Справа № 285/5769/22
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/5769/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сусловець М.Г.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

30 серпня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

у жовтні 2022 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовом, у якому просив скасувати постанову серія 2АВ № 01373019 від 03.10.2022 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області рішенням від 03.07.2023 в задоволення позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що оскільки позивачка є власником транспортного засобу SKODA OCTAVIA, д.н.з. НОМЕР_1 ., який не вибував поза волі останньої, а добровільно був переданий іншому водієві, факт перевищення встановленого обмеження швидкості руху вказаним автомобілем на 34 км/год не оспорюється є доведеним, позивач чи інша особа не звертались до Департаменту патрульної поліції з підтверджуючими документами для встановлення обставин вчинення правопорушення іншою особою, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що він правила дорожнього руху не порушував та взагалі не керував транспортним засобом, цього дня він постійно перебував за місцем свого проживання. Нотаріально посвідченим дорученням від 08.07.2022 автомобіль SKODA OCTAVIA, д.н.з. НОМЕР_1 переданий у користування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Зокрема фотознімок не містить доказів того факту, що саме він керував автомобіль SKODA OCTAVIA, д.н.з. НОМЕР_1 03.10.2022 о 14 год. 40 хв. за адресою м. Житомир, вул. Перемоги, 86 та перевищив обмежену швидкість руху, а тому винесена постанова відповідача є незаконною та підлягає скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що осилання позивача на перебування транспортного засобу у користуванні третіх осіб та наявність нотаріально посвідченого доручення не є підставою для набуття повіреним права власності на автомобіль.

Також зазначає, що ст. 279-3 КУпАП встановлено випадки звільнення особи зазначено у ч. 1 ст. 14-2 КУпАП за порушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі, зокрема якщо протягом 20 днів з дня вчинення правопорушення або з дня набрання постановою законної сили, ця особа подасть документи, який підтверджує, що транспортний засіб вибув з її володіння, або особа яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення звернеться особисто із заявою про визнання зазначеного факту та надасть згоду на притягнення його до адмінвідповідальності.

При цьому, факт звернення до Департаменту патрульної поліції з підтверджуючими документами встановлення обставин правопорушення іншою особою відсутній. Тому просить ухвали рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно постанови серія 2АВ № 01373019 від 03.10.2022 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. у зв`язку з тим, що 03.10.2022 о 14 год. 40 хв. за адресою м. Житомир, вул. Перемоги, 86 керуючи автомобілем SKODA OCTAVIA, д.н.з. НОМЕР_1 перевищив обмеження швидкості руху транспортних засобів на 34 км/год, чим порушив вимоги п. 12,9 (б) ПДР України (а.с. 15).

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснили, що дійсно 03.10.2022 о 14 год. 40 хв. за адресою м. Житомир, вул. Перемоги, 86 автомобілем SKODA OCTAVIA, д.н.з. НОМЕР_1 керував ОСОБА_2 , коли дізнались, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення, яке зафіксоване в автоматичному режимі, то ОСОБА_2 сплатив штраф в розмірі 340 грн. До Департаменту патрульної поліції не звертались та не повідомляли, що вчинив правопорушення ОСОБА_2 .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Приміткою до цієї статті визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Статтею 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача, відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні, на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Нормами ст. 279-3 КУпАП регламентовано порядок звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Зокрема, згідно з ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Аналогічну норму закону, щодо звернення відповідальної особи у 20 денний календарний день містить також ст. 14-1, 279-3 КУпАП, розділ III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №13 від 13.01.2020.

Отже, Кодекс України про адміністративні правопорушення містить положення щодо звільнення власника транспортного засобу від відповідальності за порушення правил ПДР України, в разі передачі автомобіля третім особам, однак, вказаний порядок чітко регламентований нормами цього Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції, в даному випадку позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності як власника транспортного засобу SKODA OCTAVIA, д.н.з. НОМЕР_1 за перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів на 34 км/год.

Натомість, доказів звернення до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання вчинення адміністративного правопорушення, за яке до відповідальності притягнуто позивача, іншої особи не надано.

Тобто, відповідачем вірно визначено в оскаржуваній постанові суб`єктом правопорушення - власника транспортного засобу.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що оскільки позивачка є власником транспортного засобу SKODA OCTAVIA, д.н.з. НОМЕР_1 ., який не вибував поза волі останньої, а добровільно був переданий іншому водієві, факт перевищення встановленого обмеження швидкості руху вказаним автомобілем на 34 км/год не оспорюється є доведеним, позивач чи інша особа не звертались до Департаменту патрульної поліції з підтверджуючими документами для встановлення обставин вчинення правопорушення іншою особою, тому в задоволенні позову слід відмовити.

При цьому, наявність нотаріально посвідченого доручення від 08.07.2022 не може бути беззаперечним доказом звільнення власника транспортного засобу від відповідальності за порушення правил ПДР України, в разі передачі автомобіля третім особам.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 липня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.