Справа № 300/2392/23
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2023-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" серпня 2023 р. справа № 300/2392/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Григорука О.Б.,
при секретарі Цуркан М.І.,
за участю: представника Головного управління ДПС в Івано-Франківській області - Голинської Д.І., фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення податкового обов`язку встановленого пунктом 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України не сплачено в дохід бюджету податкові зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, внаслідок чого утворено податковий борг в цій же сумі, який ним не сплачено.
Івано-Франківським окружним адміністративним судом відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 17, 18).
Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області скористалось правом на подання відзиву на зустрічний позов, відповідно до якого щодо заявлених позовних вимог заперечило (а.с. 79-82). В обґрунтування своєї правової позиції представник Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області зазначив, що, наявність спеціального статусу будівлі, а саме статусу будівлі сільськогосподарського призначення (будівля підкласу 1271.9) не може бути достатньою підставою для звільнення від оподаткування. Вважає, що оскільки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не надано доказів використання вказаних приміщень у сільськогосподарській діяльності з виробництва продукції, спірними податковими повідомленнями-рішеннями правомірно визначено суми податкових зобов`язань. В задоволенні зустрічного позову просить відмовити.
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 15.06.2023 подано відповідь на відзив, в якій зазначив, що податковим органом не дотримано порядку надіслання податкової вимоги (а.с. 98, 99).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.07.2023 залишено зустрічну позовну заяву без руху та надано строк заявнику для усунення недоліків зустрічної позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду з вказанням підстав для поновлення такого строку (а.с. 126-128). Заявником усунуто недоліки у встановлений судом строк.
28.07.2023 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
Представник Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області в судовому засіданні позовні вимоги первісного позову підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Щодо задоволення зустрічного позову - заперечив.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в судовому засіданні щодо задоволення первісного позову заперечив, просив суд відмовити в його задоволенні. Вимоги зустрічного позову підтримав в повному обсязі.
Розглянувши позовну заяву, зустрічний позов, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , з 06.09.2019 зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку Головного управління ДПС в Івано-Франківській області як платник податків (а.с. 27).
Видами діяльності визначено: 43.21 Електромонтажні роботи (основний), 01.25 Вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев і чагарників, 01.47 Розведення свійської птиці, 01.49 Розведення інших тварин, 01.50 Змішане сільське господарство.
У власності ОСОБА_1 знаходяться будівлі сільськогосподарського призначення, що розташовані по вул. П. Полуботка 25г та АДРЕСА_1 .
У відповідності до довідок ТОВ «ЕКА-Захід» №44 від 19.10.2021 та Івано-Франківської філії ДП «Діпромісто» №ТВ-08/21-67 вказані будівлі згідно з Державним класифікатором класифікатором будівель і споруд ДК 018-2000 є «будівлями сільськогосподарського призначення інші» за кодом 1271.9.
ГУ ДПС в Івано-Франківській області винесено податкові повідомлення-рішення від 30.09.2022 року:
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що повністю узгоджується з приписами ст. 19 Конституції України щодо обов`язку кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII, набрав чинності з 01.01.2015 (Закон №71-VIII) запроваджено новий місцевий податок, а саме, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Згідно з статтею 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.
Відповідно до пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.
Підпункт 266.1.1 пункту 266.1 статті 261 ПК України вказує, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Відповідно до положень пп. 266.3.1 та 266.3.2 п. 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Підпункт "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлює, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Зміст пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України дає підстави для висновку про те, що законодавець у кожному буквеному пункті (від "а" до "л") передбачив конкретні умови, за наявності яких нерухомість не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Правовий аналіз пп. "ж" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України дає підстави для висновку, що його застосування передбачає наявність двох умов одночасно, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.
Наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.
Відповідно до названого Державного класифікатора будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" (група 127 "Будівлі нежитлові інші" клас 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства").
До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", що включає підкласи: 1271.1 будівлі для тваринництва, 1271.2 будівлі для птахівництва, 1271.3 будівлі для зберігання зерна, 1271.4 будівлі силосні та сінажні, 1271.5 будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства, 1271.6 будівлі для тепличного господарства, 1271.7 будівлі рибного господарства, 1271.8 будівлі підприємств лісівництва і звірівництва, 1271.9 будівлі сільськогосподарського призначення інші.
Отже, аналіз викладених норм, дає підстави для висновку, що для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати з 01.01.2019 є правовий статус будівлі.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що будівлі, які розташовані по вул. П. Полуботка 25г та АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_1 у відповідності до довідок ТОВ «ЕКА-Захід» №44 від 19.10.2021 та Івано-Франківської філії ДП «Діпромісто» №ТВ-08/21-67 згідно з Державним класифікатором класифікатором будівель і споруд ДК 018-2000 є «будівлями сільськогосподарського призначення інші» за кодом 1271.9 (а.с. 53, 54). Тобто вказана нерухомість відповідає критеріям визначеним пп. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України.
При цьому, ОСОБА_1 надано пояснення, що вказані будівлі ним використовувались і продовжують використовуватись у сільськогосподарському товаровиробництві, зокрема, розведенні інших тварин (бджіл).
Вказана діяльність також підтверджується податковою декларацією про майновий стан і доходи за 2021 рік та розрахунком податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів отриманих самозайнятою особою за звітний 2021 рік, згідно яких ОСОБА_1 у 2021 році як самозайнятою фізичною особою отримано дохід за економічною діяльністю «розведення інших тварин» (а.с. 140, 142).
Суд зазначає, що посилання представника податкового органу на факт внесення змін до видів діяльності у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 лише у грудні 2021 року, як на обставину, що спростовує здійснення ним у 2021 році діяльності у сільськогосподарському товаровиробництві є безпідставним, оскільки така діяльність позивача могла здійснювалась ним як фізичною особою, про що ним були подані до податкового органу вказані вище декларація та розрахунок.
Суд зазначає, що вказані об`єкти нерухомості не здаються в оренду, лізинг чи позичку.
Інших доказів, які б спростовували встановлені судом обставини та твердження ОСОБА_1 податковим органом суду не надано.
Зазначені обставини вказують на те, що об`єкти нерухомості, які розташовані по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_1 відповідають критеріям, визначеним п. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, та не були об`єктом оподаткування у 2021році
Судом встановлено, що вказане податкове повідомлення-рішення не оскаржене, а наявність податкового боргу в розмірі 741,00 грн. не спростовано ОСОБА_1 , а тому вказана сума податкового боргу в силу вимог ст. 67 Конституції України та підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, підлягає стягненню в дохід бюджету.
У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Податковий борг до моменту розгляду справи не переривався та є непогашеним, що підтверджується карткою обліку платника податків (а.с. 13, 14, 153, 154).
Таким чином, у спірному випадку податковим органом дотримано вимог податкового законодавства щодо надсилання податкових вимог.
За таких обставин первісний позов слід задовольнити частково та слід стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в дохід бюджету податковий борг в сумі 741,00 грн.
В задоволенні решти позову Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу слід відмовити.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що вимоги зустрічного позову підлягають задоволенню, слід стягнути з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 гривень.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) в дохід бюджету податковий борг в сумі 741 (сімсот сорок одна) грн. 00 коп.
В задоволенні решти позову Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.

Рішення складене в повному обсязі 01.09.2023.