Справа № 520/13335/23
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 вересня 2023 р. Справа №520/13335/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, буд. 10,м. Фастів,Київська область,08500, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області № 16 від 11.04.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області зарахувати періоди праці з 01.09.1979 по 08.10.1980, з 13.10.1980 по 30.11.1981, з 15.08.1987 по 13.07.1998, з 04.08.1998 по 03.12.2003, з 20.01.2004 по 31.01.2004, з 01.01.2022 по 31.03.2023, період навчання з 27.11.1981 по 01.09.1982, періоди безробіття з 28.01.2011 по 12.07.2011, з 23.11.2011 по 03.06.2012 та з 03.01.2017 по 29.09.2017 до страхового стажу ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03 квітня 2023 року та провести відповідні виплати.

В обґрунтування позову та у відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідач неправомірно не зарахував періоди праці з 01.09.1979 по 08.10.1980, з 13.10.1980 по 30.11.1981, з 15.08.1987 по 13.07.1998, з 04.08.1998 по 03.12.2003, з 20.01.2004 по 31.01.2004, з 01.01.2022 по 31.03.2023, період навчання з 27.11.1981 по 01.09.1982, періоди безробіття з 28.01.2011 по 12.07.2011, з 23.11.2011 по 03.06.2012 та з 03.01.2017 по 29.09.2017, вказані у дублікаті трудової книжки, чим порушив конституційне право позивача на пенсійне забезпечення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити у задоволені позову у зв`язку з тим, що позивачу правомірно відмовлено у призначення пенсії з огляду на відсутність у неї необхідного страхового стажу.

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суддя перебував у відпустці та на лікарняному з 14.08.2023 по 01.09.2023.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши доводи позову, відзиву на позивну заяву, відповіді на відзив, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 31.03.2023 звільнена відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України з посади вихователя Закладу дошкільної освіти (ясла-садок)Ізюмської міської ради, що підтверджується наказом № 21-к/тр/ВС від 30 березня 2023 року.

03.04.2023 позивач звернулася через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням № 16 від 11.04.2023 відповідач відмовив ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки, на думку відповідача, заявниця не набула необхідного страхового стажу.

В обґрунтуванні відмови відповідач зазначив, що пенсійний вік, визначений частиною 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 60років. Вік заявниці 60 років. Необхідний страховий стаж, визначений частиною 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 29років. Страховий стаж особи становить 16 років 1 місяць 27днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховані періоди: період роботи згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки дублікат виданийу2023році, а записи трудової діяльності починаються з 1979 р.; періоди безробіття з 28.01.2011 по 12.07.2011, та з 03.01.2017 по 29.09.2017, оскільки відсутні відомості в індивідуальних відомостях про застраховану особудовідки ОК-5. Для зарахування періодів згідно дубліката трудової книжки необхідно надати уточнюючі довідки про періоди роботи видані підприємствами, на яких працювала заявниця, на підставі первинних документів за час виконання роботи, або накази на зарахування та звільнення або відомості по нарахуванню заробітної плати та довідки про перейменування організацій.

Позивач вважає таке рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправним, а тому звернулась до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.4 ст. 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Підтвердження трудового стажу іншими документами здійснюється виключно у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціальної політики України від 29.07.1993 р. (надалі - Інструкція) встановлено, що може бути видано дублікат трудової книжки.

Так, пунктом 5.1 Інструкції встановлено, що може бути виготовлено дублікат загубленої трудової книжки. Власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки.

Також відповідно до пп. 5.5, 5.6 підставами для видання дублікату є проходження трудової книжки в непридатність та відсутність доступу до трудової книжки працівника внаслідок надзвичайної ситуації, передбаченої Кодексом цивільного захисту України, або проведення антитерористичної операції на території, де працював працівник.

Пунктами 5.2, 5.3, 5.4 визначені правила заповнення дублікату трудової книжки.

Так, дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).

Якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами.

Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки.

Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу; у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника. Запис у дублікаті трудової книжки відомостей про роботу за сумісництвом та за суміщенням професій провадиться за бажанням працівника.

Якщо з поданих документів видно, що працівник переводився на постійну роботу на тому ж самому підприємстві, то про це робиться відповідний запис.

Після цього у графі 2 записується дата звільнення, а в графі 3 - причина звільнення, якщо у поданому працівником документі є такі дані.

У тому разі, коли документи не містять повністю зазначених вище даних про роботу у минулому, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах.

У графі 4 зазначаються найменування, дата і номер документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті. Документи, що підтверджують стаж роботи, повертаються їх власнику. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний сприяти працівникові в одержанні документів, які підтверджують стаж його роботи, що передував влаштуванню на це підприємство.

Відповідно до довідки №01-39/24 від 13.02.2023, виданої Закладом дошкільної освіти (ясла-садок) № 12 Ізюмської міської ради, ОСОБА_1 працює в ЗДО №12 на посаді вихователя. Через воєнні дії на території України втрачено оригінал трудової книжки. Згідно Наказу по ЗДО № 12 від 06.02.2023 оформлено дублікат трудової книжки НОМЕР_1 . Всі записи були зроблені із особової картки працівника Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 12 Ізюмської міської ради ОСОБА_1 .

Суд вважає прийнятними доводи позивача про те, що у зв`язку з тим, що дублікат трудової книжки ОСОБА_1 видано 06.02.2023, очевидно, що записи про роботу, внесені до нього, мають дату, що передує даті заповнення дублікату, оскільки взяті з інших документів, що підтверджують стаж.

Суд зазначає, що позивач, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до його трудової книжки відомостей, а тому, невідповідне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначенні пенсії та незарахування страхового стражу, результатом чого стало обмеження права належного соціального захисту громадянина.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Суд зазначає, що дублікат трудової книжки позивача оформлений відповідно до вимог Інструкції, оскільки дублікат містить інформацію стосовно дати прийняття на роботу, найменування підприємства, де працювала позивач, посади, на яку було прийнято позивача, а також зазначено на підставі яких наказів позивач прийнята на роботу та звільнена.

Тому суд вважає, що за наявності у позивача основного документу, що підтверджує стаж роботи та відповідного запису у ній, відсутні підстави та необхідність у підтвердженні стажу роботи позивача.

При цьому представником позивача надано до суду докази того, що ним направлялись адвокатські запити щодо отримання документів, що підтверджують стаж та заробітну плату ОСОБА_1 за час перебування в трудових відносинах з ПП "Ромашка" (04.08.1998-03.12.2003). Даний запит було подано до декількох архівів, а саме: до КП «Міський архів», до ПП "МІЖРЕГІОНАЛЬНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ АРХІВ", ТОВ «НВСЦ Харківський народний архів», Державного архіву Харківської області. Відповідь на запит надійшла лише від КП "Міський архів", у якій зазначено, що документи з кадрових питань відносно ПП "Ромашка" не надходили, їхнє місцезнаходження невідоме (копія відповіді №59/23 від 17.03.2023).

Також представником позивача подано адвокатський запит до Харківського обласного центру зайнятості щодо надання документів для підтвердження періоду безробіття ОСОБА_1 . У відповіді №4-1002/23 від 16.03.2023 повідомлено, що через бойові дії, що відбувалися в м. Ізюм Харківської обл. та окупацію міста військовими формуваннями РФ пошкоджено архіви Ізюмської філії Харківського обласного центру зайнятості. У відповіді надано дані щодо періодів безробіття з 28.01.2011 по 12.07.2011, з 23.11.2011 по 03.06.2012, з 03.01.2017 по 29.09.2017.

Представником позивача також подано адвокатський запит до Управління освіти Краматорської міської ради щодо підтвердження стажу роботи позивача у СШ №22. У відповіді №3001-21/246 від 23.03.2023 р. Управління освіти Краматорської міської ради повідомило, що з метою збереження даних архіви вивезені на зберігання до іншої області, внаслідок чого неможливо надати дані щодо підтвердження стажу роботи позивача у СШ №22.

Також представником позивача подано адвокатський запит до ПАТ «Енергомашспецсталь» щодо надання підтверджень стажу та заробітної плати ОСОБА_1 . Як вказав представник, відповіді на даний запит не було отримано.

Суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючись зараховувати періоди роботи позивача відповідно до дублікату її трудової книжки до страхового стажу, що надає право на призначення пенсії за віком, діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, не врахував об`єктивних обставин перебування міст Краматорська та Ізюма в зоні бойових дій та своїми висновками зумовив порушення права позивача на гарантоване Конституцією України соціальне забезпечення.

Щодо зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання на підготовчому відділенні Донецького державного університету з 27.11.1981 по 01.09.1982, суд зазначає, що період навчання підтверджується записами в дублікаті трудової книжки позивача, а також довідкою від 16.03.2023, виданою позивачу Донецьким національним університетом імені Василя Стуса.

На час навчання позивача на підготовчому відділенні порядок визначення трудового стажу, який давав право на пенсію за віком, регулювався Постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №590 «Про затвердження положення про порядок призначення та виплати державних пенсій» (далі - Порядок № 590).

Підпунктом «і» пункту 109 Порядку № 590 визначено, що крім роботи в якості робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також «навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних закладах (технікумах, педагогічних та медичних училищах і т.д.), партійних школах, совпартшколах, школах профрухів, на робфаках, перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі. При призначенні пенсій по старості періоди вказані у підпункті «і» зараховуються в стаж при умові, що цим періодам передувала робота в якості робітника чи службовця, або служба в складі Військових сил СРСР.

Підготовчі відділення при вищих навчальних закладах були створені відповідно до Постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 20 серпня 1969 року № 681 «Про організацію підготовчих відділень при вищих навчальних закладах» та Постанови ЦК КПУ та Ради Міністрів УРСР від 08 жовтня 1969 року №573.

Цими нормативно-правовими актами передбачалося, що на підготовчі відділення приймаються особи з закінченою середньою освітою з числа передових робітників, колгоспників і демобілізованих з рядів Збройних Сил СРСР. Молоді робітники і колгоспники, які вступають на підготовчі відділення, повинні мати стаж практичної роботи (не менше одного року). Відбір і направлення молоді на ці відділення здійснюються безпосередньо керівниками промислових підприємств, установ, організацій транспорту і зв`язку, радгоспів, колгоспів, командуванням військових частин за рекомендацією партійних, комсомольських і профспілкових організацій» (п. 3 зазначених нормативних актів). 3) «слухачам підготовчих відділень, зарахованим на навчання з відривом від виробництва, виплачується, стипендія в розмірі, встановленому для студентів І курсів вищих учбових закладів (п. 5 та 10 відповідно), при яких організовані підготовчі відділення, у відповідності з Постановою Ради Міністрів СРСР від 09 липня 1963 року № 774 та розпорядження Ради Міністрів УРСР від 27 липня 1963 року № 1114».

Відповідно до вищевказаних нормативно-правових документів було розроблено та затверджено Положення про підготовче відділення при вищому навчальному закладі (Накази Міністерства вищої та середньої освіти СРСР №712 від 26.09.1969 року; №394 від I 7.05.1971 року; №468 від 31.05.1974 року та №504 від 14.07.1987 року, згідно з яким: а) "час навчання на підготовчому відділенні не перериває трудового стажу" (пункт 21); в) "особам зарахованим на підготовче відділення видається квиток слухача", "на слухачів підготовчого відділення поширюються права та обов`язки, встановлені для студентів вищого навчального закладу" (пункт 9 10).

Таким чином, враховуючи, що за нормами законодавства, що діяло у 1981-1982 роках, слухачі підготовчого відділення за правовим статусом прирівняні у правах до студентів вищого навчального закладу, час навчання позивача на підготовчому відділенні за денною формою навчання не переривав трудового стажу, тому підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Щодо висновків відповідача про відмову у зарахуванні до страхового стажу позивача періодів безробіття з 28.01.2011 по 12.07.2011, з 23.11.2011 по 03.06.2012 та з 03.01.2017 по 29.09.2017 через відсутність даних щодо цих періодів у довідці ОК-5 про сплату страхових внесків, суд зазначає таке.

Пунктом "а" статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується також період одержання допомоги по безробіттю. Зарахування до стажу періоду отримання матеріальної допомоги не передбачено.

Статтею 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Як свідчить із записів дубліката трудової книжки (№ 18-19, № 22-23), а також листа Харківського обласного центру зайнятості №4-1002/23 від 16.03.2023, позивачу у періоди з 28.01.2011 по 12.07.2011, з 23.11.2011 по 03.06.2012, з 03.01.2017 по 12.07.2017, з 13.07.2017 по 29.09.2017 нараховувалась та виплачувалась допомога про безробіттю.

Відтак, вказані періоди мають бути зараховані до страхового стажу позивача.

Додатково суд акцентує увагу на тому, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок; уточнив, що змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника. Позивач не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу, адже внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

До аналогічних висновків прийшов Верховний Суд у постановах від 24 травня 2018 року (справа № 490/12392/16-а), від 04 вересня 2018 року в справі N 482/434/17.

З урахуванням викладеного, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо незарахування спірних періоду роботи до страхового стажу позивача, а належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання пенсійного органу зарахувати спірні періоди стажу з урахуванням висновків суду та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії та вирішити питання про її призначення.

Суд наголошує, що питання щодо призначення пенсії є дискреційними повноваження пенсійного органу, а тому суд не може зобов`язати його безумовно прийняти таке рішення, чому має перебувати обчислення страхового стажу позивача з урахуванням висновків суду у цій справі.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, буд. 10,м. Фастів,Київська область,08500, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області № 16 від 11.04.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області (вул. Саєнка Андрія, буд. 10,м. Фастів,Київська область,08500, ) зарахувати періоди роботи з 01.09.1979 по 08.10.1980, з 13.10.1980 по 30.11.1981, з 15.08.1987 по 13.07.1998, з 04.08.1998 по 03.12.2003, з 20.01.2004 по 31.01.2004, з 01.01.2022 по 31.03.2023, період навчання з 27.11.1981 по 01.09.1982, періоди безробіття з 28.01.2011 по 12.07.2011, з 23.11.2011 по 03.06.2012 та з 03.01.2017 по 29.09.2017 до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з урахуванням висновків суду у цій справі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області (вул. Саєнка Андрія, буд. 10,м. Фастів,Київська область,08500, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про призначення їй пенсії за віком та вирішити питання про призначення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03 квітня 2023 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, буд. 10,м. Фастів,Київська область,08500, ) на користь Державного бюджету України (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/ м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАІІ), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106 судовий збір у сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн 88 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 04 вересня 2023 року.

Суддя Олексій Котеньов