Справа № 120/4845/23
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 серпня 2023 р. Справа № 120/4845/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Мультян М.Б.,

за участю секретаря судового засідання: Боринської Р.Р.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Маліцького М.В.

представника відповідача: Бондар О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування наказу від 24.03.2023 №247 про результати службового розслідування, яким їй оголошено "сувору догану".

Позивач вказує, що оспорюваний наказ винесено щодо військовослужбовця по обставинах, які не мали місця. Службове розслідування та всі події, їй стали відомі з оспорюваного наказу, про проведення службового розслідування їй повідомлено не було. Зазначає, що жодного озброєння та майна від відповідача не отримувала, ніколи за вказане майно не розписувалася, завжди користувалася власним майном, тому і здавати чи передавати не було жодних підстав.

Ухвалою від 26.04.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечила щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначила, що 02.02.2023 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт т.в.о. командира 3 стрілецького батальйону капітана ОСОБА_2 зі змісту якого встановлено, що сержант ОСОБА_1 відмовляється написати рапорт про те, що посаду стрільця - санітара 1 го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 1 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єкту державного значення №101) військової частини НОМЕР_1 прийняла.

Крім того 02.03.2023 року надійшов рапорт командира 3 стрілецької роти стрілецького батальйону капітана ОСОБА_3 та 07.03.2023 рапорт командира 1-ї стрілецької роти 3 стрілецького батальйону капітана ОСОБА_4 про факти порушення особистої дисциплінованості, а саме ОСОБА_1 свідомо відмовляється надавати службове посвідчення для запису облікових даних (запису займаної посади, здачі, закріплення зброї за військовослужбовцем), а також здавати закріплене за нею майно, а саме: бронежилет « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - 1 од., шолом «Каска 1м» - 1 од., протигаз ЄО-62 - 1 од., протигаз ФПМ05У - 1 од., кровоспинний засіб Z-складний - 1 од., налбук розчин для ін`єкцій.

Також відповідач вказав, що з ОСОБА_1 неодноразово проводилися бесіди посадовими особами військової частини з приводу порушень військової дисципліни, що підтверджується листом бесід. Пояснення сержант ОСОБА_1 щодо відмови написання рапорту про прийняття посади, по факту не здачі закріплених матеріальних засобів в стрілецькому батальйоні та ненадання службового посвідчення для здійснення записів відмовилася, а також відмовилася відповідати на будь - які питання, про що складений відповідні акти від 08.02.2023 року, 07.03.2023 року.

Отже, службовим розслідуванням було встановлено, що порушення військової дисципліни сержантом ОСОБА_1 набирають систематичного характеру, та негативно впливають на морально-психологічний стан особового складу, військовослужбовець свідомо йде на порушення військової дисципліни, крім того надалі нехтує вимогами наказів командира військової частини НОМЕР_1 , статтями 6, 11, 37, 40 Статуту ЗСУ, пункту 1 Контракту про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України.

Таким чином своїми діями сержант ОСОБА_1 порушила вимоги ст.ст. 6, 11, 37, 40, 118-4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пункту 1 Контракту про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб рядового складу, укладеного між громадянкою ОСОБА_1 та МВС України в особі командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_5 від 16.04.2019 року, пункту 8 функціональних обов`язків санітарного інструктора в частині отримання медичного майна, за що була притягнута до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення суворої догани.

Ухвалою суду від 18.07.2023 розгляд вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.08.2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі відмовлено.

Ухвалою суду від 09.08.2023 у задоволенні клопотання представника позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі відмовлено.

Ухвалою суду від 09.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

23.08.2023 у судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримав та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши позиції сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Сержант ОСОБА_1 проходила військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України на посаді санітарного інструктора 3-ї стрілецької роти стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних).

Командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ від 30.01.2023 №7 по о/с, яким призначено: по 3-му стрілецькому батальйоні (з охорони та оборони об`єкту державного значення 101): сержанта ОСОБА_1 (Г-053251) - стрільцем-санітаром 1-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти, звільнивши її з посади санітарного інструктора 3-ї стрілецької роти стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних). Призначається на нижчу посаду з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей.

02.02.2023 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт т.в.о. командира 3 стрілецького батальйону капітана ОСОБА_2 зі змісту якого встановлено, що сержант ОСОБА_1 відмовляється написати рапорт про те, що посаду стрільця - санітара 1 го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 1 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єкту державного значення №101) військової частини НОМЕР_1 прийняла.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 02.02.2023 №85 було призначено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин факту відмови від написання рапорту щодо прийому посади стрільця-санітара 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 .

Наказом від 03.03.2023 командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України№88 перенесено термін проведення службового розслідування.

За результатами вказаного службового розслідування складено висновок службового розслідування за фактом відмови від написання рапорту щодо прийому посади стрільця-санітара 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , який затверджено командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 17.03.2023.

При проведення службового розслідування було запропоновано за порушення вимоги ст.ст. 6, 11, 37, 40, 118-4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пункту 1 Контракту про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб рядового складу, укладеного між громадянкою ОСОБА_1 та МВС України в особі командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 від 16.04.2019 року, пункту 8 функціональних обов`язків санітарного інструктора в частині отримання медичного майна, стрільця-санітара 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єкту державного значення №101) сержанта ОСОБА_1 (Г-053521) притягнути до дисциплінарної відповідальності, оголосивши «сувору догану».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.03.2023 №247 «Про результати службового розслідування» за порушення вимоги ст.ст. 6, 11, 37, 40, 118-4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пункту 1 Контракту про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб рядового складу, укладеного між громадянкою ОСОБА_1 та МВС України в особі командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 від 16.04.2019 року, пункту 8 функціональних обов`язків санітарного інструктора в частині отримання медичного майна, стрільця-санітара 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єкту державного значення №101) сержанту ОСОБА_1 (Г-053521) оголошено «сувору догану».

Сержанту ОСОБА_1 до 31.03.2023 здати службове посвідчення до відділення кадрів військової частини для внесення облікових даних, а також закріплене за останньою майно, згідно рапорту командира 3 стрілецької роти стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) від 02.03.2023.

Позивач не погодилася з наказом військової частини НОМЕР_1 від 24.03.2023 №247 «Про результати службового розслідування», у зв`язку із чим звернулася до суду з даним позовом.

Оцінюючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Частиною 2 статті 1 Закону № 2232-XII визначено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (частина 3 статті 1 Закону № 2232-XII).

Відповідно до частини 12 статті 1 Закону № 2232-XII жінки, які перебувають на військовому обліку, можуть бути призвані на військову службу чи залучені для виконання робіт із забезпечення оборони держави у воєнний час. У мирний час жінки можуть бути прийняті на військову службу та службу у військовому резерві тільки в добровільному порядку (за контрактом).

Жінки виконують військовий обов`язок на рівних засадах із чоловіками (за винятком випадків, передбачених законодавством з питань охорони материнства та дитинства, а також заборони дискримінації за ознакою статі), що включає прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, проходження служби у військовому резерві, виконання військового обов`язку в запасі та дотримання правил військового обліку.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За приписами частини 2 статті 2 Закону № 2232-XII проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. (стаття 3 Закону № 2232-XII).

Пунктом 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, визначено, що військова дисципліна - - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно з пунктом 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

За приписами пункту 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Відповідно до пункту 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Пунктом 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);

ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);

д) пониження в посаді;

е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);

є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);

ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Пунктами 83, 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до приписів пунктів 85, 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністерства оборони України 21 листопада 2017 року №608 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 р. за №1503/31371 (надалі Порядок №608), визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.

Відповідно до приписів пункту 2 Порядку №608 виконавська дисципліна - належне, своєчасне та якісне виконання військовослужбовцями службових обов`язків, наказів Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, командирів (начальників), доручень, рішень, планів, програм, які затверджуються в органах військового управління або надходять для виконання до Міністерства оборони України або інших органів військового управління (військових частин); службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Пунктом 3, 5 розділу ІІІ Порядку №608 передбачено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено комісії або військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Відповідно розділу V Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.

В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Пунктами 1, 2 розділу VІ Порядку №608 передбачено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник).

У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Згідно з пунктом 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 02.02.2023 №85 було призначено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин факту відмови від написання рапорту щодо прийому посади стрільця-санітара 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 .

За результатами проведеного службового розслідування встановлено, що 30.01.2023 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №7 по о/с сержанта ОСОБА_1 переміщено для подальшого проходження військової служби на посаду стрільця-санітара 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону про що особисто доведено сержанта ОСОБА_1 командиром 3 стрілецької роти стрілецького батальйону капітаном ОСОБА_3 .

Однак, сержант ОСОБА_1 повідомила капітану ОСОБА_3 , що наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2023 №7 по о/с доведений до неї не вірно.

Так, 02.02.2023 року комісією військової частини НОМЕР_1 , а саме заступником командира військової частини НОМЕР_1 по роботі з особовим складом підполковником ОСОБА_8 начальником відділення кадрів майором ОСОБА_9 , головним бухгалтером (начальником фінансової служби) майором ОСОБА_10 , начальником відділення обліку особового складу майором ОСОБА_11 , начальником юридичної служби майором ОСОБА_12 , начальником медичного пункту капітаном ОСОБА_13 в присутності заступника командира 1 стрілецької роти по роботі з особовим складом 3 стрілецького батальйону капітана ОСОБА_14 сержанту ОСОБА_1 було повторно доведено витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2023 №7 по о/с про переміщення па посаду стрільця - санітара 1 го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 1 стрілецької роти з стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єкту державного значення №101) військової частини НОМЕР_1 , однак остання відмовилася ознайомлюватися з даним наказом та ставити свій підпис про ознайомлення та повідомляти причини відмови від ознайомлення з наказом, про що складений відповідний акт від 02.02.2023 року.

02.02.2023 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт т.в.о. командира 3 стрілецького батальйону капітана ОСОБА_2 зі змісту якого встановлено, що сержант ОСОБА_1 відмовляється написати рапорт про те, що посаду стрільця - санітара 1-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 1 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єкту державного значення №101) військової частини НОМЕР_1 прийняла.

Пояснення щодо відмови написання рапорту про прийняття посади стрільця санітара 1 го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 1 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єкту державного значення №101) сержант ОСОБА_1 відмовилася надавати, також відмовилася відповідати на будь-які питання, про що складений відповідний акт від 08.02.2023 року.

Відповідно до висновку атестаційної комісії, оформленому протоколом від 24.02.2023 №4, сержант ОСОБА_1 від запропонованого переміщення відмовляється, без присутності адвоката пояснень надавати не буде. Командиру 3-го стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єкту державного значення №101) доручено перевірити службове посвідчення в сержанта ОСОБА_1 , службове посвідчення надати до відділення кадрів для внесення змін в облікові дані з 07.03.2023.

07.03.2023 командир 3 стрілецького батальйону капітан ОСОБА_15 доповів рапортом на ім`я командира військової частини про те, що під час проведення ранкового шикування особового складу 1 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону, сержант ОСОБА_1 відмовилася надавати службове посвідчення для запису облікових даних, а саме запису займаної посади, закріплення зброї.

Згідно з рапортом командира 3 стрілецької роти стрілецького батальйону капітана ОСОБА_3 від 02.03.2023 встановлено, що сержант ОСОБА_1 відмовляється без будь-яких пояснень надавати службове посвідчення для списання закріпленої за нею озброєння та здавати закріплене за нею майно, а саме: бронежилет « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - 1 од., шолом «Каска 1м» - 1 од., протигаз ЄО-62 - 1 од., протигаз ФГМ05У - 1 од., кровоспинний засіб Z-складний - 1 од., налбук розчин для ін`єкцій 10 мл/мл по 1 мл у шприці з головкою в тубусі - 1 од., джгут кровоспинний турнікет пітон-2 - 1 од., перев`язувальний пакет (бандаж 15 см) з кровоспинною серветкою - 1 од., сумка медична - 1 од., рукавиці одноразові нестерильні - 1 пара, термоковдра - 1 од., ЗЗК в комплекті - 1 од.

Згідно копії книги видачі та прийняття озброєння 3 стрілецької роти стрілецького батальйону встановлено, що сержант ОСОБА_1 отримала на службу:

21.12.2022 - бронежилет « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в кількості 1 од.;

29.12.2022 - толом «Каска1М» в кількості 1 од.

Згідно копії книги обліку наявності та руху засобів інженерної служби та служби РХБЗ №3/3/IC/22 сержант ОСОБА_1 отримала:

Протигаз ЄО - 62;

Панчохи захисні - 1 од;

Плащ захисний ОП-1 - 1 од.;

Рукавиці захисні - 1 од,

Чохол до протигазу ОП-1 - 1 од;

Згідно копії роздавально-здавальної відомості особового складу 3 стрілецької роти стрілецького батальйону сержант ОСОБА_1 отримала аптечку - 1 од., протигаз ФПМО5У - 1 од.

07.03.2023 року сержанту ОСОБА_16 було запропоновано надати письмові пояснення по факту не здачі закріплених матеріальних засобів в стрілецькому батальйоні, але сержант ОСОБА_1 повторно відмовилася надавати будь-які пояснення, а також відмовилася написати будь-які пояснення з приводу заданих їй питань, на всі питання лише посміхалася. Про відмову від надання письмових пояснень мною складено відповідний акт від 07.03.2023 року.

Згідно пояснень командира 3 стрілецької роти стрілецького батальйону капітана ОСОБА_3 та сержанта з матеріально-технічного забезпечення 3 стрілецької роти стрілецького батальйону головного сержанта ОСОБА_17 , які кожний окремо пояснили, що сержант ОСОБА_1 з 31.01.2023 року і по т.ч. відмовляється без будь-яких пояснень здавати закріплене за нею майно.

Під час проведення службового розслідування від сержанта ОСОБА_1 заперечень, заяв та клопотань не надходило.

Тому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.03.2023 №247 «Про результати службового розслідування» за порушення вимоги ст.ст. 6, 11, 37, 40, 118-4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пункту 1 Контракту про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб рядового складу, укладеного між громадянкою ОСОБА_1 та МВС України в особі командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 від 16.04.2019 року, пункту 8 функціональних обов`язків санітарного інструктора в частині отримання медичного майна, стрільця-санітара 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єкту державного значення №101) сержанту ОСОБА_1 (Г-053521) оголошено «сувору догану».

Оцінюючи підстави, якими позивач обґрунтовує свою позицію, суд зазначає таке.

Із змісту адміністративного позову та пояснень позивача та її представника слідує, що ОСОБА_1 жодного озброєння та майна від відповідача не отримувала, завжди користувалася власним майном, тому і здавати, чи передавати не було жодних підстав.

Однак, суд зазначає, що матеріали адміністративної справи не містять жодних належних доказів того, що у позивача наявна своя особиста зброя та майно, яке вона використовує за призначенням.

Більше того, відповідно до пункту 11 розділу ІV Положення про службу озброєння в Національній гвардії України, затвердженого наказом МВС від 03.06.2015 №643 зареєстрованого в Мінюстиції України від 19.06.2015 за №733/27178 (далі - наказ МВС №643) офіцерам та особам сержантського і старшинського складу управління військової частини, підрозділів, розташованих при управлінні військової частини, відповідним посадовим особам інших військових частин, які знаходяться на забезпеченні військової частини, належні за табелем зброя та боєприпаси видаються безпосередньо зі складу військової частини. Підставою для видачі є рапорт військовослужбовця з резолюцією командира військової частини про видачу та з відміткою начальника служби озброєння про складання заліків зі знання матеріальної частини зброї, заходів безпеки, кримінальної відповідальності за втрату або псування зброї. Підставою для видачі є рапорт військовослужбовця з резолюцією командира військової частини про видачу та з відміткою начальника служби озброєння про складання заліків зі знання матеріальної частини зброї, заходів безпеки, кримінальної відповідальності за втрату або псування зброї.

Крім того відповідно до вимог абзацу 6 ст. 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ усі військовослужбовців зобов`язані знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.06.2017 № 475 затверджено Інструкцію з організації речового забезпечення в Національній гвардії Україні в мирний та особливий час, яка визначає завдання, організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України (далі - військові частини), курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори, резервістів, військовослужбовців, призваних під час мобілізації, на особливий період (далі - військовослужбовці) та працівників.

Пунктом 2 розділу I Інструкції визначено, що інвентарне майно - речове майно, яке закріплюється за військовою частиною та використовується військовослужбовцями і працівниками тимчасово під час проведення спеціальних робіт, несення бойового чергування, виконання окремих завдань.;

майно особистого користування - предмети обмундирування, взуття, білизни та спорядження, що видаються військовослужбовцям в постійне власне користування;

речове майно - предмети обмундирування, взуття, білизни, постільних речей, спорядження, спеціального, концертного та постового одягу, нагрудні знаки і знаки розрізнення, санітарно-господарське, культурно-просвітницьке та спортивне майно, верхолазне спорядження, спеціальне спорядження для службових собак, технічні засоби речової служби та запасні частини до них, інструмент та матеріали для пошиття, ремонту та хімічного чищення речового майна, намети, брезенти, декоративні тканини і килимові вироби, музичні інструменти для штатних військових оркестрів, прапори, папір, канцтовари, бланки та книги обліку і звітності, мило та мийні засоби.

Відповідно до вимог пункту 3 глави 1 розділу III Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії Україні в мирний та особливий час, затвердженого наказом МВС України від 07.06.2017 №475 бойовий єдиний комплект - комплект предметів польового обмундирування, взуття, спорядження та засобів індивідуального захисту для екіпірування військовослужбовців. Майном бойового єдиного комплекту забезпечуються всі категорії військовослужбовців, резервісти та особи, призвані на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори.

Військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, за їх бажанням дозволяється замість одних предметів речового майна видавати інші, вартість яких не перевищує вартості предметів, що замінюються (пункт 10 глави 1 розділу III Інструкції).

Отже, аналізуючи вказані норми чинного законодавства, військовослужбовці Нацгвардії України користуються виданим їм військовою частиною майном (зброєю, майном особистого користування, речовим майном, бойовим єдиним комплектом і тд).

Згідно частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну гвардію України» від 13.03.2014 №876-VІІ (далі Закон №876-VІІ) матеріально-технічне забезпечення військових частин і підрозділів Національної гвардії України здійснюється головним органом військового управління Національної гвардії України та іншими органами виконавчої влади через відповідні військові частини Національної гвардії України в межах коштів, передбачених на зазначені цілі.

Статтею 22 Закону №876-VІІ прямо встановлено, що фінансування діяльності Національної гвардії України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, не заборонених законом.

Для того, щоб працівник державної установи міг використовувати особисті речі на робочому місці, необхідно подати рапорт (заяву) встановленим порядком та оформити договірні відносини між працівником та установою.

Відповідно до роз`яснень, наданих листом Державного казначейства України від 26.04.2007 №3.4-10/1084, особисті речі працівників, що перебувають у тимчасовому розпорядженні установи, мають обліковуватися за місцем їх відповідального зберігання.

Також статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти їх здійснення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити, як назву документа (форми), дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, підставою для відображення в бухгалтерському обліку установи цінностей, переданих працівником, будуть первинні документи, які засвідчують факт передачі майна.

Разом із тим, у матеріалах адміністративної справи відсутні докази того, що позивач передавала на баланс військової частини будь-які особисті речі. Так, ОСОБА_1 з відповідними рапортами (заявами) щодо надання дозволу на користування власним майном та постановкою його на позабалансовий облік до командування військової частини не зверталася і дозвіл на використання даного майна не отримувала.

Тому, у суду немає підстав вважати, що ОСОБА_1 жодного озброєння та майна від відповідача не отримувала та завжди користувалася власним майном.

Крім того у суду відсутні підстави вважати, що сержанта ОСОБА_1 не було повідомлено про проведення службового розслідування відносно неї, адже матеріали справи містять два акти про відмову сержанта ОСОБА_1 від надання пояснень (матеріалів) або виконання вимог стосовно проведення відносно неї службового розслідування, що датовані від 08.02.2023 року та від 07.03.2023 року.

Разом із тим, суд вказує, що підставою для видачі оспорюваного наказу слугував той факт, що сержант ОСОБА_1 відмовляється написати рапорт про те, що посаду стрільця - санітара 1 го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 1 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єкту державного значення №101) військової частини НОМЕР_1 прийняла.

Так, командиром військової частини НОМЕР_1 30.01.2023 видано наказ №7 по о/с, яким призначено: по 3-му стрілецькому батальйоні (з охорони та оборони об`єкту державного значення 101): сержанта ОСОБА_1 (Г-053251) - стрільцем-санітаром 1-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти, звільнивши її з посади санітарного інструктора 3-ї стрілецької роти стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних). Призначається на нижчу посаду з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей.

Не погоджуючись з наказом про переміщення її на нижчу посаду, сержант ОСОБА_1 оскаржила його до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування наказу від 30.01.2023 за №7 о/с скасовано. Визнано протиправним та скасовано наказ від 30.01.2023 за №7 о/с про призначення по 3-му стрілецькому батальйоні (з охорони та оборони об`єкту державного значення №101) сержанта ОСОБА_1 (Г-053251) - стрільцем-санітаром 1-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти.

Тобто, наказ яким сержанта ОСОБА_1 було переміщено на нижчу посаду скасовано у судовому порядку. Рішення набуло законної сили, а відтак обов`язок позивача щодо прийняття нижчої посади та передачі майна відпав, як і підстава накладення на неї дисциплінарного стягнення.

У судовому засіданні, представник відповідача повідомила, а позивач підтвердила, що станом на день розгляду справи в суді, позивач ОСОБА_1 обіймає посаду санітарного інструктора 3-ї стрілецької роти стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних), яку займала до винесення наказу №7 о/с від 30.01.2023.

Підстав для передачі закріпленого за нею майна немає.

Отже, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 24.03.2023 №247 «Про результати службового розслідування», яким сержанту ОСОБА_1 (Г-053521) за ненаписання рапорту про те, що посаду стрільця - санітара 1 го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 1 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єкту державного значення №101) військової частини НОМЕР_1 прийняла, за ненадання службового посвідчення для списання закріпленого за нею озброєння та здачі закріпленого майна, оголошено «сувору догану» - підлягає скасуванню.

При цьому судом враховується, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Крім того, у справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, підстави для стягнення такого відсутні.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 24.03.2023 №247 про результати службового розслідування.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

Повний текст рішення суду сторони зможуть отримати: 04.09.2023.

Суддя Мультян Марина Бондівна