АДРЕСА_1 , про що є відповідний наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №145 від 18.05.2023 року.

Згідно із випискою із медичної карти стаціонарного хворого №8418 вказано, що позивач поступив у зазначений медичний заклад 17.05.2023 , зі скаргами на біль у грудному та поперековому відділі хребта і перебував на стаціонарному лікуванні по 23.05.2023 року.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №1078 від 22.05.2023 з військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, в якій вказується, що у солдата ОСОБА_1 встановлено - «Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби». Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я від 04.07.2007 року №370 травма кваліфікується, як легка.

26.05.2023 позивачу видано відпускний квиток №1202А де вказано, що солдат ОСОБА_1 перебував в основній щорічній відпустці з 27.05.2023 по 25.06.2023.

09.06.2023 представником позивача в інтересах позивача був поданий адвокатський запит, в якому просить надати інформацію щодо виплаченого позивачу грошового забезпечення за весь період проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , не надання картки невідкладної медичної допомоги (форма 100) та довідки (форма 5) про причини та обставини поранення).

Однак, листом від 17.06.2023№6616 відповідачем повідомлено представника позивача лише про відомості про нараховане та виплачене грошове забезпечення за 2022-й та 2023-й рік, щодо видачі надання картки невідкладної медичної допомоги (форма 100) та довідки (форма 5) про причини та обставини поранення військовою частиною НОМЕР_1 відповіді не надано.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо виплати грошового забезпечення у неналежному розмірі, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби. Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно пунктів 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

У Збройних Силах України розслідування випадків гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27 жовтня 2021 року №332, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2021 року за №1667/37289 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 1 розділу І Інструкції, вона визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними га резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, отриманих ними професійних захворювань. їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції, її дія поширюється на військові частини та військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил. Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців внаслідок бойових уражень або дій з боку противника є бойовими людськими втратами і обліку як нещасні випадки не підлягають.

Позивач стверджує, що травма, отримана ним 17.05.2023 під час виконання бойового завдання, де перебував відповідно до довідки №3144А, виданої 23.04.2023 військовою частиною НОМЕР_1 .

Суд зазначає, що у випадках, коли потрібно з`ясувати причини та умови отримання військовослужбовцем гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі внаслідок бойових уражень або дій з боку противника, проводиться службове розслідування.

Підстави та механізм проведення службового розслідування визначені Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за №1503/31371 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1 розділу III Порядку рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Відповідно до пункту 3 розділу III Порядку службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або і голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Судом встановлено, та не заперечується відповідачем, що службове розслідування по факту отримання позивачем травми не проводилось, що визнається судом протиправною бездіяльністю відповідача.

Відповідно до пункту 20.7. глави 20 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України постанови, які приймає ВЛК із встановлення причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), наведені у главі 21 розділу II цього Положення.

У разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення (пункт 21.1. глави 21 розділу ІІ Положення).

Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК (пункт 21.2. глави 21 розділу ІІ Положення).

Пунктом 21.5. глави 21 розділу ІІ Положення регламентується, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

б) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.

При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова - «Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби».

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

в) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення.

Постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року №36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за №169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України) (пункт 21.7. глави 21 розділу ІІ Положення).

При медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року №2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за №177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи) (пункт 21.8. глави 21 розділу ІІ Положення).

Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), що видається військовослужбовцю або призваному на збори військовозобов`язаному, резервісту (Акт про нещасний випадок, зберігається в історії хвороби або у справах ВЛК, яка прийняла постанову про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) (пункт 21.24. глави 21 розділу ІІ Положення).

При вирішенні питання про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) штатна ВЛК може брати до уваги такі документи про причини та обставини поранення: службову та медичну характеристики, витяг з книги обліку хворих в амбулаторії при первинному зверненні по медичну допомогу, матеріали службового розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, довідку військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу, історію хвороби або витяг з неї, свідоцтво про хворобу, запис лікаря військової частини, лікаря військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу у медичній книжці військовослужбовця про первинне звернення по медичну допомогу, довідку архівної установи. У воєнний час постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення приймається на підставі картки передового району, а також документів, указаних у цьому пункті(пункт 21.25. глави 21 розділу ІІ Положення).

Відповідачем у відзиві на позову заяву від 28.07.2023 №7925 зазначено, що у військовій частині НОМЕР_1 не зафіксовано нещасних випадків, травмувань чи поранень отриманих ОСОБА_1 .

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010р. №1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року №21-87а13.

З урахуванням наведеного, суд встановив, що довідку про обставини травмування (поранення )(форма 5) без встановлення факту отримання позивачем травми видати позивачу не можливо, тому у задоволені даної вимоги слід відмовити.

В пункті 3 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, яке не є нормативно-правовим актом, зазначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойового наказу (бойового розпорядження);

журналу бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Суд встановив, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 151 від 17.06.2022 року ОСОБА_1 призначений на посаду у військовій частині. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 163 від 01.07.2023 року Позивач з 02.07.2022 року вибув у відрядження в район виконання бойових дій, до особливого розпорядження.

Згідно із довідкою Військової частини НОМЕР_1 №3144А від 23.04.2023 позивач з 02.07.2022 по 23.04.2023 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської Федерації проти України, перебуваючи в районах населених пунктів: с. Очеретуване, Дніпропетровської області, с. Грушине, харківської області, с. Артільне, харківської області, с. Коломак, Харківської області, с. Васищеве, Харківської області на підставі наказів командира Військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2022 №163, 13.08.2022 №202, 18.09.202 №238, 06.11.2022 №288(а.с. 6).

З виписки із медичної картки стаціонарного хворого №8418 вказано, що зі слів пацієнта травми отримані в результаті ДТП (а.с.7).

Разом з тим суд зазначає, що будь-яких доказів, які свідчили б про безпосередню участь позивача у бойових діях та/або у забезпеченні ним здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за час, де позивач зміг отримати зазначену травму, позивач суду не надав, а суд не здобув.

З наведеного слідує, що без з`ясувати причини та умови отримання військовослужбовцем травми підстави надання первинної медичної картки (форма 100) відсутні, і тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 )

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 )

Суддя В.В. Дмитрук