Справа № 752/5971/23
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №752/5971/23
Провадження №2-а/752/170/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, третя особа старший інспектор з о/д відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Павленко Ніна Григорівна про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття справи про адміністративне правопорушення та стягнення шкоди, завданої неправомірним рішенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, третя особа старший інспектор з о/д відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Павленко Ніна Григорівна про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття справи про адміністративне правопорушення та стягнення шкоди, завданої неправомірним рішенням.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 23.01.2023 об 11-31 год. старшим інспектором з о/д відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Павленко Н.Г. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №433837 від 23.01.2023, згідно з якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч.3 ст. 122 КУпАП за стоянку транспортного засобу Volkswagen Transporter, НОМЕР_1 , по вул. Предславинська, буд. 53, ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, чим суттєво заважав іншим учасникам руху (порушення вимог п.15.9 Правил дорожнього руху).

Вважає, що постанова підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

22.01.2023 приблизно о 22-55 год. він повертався додому за адресою: АДРЕСА_1 , на автомобілі Volkswagen Transporter, НОМЕР_1 , разом з собакою. При заїзді на паркування до житлового комплексу «Французький квартал» до нього під`їхав автомобіль працівників поліції, які сказали, що нібито він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Він пройшов тест на місці, результат був негативний. Він сказав, що йому треба залишити автомобіль на парковці, оскільки він був зупинений перед в`їздом у паркінг та відвести собаку додому. Проте поліцейські йому почали грубити, повалили на асфальт, наділи наручники, посадили до службового автомобіля та відвезли до КНП «КМНЛ «Соціотерапія» за адресною: м. Київ, вул. Відпочинку, буд. 18, для проведення медичного огляду.

Згідно з актом огляду від 22.01.2023, який було проведено о 23-50 год. він не перебував в стані сп`яніння. Також зафіксовано, що у нього брудний одяг, свіжі рани на руках від наручників, обличчя забруднене землею.

Його залишили у КНП «КМНЛ «Соціотерапія» і він пішки майже 2 години добирався додому. Коли він дістався до місця, його автомобіля не було, він дізнався, що поліцейські зняли номерний знак з автомобіля, а потім приїхав евакуатор та забрав його автомобіль, який він наступного дня забрав за адресою: вул. Медова, буд. 13. Йому також дали акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 22.01.2023, він сплатив 3000 грн., а його собака до 5 години ранку був у закритому автомобілі.

Акт тимчасового затримання транспортного засобу був складений 22.01.2023 о 23-45 год.

Автомобіль він залишив біля в`їзду в паркінг, оскільки працівники поліції не дали йому можливості залишити його на стоянці та повезли на огляд; тимчасове затримання транспортного засобу було проведено без суттєвої перешкоди дорожньому руху, автомобіль не створював небезпеки для інших учасників дорожнього руху; акт огляду не підписаний особою, яка доставляла транспортний засіб на спеціальний майданчик; на місці, де він залишив автомобіль не було залишено повідомлення про тимчасове затримання транспортного засобу; плата за транспортування автомобіля на спеціальний майданчик значно перевищує розмір оплати, встановлений наказом МВС від 10.10.2013 №967/1218/869 (3000 грн. замість 850 грн.); в оскаржуваній постанові невірно зазначено, що він нібито порушив правила стоянки п.15.9 и) Правил дорожнього руху, на який йде посилання в постанові передбачає правила щодо зупинки; під час складання акту та затримання транспортного засобу 22.01.2023 о 23-45 год. він перебував на огляді в КНП «КМНЛ «Соціотерапія»; оскаржувану постанову складено не за місцем вчинення адміністративного правопорушення; до постанови не додано жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

Оскаржувана постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ним неправомірних дій. Він не вчиняв адміністративного правопорушення.

Просив:

скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № №433837 від 23.01.2023;

закрити справу про адміністративне правопорушення;

стягнути з Департаменту патрульної поліції на його користь шкоду, завдану неправомірним рішенням в розмірі 3000 грн.;

стягнути з Департаменту патрульної поліції на його користь судові витрати по оплаті судового збору в сумі 517,80 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

Одночасно з позовом позивач подав клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з цим позовом.

Поважність причин пропуску строку обґрунтована тим, що оскаржувану постанову він отримав 23.01.2023 та оскаржив її. Відповідь про відмову у задоволенні скарги він отримав 23.02.2023, а з позовом до суду звернувся 02.03.2023. Позов та клопотання про поновлення строку він залишив 02.03.2023 о 17-00 год. у скрині в приміщенні суду. Проте 24.03.2023, коли він звернувся до канцелярії суду довідатись про відкриття провадження у справі, то йому повідомили, що такого позову не зареєстровано та не знайшли поданих ним документів (звернення від 27.03.2023).

Він був змушений отримувати дублікат квитанції про сплату судового збору та повторно подавати позов, оскільки працівники суду порушили свої обов`язки, що призвело до порушення ним строку для звернення до суду.

Просив поновити пропущений строк.

03.04.2023 судом постановлено ухвалу про залишення без розгляду позову та надано строк для усунення його недоліків.

08.05.2023 судом постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та залучено до участі в справі як співвідповідача Управління патрульної поліції у місті Києві.

05.06.2023 представник відповідача Департаменту патрульної поліції Олійник І.З. надала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог. Зазначила, що оскаржувана постанова є обґрунтованою, а твердження позивача є хибними.

Пунктом 15.9. (и) Правил дорожнього руху встановлено, що зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Розгляд справи відбувався за участю позивача, про що свідчить його підпис в оскаржуваній постанові. Інспектор, яка розглядала справу, керувалась доказами - актом огляду та затримання транспортного засобу та фото, які містилось у відео реєстраторі №473603, який зазначений в акті огляду. Як вбачається з фото, автомобіль стоїть безпосередньо на в`їзді у паркінг. Крім того, позивач у позові підтверджує, що залишив автомобіль перед в`їздом у паркінг.

Вона не погоджується з доводами позивача, що працівники поліції не дали позивачу можливості залишити автомобіль на стоянці та повезли на медичний огляд.

22.01.2023 під час патрулювання працівники поліції виявили транспортний засіб Volkswagen Transporter, НОМЕР_1 , за адресою: вул. Велика Васильківська, під керуванням позивача та у відповідності до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» здійснили зупинку автомобіля, проте позивач не виконав дану вимогу, через що почалось переслідування транспортного засобу.

Позивач зупинив транспортний засіб перед шлагбаумом по вул. Предславинська, буд. 53, та почав втікати від працівників поліції. Після чого позивача наздогнали та вчинили усі дії відповідно до закону, а також склали протокол за ст. 122-3 КУпАП.

У постанові від 26.04.2023 Печерським районним судом міста Києва встановлено, що водій 22.01.2023 о 23 год. керував транспортним засобом «Фольцваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п.2.4, 8.9 б Правил дорожнього руху України, а саме: не виконав вимогу про зупинку, завчасно подану поліцейським за допомогою проблискового маячка синього, червоного кольору та спеціального звукового сигналу. Його вина підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом з місця події.

Затримання транспортного засобу відбувалось відповідно до ст. 265-2 КУпАП та Порядку, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1102.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення за місцем знаходження уповноваженого органу не є порушенням ч.4 ст. 258 КУпАП.

Судові витрати, заявлені до стягнення, зокрема витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 грн. не є співмірними зі складністю справи. В описі робіт зазначені види робіт (як то моніторинг судової практики), які є штучним збільшенням надання правової допомоги. Зазначена справа відноситься до категорії справ незначної складності, по яким існує усталена судова практика.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

22.01.2023 о 23-45 год. складено акт огляду та затримання транспортного засобу в м. Києві по вул. Предславинська, буд. 53, на підставі ст. 265-2 КУпАП, згідно з яким здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу Volkswagen Transporter, НОМЕР_1 , шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик за адресою: м. Київ, вул. Медова, буд.3. Огляд та тимчасове затримання транспортного засобу здійснено у зв`язку з ч.3 ст.122 КУпАП, п.15.9 (и), 15.10 (а). Зовнішній вигляд транспортного засобу: забруднений, відсутній передній д.н.з. До акту додаються відео з БК473603.

22.01.2023 о 23-55 год. в КНП «КМНЛ «Соціотерапія» відносно ОСОБА_1 складено акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким зовнішній вигляд обстежуваної особи: одяг брудний, сліди від кайданок на обох руках, свіжі, садна на кінчику носа, свіжа, обличчя забруднене землею, одяг пошкоджений; обстежувана особа напружена, балакуча, свідомість ясна; досліджуване біологічне середовище - сеча; заключний діагноз -тверезий.

23.01.2023 старшим інспектором з о/д відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Павленко Н.Г. була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №433837 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 680 грн.

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 22.01.2023 о 23-45 год. він, керуючи транспортним засобом Volkswagen Transporter, НОМЕР_1 , по вул. Предславинській, буд.53, у м. Києві здійснив стоянку (згідно акту затримки т/з) ближче 10 м від виїздів з прилеглої території, чим суттєво заважав руху іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив п. 15.9 (и) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.122 КУпАП.

Вартість транспортування транспортного засобу Volkswagen Transporter, НОМЕР_1 , 3000 грн. (квитанція серії ААК №476665 від 23.01.2023).

26.04.2023 Печерським районним судом міста Києва було винесено постанову, згідно з якою вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, а саме керування 22.01.2023 о 23 год. 09 хв. у м. Києві на вул. В.Васильківська, буд. 143, транспортним засобом «Фольцваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , тобто порушення вимог п.2.4, 8.9 б Правил дорожнього руху, а саме не виконання вимоги про зупинку, завчасно подану поліцейським за допомогою проблискового маячка синього, червоного кольору та спеціального звукового сигналу. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-2 КУпАП закрито за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до п. 19.5 (и) Правил дорожнього руху зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1 р. ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція) встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

У Рішенні Конституційного суду України від 26.05.2015 №5-рп/2015 зазначено, що аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, частина друга статті 44-3, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, була розглянута від імені Управління патрульної поліції в м. Києві уповноваженою посадовою особою цього органу старшим інспектором з о/д відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Павленко Н.Г. за місцезнаходження органу поліції, тобто за місцем його вчинення, що відповідає Інструкції та з урахуванням вищенаведених норм права свідчить про не змістовність доводів позивача в цій частині.

Оскільки старший інспектор з о/д відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Павленко Н.Г. діяла, як посадова особа Управління патрульної поліції у місті Києві та від його імені, то саме цей орган є належним відповідачем у цій справі.

Зазначене свідчить також про те, що Департамент патрульної поліції є неналежним відповідачем у цій справі, а тому у задоволенні позовних вимог, заявлених до цього відповідача, слід відмовити.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580), поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону №580, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.ст.75,76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з відзивом на позовну заяву суду були надані фотографії, на яких зафіксований транспортний засіб Volkswagen Transporter, НОМЕР_1 , який стоїть безпосередньо перед виїздом з прилеглої території, чим дійсно заважає руху іншим учасникам дорожнього руху, оскільки перекриває виїзд.

Зазначене свідчить про те, що позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху та тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.122 КУпАП.

Суд вважає, що відповідач виконав свій процесуальний обов`язок та довів факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України відповідними доказами та правомірність свого рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

Враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, що має наслідком відмову у їх задоволенні.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо вимог позивача поновити строк для звернення до суду з цим позовом та визнати причини його пропуску поважними, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч.1 ст. 121 КАС України).

Частиною 1 ст. 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 286 КАС України встановлено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Оскаржувану постанову щодо позивача було винесено 23.01.2023 та цього ж дня він отримав її копію.

23.01.2023 ОСОБА_1 подав скаргу на постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності до Управління патрульної поліції в м. Києві, яке листом від 08.02.2023 №С-512/41/11/4/02-2023 повідомлено про відмову в задоволенні скарги.

Позивач зазначає, що відповідь на скаргу отримав 23.02.2023 та 02.03.2023 звернувся до суду з адміністративним позовом, який не був вчасно зареєстрований через його втрату (лист від 27.03.2023).

Аналізуючи наведене, суд доходить висновку, що строк звернення до суду був пропущений позивачем з поважних причин, а тому вважає можливим поновити йому пропущений строк для звернення до суду з цим позовом.

Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 14, 72-77, 121, 229, 241- 247, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в Шостому апеляційному адміністративному суді шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, б. 9.

Представник відповідача: Олійник Ірина Зеновіївна, місцезнаходження: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, б. 9.

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, б. 3.

Третя особа: старший інспектор з о/д відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Павленко Ніна Григорівна, місцезнаходження: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, б. 9.

Суддя Ж. І. Кордюкова