Справа № 360/725/23
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

04 вересня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/725/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2023 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 01.03.2018 по 23.06.2018 включно;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 індексацію-різницю грошового забезпечення 2420 гривень 80 копійок в місяць у загальній сумі 9118,35 грн за період з 01.03.2018 по 23.06.2018 включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач з 19.04.2017 по 23.06.2018 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Проте у період проходження військової служби йому не у повному розмірі виплачувалась індексація грошового забезпечення.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 у справі №360/7902/21 зобов`язано відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення: за період з 19 квітня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року та з урахуванням раніше виплачених сум; за період з 01 березня 2018 року по 23 червня 2018 року у фіксованому розмірі, обрахованому відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».

Вимогу позивача про визначення розміру фіксованої індексації з 01.03.2018 та загальної суми індексації грошового забезпечення визнано передчасними, оскільки ще не виплачено індексацію за лютий 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року.

13.09.2022 відповідачем на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 у справі №360/7902/21 виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 19 квітня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно у сумі 3005,60 грн, з урахуванням утриманого військового збору 1,5% з урахуванням раніше виплачених сум, що підтверджується повідомленням про надходження коштів.

За період з 01.03.2018 по 23.06.2018 позивачу нарахована тільки поточна індексація грошового забезпечення в сумі 0,00 грн, яка склалась внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103%.

Позивачем не оскаржується порядок розрахунку поточної індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 23.06.2018, яка склалась внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103% у сумі 0,00 грн.

Проте, відповідачем в порушення норм абзаців 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення не виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 23.06.2018 у фіксованій величині 2420,80 грн на місяць, в загальній сумі 9118,35 грн, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 03 травня 2023 року у справі №160/10790/22, від 12 квітня 2023 року у справі №560/13302/21, від 20 квітня 2023 року у справі №320/8554/21.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 10.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 22.08.2023 повернуто без розгляду заяву представника військової частини НОМЕР_1 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Від відповідача 27.07.2023 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Позивач, проходив дійсну військову службу в лавах Державної прикордонної служби України та наказом начальника Східного регіонального управління від 13.06.2018 №285-ос звільнений з військової служби за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок i військову службу» з урахуванням підпункту «ї» (які в особливий період (крім проведення мобілізації введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких не закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжити військову службу, крім випадків, визначених абзацом другим частиною третьої статті 23) пункту 1 частини 8 статті 26 Закону та підпункту «б» частини другої статті 26 Закону у запас, з правом носіння військової форми одягу. Наказом начальника загону від 22.06.2018 №331-ОС «По особовому складу» позивач виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 у справі №360/7902/21 зобов`язано відповідача провести нарахування і виплату ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 19 квітня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року та з урахуванням раніше виплачених сум та нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 23 червня 2018 року у фіксованому розмірі, обрахованому відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».

Представник позивача в своєму позові намагається ввести в оману суд зазначаючи, що відповідачем нараховано поточну індексацію за період з 01 березня 2018 року по 23 червня 2018 року у сумі 0,00 грн.

На виконання вказаного рішення позивачу було здійснено нарахування індексації грошового забезпечення за період з 19 квітня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця 2008 та за період з 01 березня 2018 року по 23 червня 2018 року з урахуванням абзацу 4,6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Той факт, що нарахування суми індексації грошового забезпечення, які провів відповідач не відповідають очікуванням представника позивача не означає, що відповідач не виконав рішення суду або не вірно провів розрахунок індексації грошового забезпечення.

Відповідно до довідки №301-М від 18.07.2023 позивачу нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення за період з 19 квітня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року в розмірі 40537, 17 грн (10074,63 грн самостійно, 30462,54 грн на виконання рішення суду). Відповідно до розрахункового листа від 18.07.2023 №302-М позивачу перерахована індексація грошового забезпечення 30462,54 грн (без військового збору 456,94 грн).

Згідно офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України індекс споживчих цін (індекс інфляції) в квітні 2018 року становив 100,8%, в травні 2018 року 100,0%, в червні 2018 року 100,0%, в липні 2018 року 99,3%, в серпні 2018 року 100,0%, в вересні 2018 року 101,9%, в жовтні 2018 року 101,7%.

Отже, лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% (100,8% * 100,0% * 100,0% * 99,3% * 100,0% * 101,9% * 101,7% * 100) перевищено. При цьому, оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року, то індексацію необхідно проводити з грудня 2018 року (п.1-1 Порядку №1078).

Щодо змін у грошовому забезпеченні відповідач зазначив таке.

Представник позивача в позові наводить власне порівняння грошового забезпечення за лютий 2018 року та березень 2018 року та зараховує до лютого 2018 складові, які не відносяться до складу грошового забезпечення тим самим, штучно збільшуючи грошове забезпечення за лютий 2018 року у порівняння з грошовим забезпеченням за березень 2018 року.

Для того щоб прослідкувати відповідні зміни в грошовому забезпеченні необхідно проаналізувати, на які саме виплати набув право позивач за час проходження служби окремо за лютий 2018 року та окремо за березень 2018 року.

Із картки грошового забезпечення за 2018 рік вбачається:

лютий 2018 року: посадовий оклад - 1150,00 грн; оклад за військове звання - 130,00 грн; надбавка за вислугу років - 512,00 грн; таємність - 115,00 грн; надбавка за класність - 63,25 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань - 1792,50 грн; надбавка за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя - 172,50 грн; премія - 4600,00 грн; винагорода ПКМУ 889 - 85,35 грн; всього 8620,10 грн.

березень 2018 року: посадовий оклад - 5920,00 грн; оклад за військове звання - 1410,00 грн; надбавка за вислугу років - 3665,00 грн; таємність - 592,00 грн; надбавка за класність - 414,40 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань - 0,00 грн; надбавка за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя - 0,00 грн; премія - 3355,80 грн; винагорода ПКМУ 889 - 0,00 грн; всього 15612,60 грн.

Різниця: 15612,60 -8620,10 = 6992,50 грн.

Таким чином, сума індексації грошового забезпечення в лютому 2018 року (з урахуванням рішення Луганського окружного адміністративного суду 04.02.2022 у справі №360/7902/21) складала 4258,75 грн, різниця - 6992,50 грн, відповідно сума фіксованої індексації 0,00 грн, про що свідчить долучений розрахунок індексації 300-М від 18.07.2023.

Що стосується щомісячної додаткової грошової винагороди зауважив, що в архівній відомості за 2018 рік відображена виплата щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 5120,85 грн, яка була фактично здійснена позивачу в лютому 2018 року за січень 2018 року.

Нормативне обґрунтування такого порядку виплат щомісячної додаткової грошової винагороди передбачене пунктом 6 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 №73 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 року за №217/28347), який містить положення, що «винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби».

Таким чином, у вказаному розрахунку відображена інформація щодо того, на який розмір щомісячної додаткової грошової винагороди набув право позивач за час проходження служби в лютому 2018 року.

Крім того, вказана додаткова винагорода з березня 2018 року (з моменту застосування Постанови КМУ 704) не нараховувалась та не виплачувалась, оскільки втратила чинність на підставі Постанови КМУ № 704.

З урахування викладеного, позивачу на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 у справі №360/7902/21 була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення в повному обсязі, про що також свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження від 24.02.2023 ВП № 70609767, а даний позов повністю спрямований на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.02.2022, адже очікування представника позивача по відношенню до отриманих коштів не виправдались.

Що стосується вимог про нарахування та виплату індексації з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44, відповідач зазначив таке.

Виплата щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат здійснюється при виплаті такого грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат. Тому на даний час відсутній спір щодо виплати компенсації сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до Порядку № 44. У зв`язку із чим, позовна вимога про зобов`язання відповідача виплатити компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44 не може бути задоволена.

На підставі вищенаведеного, відповідач просить суд у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , є учасником бойових дій, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 23.12.2015.

Позивач проходив військову службу в Державній прикордонній службі України з 19.04.2017 по 23.06.2018 та наказом начальника Східного регіонального управління від 13.06.2018 №285-ос звільнений з військової служби за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок i військову службу» з урахуванням підпункту «ї» (які в особливий період (крім проведення мобілізації введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких не закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжити військову службу, крім випадків, визначених абзацом другим частиною третьої статті 23) пункту 1 частини 8 статті 26 Закону та підпункту «б» частини другої статті 26 Закону у запас, з правом носіння військової форми одягу. Наказом начальника загону від 22.06.2018 №331-ОС «По особовому складу» позивач виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 у справі № 360/7902/21, яке набрало законної сили 08.03.2022, адміністративний позов ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в частині застосування базового місяця травень 2015 року для розрахунку грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 19 квітня 2017 року по 28 лютого 2018 року;

зобов`язано військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 19 квітня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року та з урахуванням раніше виплачених сум;

визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) щодо невиплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 23 червня 2018 року у фіксованому розмірі, обрахованому відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення»;

зобов`язано військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 23 червня 2018 року у фіксованому розмірі, обрахованому відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».

Постановою державного виконавця від 24.02.2023 виконавче провадження № 70609767 з примусового виконання виконавчого листа № 360/7902/21, виданого 07.12.2022 Луганським окружним адміністративним судом про: зобов`язання військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 19 квітня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року та з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язання військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 23 червня 2018 року у фіксованому розмірі, обрахованому відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення", закінчено, оскільки рішення суду виконано фактично у повному обсязі.

Відповідно до розрахунку індексації №301-М від 18.07.2023, індексація грошового забезпечення за період з 19.04.2017 по лютий 2018 року позивачу не виплачена, натомість позивачем у червні 2019 року нараховано та виплачено позивачу індексацію в сумі 10074,63 грн та у вересні 2022 року в сумі 30462,54 грн (на виконання рішення суду у справі №360/7902/21).

Відповідно до розрахункового листа за вересень 2022 року від 18.07.2023 №302-М, позивачу перерахована індексація грошового забезпечення в сумі 30005,60 грн (без ПДФО 5483,26 грн та військового збору 456,94 грн).

Згідно з розрахунком індексації №300-М від 18.07.2023, який надано відповідачем, з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 вбачається, що грошове забезпечення позивача станом на 28.02.2018 становило 8620,10 грн (посадовий оклад 1150,00 грн, оклад за військове звання 130,00 грн, надбавка за вислугу років 512,00 грн, таємність 115,00 грн, преміювання 4600,00 грн, надбавка за класність 63,25 грн, надбавка за ОУС ризик для життя 172,50 грн, надбавка ОПЗ (ВОВЗ) 1792,00 грн, винагорода ПКМУ 889 85,35 грн), а станом на 01.03.2018 15612,60 грн (посадовий оклад 5920,00 грн, оклад за військове звання 1410,00 грн, надбавка за вислугу років 3665,00 грн, таємність 592,00 грн, преміювання 3611,20 грн, надбавка за класність 414,40 грн). Згідно вказаної довідки різниця грошового забезпечення станом на 01.03.2018 складає 6992,50 грн, сума індексації 4258,75 грн, фіксована індексація 0,00 грн.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не виплаті на користь позивача індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 23.06.2018 в сумі 2420,80 грн в місяць у загальній сумі 9118,35 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначено Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», відповідно до статті 1 якого індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що у разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення регулюються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078), відповідно до пункту 1-1 якого обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 06.02.2003 № 491 -IV.

У той же час, Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу «поточної» та «індексації-різниці».

Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.

У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.

Щодо поточної індексації, то право працівника на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку № 1078).

Нарахування позивачу поточної індексації у період проходження ним служби з 1 березня 2018 року по 23 червня 2018 року не є спірним.

Щодо «фіксованої» суми індексації, то слід зазначити, що Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» і Порядок № 1078 такого поняття не містять.

Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Проте постановою Уряду № 1013 від 9 грудня 2015 року цей Додаток був викладений у новій редакції і з 1 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку № 1078, поняття фіксованої суми індексації не вказується.

З 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року до 1 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме:

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає суду підстави зробити висновок, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

З урахуванням того, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 23 березня 2023 року по справі № 400/3826/21, від 29 березня 2023 року по справі № 380/5493/21, від 6 квітня 2023 року по справі № 420/11424/21, від 20 квітня 2023 року по справі № 320/8554/21, від 06 липня 2023 року по справі № 560/6682/22.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не нараховував і не виплачував позивачу індексацію - різницю у спірний період.

З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Отже, для вірного вирішення справи, необхідно підтвердити чи спростувати доводи позивача про те, що він має право на отримання щомісячної індексації-різниці за період з 1 березня 2018 року по 23 червня 2018 року і, що це право порушив відповідач.

Верховний Суд у вищезазначених справах дійшов висновку, що для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити:

- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Відповідно до архівної відомості № 18 з січня по червень 2018 року грошове забезпечення позивача становило:

лютий 2018 року: посадовий оклад 1150,00 грн; оклад за військове звання 130,00 грн; надбавка за вислугу років 512,00 грн; таємність 115,00 грн; преміювання 4600,00 грн; надбавка за кваліфікацію 63,25 грн; винагорода ПКМУ 889 5120,85 грн; надбавка за особливі умови службу 172,50 грн; надбавка ОПЗ (ВОВЗ) 1792,00 грн; винагорода 2 (лінія) - 4500,00 грн, всього 18155,60 грн;

березень 2018 року: посадовий оклад 5920,00 грн; оклад за військове звання 1410,00 грн; надбавка за вислугу років 3665,00 грн; таємність 592,00 грн; преміювання 3611,20 грн; надбавка за кваліфікацію 414,40 грн; винагорода ПКМУ 889 85,35 грн; винагорода 2 (лінія) 4017,86 грн.

Згідно з розрахунком індексації №300-М від 18.07.2023, який надано відповідачем, з урахуванням абзацу 4 пункту 5 Постанови КМУ від 17.07.2003 № 1078 вбачається, що грошове забезпечення позивача станом на 28.02.2018 становило 8620,10 грн (посадовий оклад 1150,00 грн, оклад за військове звання 130,00 грн, надбавка за вислугу років 512,00 грн, таємність 115,00 грн, преміювання 4600,00 грн, надбавка за класність 63,25 грн, надбавка за ОУС ризик для життя 172,50 грн, надбавка ОПЗ (ВОВЗ) 1792,00 грн, винагорода ПКМУ 889 85,35 грн), а станом на 01.03.2018 15612,60 грн (посадовий оклад 5920,00 грн, оклад за військове звання 1410,00 грн, надбавка за вислугу років 3665,00 грн, таємність 592,00 грн, преміювання 3611,20 грн, надбавка за класність 414,40 грн).

Згідно вказаної довідки різниця грошового забезпечення станом на 01.03.2018 складає 6992,50 грн, сума індексації 4258,75 грн, фіксована індексація 0,00 грн.

Позивач обраховує наступним чином. Грошове забезпечення позивача за лютий 2018 року складає 13655,6 грн, а саме: посадовий оклад 1150,00 грн, оклад за військовим званням 130,00 грн, надбавка за вислугу років 512,00 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань 1792,00 грн, премія 4600,00 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода 5120,85 грн, надбавка за таємність 115,00 грн, надбавка за класність 63,25 грн, інші - 172,50 грн. Грошове забезпечення позивача за березень 2018 року складає 15697,95 грн, а саме: посадовий оклад 5920,00 грн, оклад за військовим званням 1410,00 грн, надбавка за вислугу років 3665,00 грн, премія 3611,20 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода 85,35 грн, надбавка за таємність 592,00 грн, надбавка за класність 414,40 грн. Позивач зазначає, що його грошовий дохід внаслідок підвищення посадових окладів змінився на: 15697,95 грн - 13655,6 грн = 2042,35 грн.

Позивачем та відповідачем надано різні розрахунки щодо визначення складових грошового забезпечення позивача та відповідно загальної суми грошового забезпечення.

Відповідач обраховує грошове забезпечення включаючи: посадовий оклад, надбавку за вислугу років, преміювання, таємність, надбавку за класність, надбавку за ОУС ризик для життя, надбавка ОПЗ (ВОВЗ).

Тоді як позивач обраховує грошове забезпечення включаючи: посадовий оклад, надбавку за вислугу років, надбавку за виконання особливо важливих, премію, щомісячну додаткову грошову винагороду (винагорода ПКМУ 889), надбавку за таємність, надбавку за класність, надбавку за ОУС ризик для життя.

Отже, відповідач не погоджується з обрахунком позивача в частині включення до складових грошового забезпечення винагороди за постановою КМУ № 889.

Відповідно до пунктів 2,4 Порядку № 1078 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового i начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п. 2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 25.06.2018 за № 558, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно п.1.9 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 (чинної станом на лютий, березень 2018 року), грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.

Отже, до грошового забезпечення військовослужбовця входять посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідач зазначає про неможливість зарахування до грошового забезпечення позивача щомісячної додаткової грошової винагороди (винагороди за постановою КМУ № 889), оскільки виплату такої винагороди в лютому 2018 року було здійснено за січень 2018 року, а в березні 2018 року було здійснено за лютий 2018 року. Окрім того, така винагорода з березня 2018 року не нараховувалась та не виплачувалась, оскільки втратила чинність на підставі постанови КМУ № 704.

Суд не погоджується з такими твердженнями відповідача, виходячи з такого.

Щомісячна додаткова грошова винагорода була передбачена постановою Кабінетом Міністрів України № 889-2010-п від 22.09.2010 (втратила чинність на підставі постанови КМУ № 704 від 30.08.2017 з урахуванням змін, внесених Постановами КМУ № 1052 від 27.12.2017, № 103 від 21.02.2018), та установлювала щомісячну додаткову грошову винагороду: військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Тобто, така винагорода належала до щомісячного забезпечення позивача та не носила разового характеру, а тому вона входить до складу грошового забезпечення.

Посилання відповідача на те, що пунктом 8 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 №73 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 року за №217/28347) встановлено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат, є незмістовними, оскільки індексація-різниця грошового забезпечення не є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення чи іншою одноразовою виплатою.

Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода (винагорода за постановою КМУ №889), в даному випадку, повинна враховуватись до складу грошового забезпечення позивача.

Щодо складових грошового забезпечення позивача за лютий, березень 2018 року, суд погоджується з розрахунком позивача та бере до уваги такі складові:

лютий 2018 року: посадовий оклад 1150,00 грн; оклад за військове звання 130,00 грн; надбавка за вислугу років 512,00 грн; таємність 115,00 грн; преміювання 4600,00; надбавка за кваліфікацію 63,25 грн; винагорода ПКМУ 889 5120,85 грн; надбавка за особливі умови службу 172,50 грн; надбавка ОПЗ (ВОВЗ) 1792,00 грн; всього 13655,60 грн;

березень 2018 року: посадовий оклад 5920,00 грн; оклад за військове звання 1410,00 грн; надбавка за вислугу років 3665,00 грн; таємність 592,00 грн; преміювання 3611,20 грн; надбавка за кваліфікацію 414,40 грн; винагорода ПКМУ 889 85,35 грн; всього 15697,95 грн.

Отже, у березні 2018 року відбулось збільшення грошового доходу позивача в порівнянні з лютим 2018 року на 2042,35 грн (15697,95 грн - 13655,6 грн).

Як зазначалося судом раніше, для правильного вирішення спірних правовідносин слід також визначити суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року, яка з урахуванням абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078, вираховується у спосіб множення розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділеного на 100 відсотків.

У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн, величина приросту індексу споживчих цін становила 253,30% .

Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 (1762,00 грн * 253,30% /100 = 4463,15 грн).

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4463,15 грн 2042,35 грн = 2420,80 грн.

Таким чином, починаючи з березня 2018 року сума індексації з урахуванням абзацу 3, 4, пункту 5 Порядку №1078 має виплачуватися у фіксованому розмірі до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення з військової частини.

За період з 01.03.2018 по 23.06.2018 відповідач повинен був нарахувати та виплатити позивачу вказаний вид індексації у розмірі 9118,50 грн (2420,80 грн помножити на 3 місяці служби = 7262,40 + 1856,10 грн (80,70*23) за червень 2018 року - пропорційно відпрацьованому часу).

Позивачем не оскаржується порядок розрахунку поточної індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 23.06.2018.

Разом з цим, виплата вказаної індексації не виключає необхідності щомісячної виплати позивачу індексації-різниці за наявності правових підстав для її виплати.

З огляду на це позовні вимоги в частині наявності у позивача права на отримання щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 23.06.2018, суд вважає обґрунтованими.

За встановлених в цій справі обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині:

визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 01.03.2018 по 23.06.2018 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 індексацію-різницю грошового забезпечення 2420 гривень 80 копійок на місяць у загальній сумі 9118,35 грн за період з 01.03.2018 по 23.06.2018 включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Щодо позовних вимог про нарахування та виплату суми індексації-різниці із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44, суд зазначає наступне.

Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби, затверджені порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (далі - Порядок № 44).

Відповідно до пункту 2 Порядку №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус, зокрема військовослужбовця, а також особам, з числа військовослужбовців звільнених із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Пунктами 4 та 5 Порядку №44 визначено, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Територіальні органи Державного казначейства та установи банків провадять за платіжними документами видачу податковим агентам готівки для здійснення одночасно виплати грошового забезпечення та грошової компенсації із сплатою (перерахуванням) в установленому порядку податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Отже, виплата щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат здійснюється при виплаті грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат.

Відповідно до пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Таким чином, Порядком № 44 передбачено виплату грошової компенсації лише при виплаті грошового забезпечення, з якого утримуються відповідні податки.

Поряд із цим суд звертає увагу, що на відповідача, як податкового агента, Законом покладено кореспондуючий обов`язок утримати відповідні суми податків та зборів із одночасною компенсацією такої суми позивачу.

Таким чином, у суду відсутні підстави зобов`язувати відповідача здійснити на користь позивача суму компенсації, оскільки відповідний обов`язок виникає одночасно з виплатою нарахованої відповідачем індексації грошового забезпечення, тобто у майбутньому, отже позовні вимоги в цій частині є передчасними і задоволенню не підлягають.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , код за , місцезнаходження: 93120, Луганська область, місто Лисичанськ, проспект Перемоги, будинок 58) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 01.03.2018 по 23.06.2018 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 індексацію-різницю грошового забезпечення 2420,80 грн на місяць у загальній сумі 9118,35 грн за період з 01.03.2018 по 23.06.2018 включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян