Справа № 620/8541/23
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2023 року Чернігів Справа № 620/8541/23

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Поліщук Л.О., розглянувши матеріали позовної заяви і додані до неї документи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо обмеження ОСОБА_1 абсолютного граничного максимального розміру пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплачувати ОСОБА_1 з 01.09.2022 пенсію без обмеження її максимального розміру.

Зазначені вище позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що його право на отримання пенсії без обмеження максимальним розміром підтверджено рішенням суду у справі № 620/3577/22. Однак, отримавши пенсію після перерахунку на виконання рішення суду у справі № 620/1923/23 про зобов`язання пенсійного органу нарахувати та виплатити йому щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713, встановив, що розмір його пенсії обмежено максимальним розміром.

Ухвалою суду від 03.07.2022 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Також у Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області витребувано пояснення щодо того, чи виплачується позивачу з 01.09.2022 щомісячна доплата до пенсії, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713, з наданням підтверджуючих документів/причини її невиплати.

Ухвалою суду від 14.08.2023 у відповідача повторно витребувано означені пояснення.

21.08.2023 від пенсійного органу через електронну пошту суду, а у подальшому через установу поштового зв`язку були направлені виписки з пенсійної справи позивача про перерахунок йому пенсії, зокрема, з 01.09.2022.

Розглянувши матеріали позовної заяви, додані до неї матеріали та надані відповідачем документи, судом встановлено наступне.

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебувала справа № 620/3577/22. Відповідно до рішенням суду від 14.07.2022, яке 19.09.2022 набрало законної сили, позов задоволено повністю, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити нарахування і виплачувати ОСОБА_1 з 01.12.2019 пенсію без обмеження її максимального розміру (https://reestr.court.gov.ua/Review/105243461).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 у справі № 620/1923/23, яке 30.05.2023 набрало законної сили, позов задоволено повністю, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести з 01.09.2022 нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Листом від 08.06.2023 відповідач повідомив позивача про те, що на виконання рішення суду від 28.04.2023 у справі № 620/1923/23 йому проведено перерахунок пенсії щодо відновлення з 01.09.2022 виплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713. Разом з тим, зазначено, що доплата до пенсії з 01.09.2022 по 30.06.2023 відсутня, оскільки пенсія позивачу виплачується на виконання рішення суду від 14.07.2022 у справі № 620/3577/22 (а.с. 12).

Із змісту виписки з пенсійної справи позивача про перерахунок йому пенсії вбачається, що підсумок його пенсії становить 27689,50 грн, до виплати з урахуванням максимального розміру підлягає 25689,50 грн, що підтверджує означену вище інформацію пенсійного фонду про відсутність доплати до пенсії з 01.09.2022 у розмірі 2000,00 грн (а.с. 38).

Суд зауважує, що за змістом статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з частиною другою статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Положеннями статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Крім того, приписами частини першої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Тобто, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Такі вимоги закону, щодо обов`язковості виконання судових рішень та контролю з боку суду за його виконанням відповідають Рекомендаціям Ради Європи в галузі адміністративного судочинства та адміністративного права.

Так, в Рекомендації REC (2003) 16 Комітету Міністрів державам-членам щодо виконання адміністративних і судових рішень у сфері адміністративного права, яка була прийнята Комітетом Міністрів 9 вересня 2003 року на 851 нараді зазначено, що враховуючи необхідність забезпечення довіри приватних осіб до адміністративної і судової системи і, з огляду на це, також необхідність забезпечення виконання як рішень адміністративних органів, які покладають обов`язки на приватних осіб, так і судових рішень у сфері адміністративного права, які визначають права приватних осіб. Дієвість правосуддя вимагає виконання судових рішень у сфері адміністративного права, особливо, коли вони стосуються адміністративних органів; нагадуючи у зв`язку з цим про права, які захищає Європейська конвенція з прав людини, невід`ємною частиною яких є виконання судових рішень у межах розумного строку.

У постанові від 22.08.2019 по справі № 522/10140/17 Верховний Суд підкреслив, що зазначені вище правові норми Кодексу адміністративного судочинства України, мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання чи неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з виконанням чи невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення належним чином.

Обраний же позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно неналежного виконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати відповідача виконувати рішення суду у певний спосіб шляхом ухвалення нового судового рішення.

Належним способом захисту прав позивача у спірних відносинах є звернення до суду із заявою про визнання неправомірними дій відповідача, в рамках процедури судового контролю.

Відтак, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаних судових рішень порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Вказана правова позиції викладена, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17, від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а, від 16.12.2019 у справі № 336/1379/17-а, яка згідно положень частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, має враховуватись судом під час прийняття рішення.

Касаційний адміністративний суд складі Верховного Суду висловлював правову позицію стосовно застосування пункту 4 частини першої статті 238 КАС України у постановах від 04.03.2021 у справі № 260/630/19 та від 08.07.2021 у справі № 160/2592/20.

Зокрема, Суд вказав, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Проаналізувавши предмет позову у даній справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги фактично спрямовані на виконання інших судових рішень. Тобто, обраний позивачем у цій справі спосіб захисту є одним із способів виконання вищевказаних судових рішень Чернігівського окружного адміністративного суду у справах № 620/3577/22 та № 620/1923/23. Отже, спір у справі є тотожним, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі № 620/8541/23.

Керуючись статтями 238, 248, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі № 620/8541/23 ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини другої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Суддя Л.О. Поліщук