Справа № 500/3556/23
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3556/23

04 вересня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області (далі відповідач, УДМС в Тернопільській області), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення УДМС в Тернопільській області від 29.12.2022, яким скасовано рішення УДМС України в Тернопільській області від 29.05.2020 про набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням;

визнати протиправною відмову УДМС в Тернопільській області у прийнятті у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

зобов`язати УДМС в Тернопільській області розглянути звернення ОСОБА_1 щодо прийому у неї декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1 є громадянкою російської федерації (далі рф). УДМС України в Тернопільській області 29.05.2020 прийнято рішення про оформлення набуття позивачем громадянства України за територіальним походженням та 23.06.2020 позивачці видане тимчасове посвідчення громадянина України. Проте 29.12.2022 відповідач прийняв рішення про скасування оформлення набуття громадянства України. Оскаржуване рішення обґрунтоване тим, що позивач не припинив іноземне громадянство, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують.

Позивач не погоджується з таким рішенням, оскільки на виконання вказаного зобов`язання ОСОБА_1 23.12.2021 звернулася до консульства рф у Львові із заявою про вихід із громадянства вказаної країни, яку зареєстровано під № 270023365. Однак, у зв`язку із війною діяльність російських закордонних установ в Україні була зупинена з 24.02.2022 на невизначений строк, а через припинення їхньої роботи подання та отримання будь-яких документів є неможливим. ОСОБА_1 неодноразово зверталася із листами на електронну пошту генерального консульства рф у Львові щодо результатів розгляду її заяви та надання рішення про вихід із громадянства російської федерації. Електронним листом генерального консульства рф у Львові від 09.05.2022 повідомлено, що будь-які консульські дії неможливі, а на прохання ОСОБА_1 надіслати в електронному вигляді довідку щодо виходу її із громадянства повідомлено про те, що така можливість не передбачена. Також електронним листом генерального консульства рф у Львові від 31.05.2022 повідомлено, що в зв`язку із евакуацією персоналу російських закордонних установ в Україні надання консульських послуг призупинено на невизначений термін. Листом Міністерства закордонних справ рф від 30.01.2023 у відповідь на звернення ОСОБА_1 від 16.01.2023 було повідомлено, що заяву про вихід із громадянства рф узгоджено із МВС рф та ФСБ рф, однак в зв`язку із призупиненням діяльності російських закордонних установ в Україні відповідне рішення не було прийнято.

З огляду на вказане, на переконання позивача, вона має право подати замість документа про припинення громадянства декларацію про відмову від іноземного громадянства. На початку травня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області, повідомивши про неможливість отримання документа про припинення громадянства рф, а також з метою подання декларації про відмову від іноземного громадянства. Однак, Головне управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області повідомило, що не вбачає підстав для подання декларації про відмову від іноземного громадянства, в зв`язку з чим подану декларацію було повернуто. 26.06.2023 ОСОБА_1 повторно звернулася із листом до Головного управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області, в якому вказала на неможливість отримання документа про припинення громадянства рф, а також повторно подала декларацію про відмову від іноземного громадянства.

З огляду на викладене, позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, яке підлягає скасуванню, що і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 04.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, 18.07.2023 УДМС в Тернопільській області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що громадянка рф ОСОБА_1 06.12.2019 подала зобов`язання припинити іноземне громадянство, а саме зобов`язалася протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство (підданство) рф і подати до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства (підданства) рф, виданий уповноваженим на те органом цієї держави. У разі неотримання з незалежних від неї причин документа про припинення громадянства (підданства) рф зобов`язалася подати декларацію про відмову від громадянства (підданства) цієї держави і повернути національний паспорт громадянина рф до у повноваженого органу цієї держави.

Звертає увагу, що два роки з моменту прийняття рішення про набуття позивачем громадянства України минули 29.05.2022. Станом на 14.12.2022 на адресу УДМС в Тернопільській області документ про припинення громадянства (підданства) рф, виданий уповноваженим на те органом цієї держави, а також декларація про відмову від громадянства (підданства) цієї держави, яка подається у разі неотримання з незалежних від особи причин документа про припинення громадянства (підданства) рф, не надходили, а також відсутні відомості про повернення національного паспорта громадянина рф до уповноваженого органу цієї держави.

За таких обставин, відповідач вважає, що 29.12.2022 прийнято законне та обгрунтоване рішення про скасування рішення УДМС в Тернопільській області від 29.05.2020 про набуття громадянства України за територіальним походженням. При цьому, заява з додатками та декларація про відмову від іноземного громадянства від 27.06.2023 надійшли на адресу УДМС в Тернопільській області поштовим зв`язком 28.06.2023 через 6 місяців після прийняття оскаржуваного рішення. Протиправні рішення чи дії відповідачем не допускалися, що свідчить про безпідставність позовних вимог.

У відповіді на відзив, позивач відзначає, що оскільки ще до 29.05.2022 на території України припинили роботу російські закордонні установи, то у ОСОБА_1 не було можливості отримати документи з незалежних від неї причин. Активні дії зі сторони ОСОБА_1 свідчать про її намір отримати документ про припинення громадянства рф та, відповідно, про наявність права подати декларацію про відмову від іноземного громадянства. ОСОБА_1 до 29.05.2022 зверталася до відповідача із проханням прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства, оскільки неможливо отримати документ про припинення громадянства РФ, однак їй було відмовлено у прийнятті документа і повідомлено, що наразі відсутні підстави для подання декларації про відмову від іноземного громадянства. Тому твердження відповідача, що ОСОБА_1 не подавала декларацію про відмову від громадянства РФ в строк до 29.05.2022 не відповідає дійсності. Відповіді на повторне звернення від 26.06.2023 позивачем не отримано.

Ухвалою суду від 04.09.2023 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що 06.12.2019 громадянка рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Радужний, Тюменська область, рф, подала заяву про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, оскільки її мама, ОСОБА_2 , народилася на території України до 24.08.1991.

06.12.2019 ОСОБА_1 також подала зобов`язання припинити іноземне громадянство, а саме зобов`язалася протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство (підданство) рф і подати до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства (підданства) рф, виданий уповноваженим на те органом цієї держави. У разі неотримання з незалежних від неї причин документа про припинення громадянства (підданства) рф зобов`язалася подати декларацію про відмову від громадянства (підданства) цієї держави і повернути національний паспорт громадянина рф до у повноваженого органу цієї держави.

29.05.2020 УДМС в Тернопільській області прийнято рішення про оформлення заявниці набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про громадянство України" та видано довідку № 68/2020 пре реєстрацію особи громадянином України, яка є підставою для оформлення документа, що підтверджує громадянство України: тимчасове посвідчення громадянина України.

23.06.2020 УДМС у Тернопільській області оформлено ОСОБА_1 тимчасове посвідчення громадянина України терміном дії до 23.06.2022.

УДМС у Тернопільській області листами №6101.2.1/979-22 від 14.01.2022 та №№6101.2.1/29105-22 від 14.12.2022, адресованими начальникові Збаразького відділу УДМС у Тернопільській області, повідомлено про ненадання жодних документів, які б підтвердили факт припинення громадянства рф та необхідність вияснити причини невиконання ОСОБА_1 зобов`язання про припинення іноземного громадянства, вжити заходів щодо вилучення тимчасового посвідчення громадянина України та підготувати подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.

16.12.2022 провідним спеціалістом Збаразького відділу УДМС у Тернопільській області підготовлено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.

Відповідачем складено довідку про наявність підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням за формою 42, затверджене наказом МВС України 16.08.2021 № 715.

29.12.2022 УДМС у Тернопільській області прийнято рішення про скасування рішення УДМС у Тернопільській області від 29.05.2020 про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що громадянство України було набуто шляхом невиконання поданого зобов`язання про припинення іноземного громадянства, тобто неподання документа про припинення цього громадянства, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують.

26.06.2023 ОСОБА_1 звернулася із листом до УДМС у Тернопільській області, в якому вказала на неможливість отримання документа про припинення громадянства рф, а також подала декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Не погоджуючись з рішенням про скасування рішення УДМС у Тернопільській області від 29.05.2020 про набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням та відмовою у прийнятті у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства рф, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішення, дій відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначено Законом України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-III (далі Закон №2235-III, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до визначень, які містить ч.1 ст.1 Закону №2235-III, громадянство України це правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Статтею 6 Закону №2235-III закріплено підстави набуття громадянства України, зокрема, згідно з п.2 ч.1 цієї статті громадянство України набувається за територіальним походженням.

Так, особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24.08.1991 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням (ч.1 ст.8 Закону №2235-III).

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону №2235-III іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

При цьому, зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України (ч.1 ст.1 Закону №2235-III).

Відповідно до ч.12 ст.8 Закону №2235-III особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яких визнано біженцями або яким надано притулок в Україні.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону №2235-III декларацією про відмову від іноземного громадянства є документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.

У ч.1 ст.9 Закону №2235-III передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.9 Закону №2235-III однією з умов прийняття до громадянства України, зокрема, є подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов`язання припинити іноземне громадянство (для іноземців).

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття їх до громадянства України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

При цьому, незалежною від особи причиною неотримання документа про припинення іноземного громадянства є невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури (ч.1 ст.1 Закону №2235-III).

Згідно з п.2 ч.1 ст.19 Закону №2235-III підставами для втрати громадянства України є, зокрема, набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів.

Відповідно до ст.21 Закону №2235-III рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 7, 8, 10-13, 15 цього Закону внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.

Указом Президента України від 27.03.2001 №215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок).

Зазначений Порядок визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Відповідно до п.26 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також:

а) документ, який підтверджує факт народження відповідно батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

б) копію свідоцтва про народження заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з батьком чи матір`ю, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Приписами п.88 Порядку визначено, що для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону територіальними органами Державної міграційної служби України, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи:

а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;

б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка територіального органу Державної міграційної служби України, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація територіального органу Державної міграційної служби України про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.

Згідно з п.96 Порядку подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується територіальним підрозділом Державної міграційної служби України, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України.

Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до територіального органу Державної міграційної служби України.

Відповідно до п.97 Порядку рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується керівником територіального органу Державної міграційної служби України або його заступником.

Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий строк надсилається до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.

Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.

Системний аналіз наведених законодавчих норм свідчить про те, що рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 7, 8,10-13,15 Закону №2235-III внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути: громадянство України, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.

З матеріалів справи видно, що 29.05.2020 УДМС в Тернопільській області прийнято рішення про оформлення заявниці набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про громадянство України" та видано довідку № 68/2020 пре реєстрацію особи громадянином України, яка є підставою для оформлення документа, що підтверджує громадянство України: тимчасове посвідчення громадянина України.

Також 23.06.2020 УДМС у Тернопільській області оформлено ОСОБА_1 тимчасове посвідчення громадянина України терміном дії до 23.06.2022.

При цьому, позивачем 06.12.2019 подано зобов`язання припинити іноземне громадянство, а саме ОСОБА_1 зобов`язалася протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство (підданство) рф і подати до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства (підданства) рф, виданий уповноваженим на те органом цієї держави. У разі неотримання з незалежних від неї причин документа про припинення громадянства (підданства) рф зобов`язалася подати декларацію про відмову від громадянства (підданства) цієї держави і повернути національний паспорт громадянина рф до у повноваженого органу цієї держави.

Враховуючи вищевикладене, дворічний строк виконання поданого позивачем 06.12.2019 зобов`язання розпочався з моменту прийняття рішення про оформлення набуття громадянства 29.05.2020 та відповідно закінчився - 29.05.2022.

Як встановлено судом, у визначений законодавством термін позивачем не надано документ про припинення громадянства (підданства) рф, виданий уповноваженим на те органом цієї держави, а також декларацію про відмову від громадянства (підданства) цієї держави, яка подається у разі неотримання з незалежних від особи причин документа про припинення громадянства (підданства) рф.

29.12.2022 УДМС у Тернопільській області прийнято рішення про скасування рішення УДМС у Тернопільській області від 29.05.2020 про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що громадянство України було набуто шляхом невиконання поданого зобов`язання про припинення іноземного громадянства, тобто неподання документа про припинення цього громадянства, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 не була позбавлена можливості здійснити процедуру виходу з громадянства рф шляхом подання як клопотання (заяви) про припинення іноземного громадянства, так і декларації про відмову від громадянства рф у строки, передбачені Законом №2235-III.

Як вказує позивач, на початку травня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області, повідомивши про неможливість отримання документа про припинення громадянства рф, а також з метою подання декларації про відмову від іноземного громадянства. Однак, Головне управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області повідомило, що не вбачає підстав для подання декларації про відмову від іноземного громадянства, в зв`язку з чим подану декларацію було повернуто.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявна лише декларація позивача про відмову від іноземного громадянства від 27.06.2023.

Жодних доказів як подання позивачем декларації про відмову від іноземного громадянства, так і повернення відповідачем такої на початку травня 2022 року суду не надано.

За приписами ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Відтак, суд вважає, що вимога позивача визнати протиправною відмову УДМС в Тернопільській області у прийнятті у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації задоволенню не підлягає, адже спір в цій частині фактично не існує, з огляду на відсутності доказів як подання позивачем декларації про відмову від іноземного громадянства, так і повернення відповідачем такої на початку травня 2022 року.

Водночас враховуючи, що на час подання позивачем декларації про відмову від іноземного громадянства від 27.06.2023 спірне рішення УДМС у Тернопільській області від 29.12.2022 про скасування рішення УДМС у Тернопільській області від 29.05.2020 про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 вже було прийняте, суд зазначає, що така декларація не створює юридичних наслідків для відповідача в межах даних правовідносин.

Отже, встановлені судом обставини справи та системний аналіз наведених законодавчих норм свідчать про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування рішення УДМС в Тернопільській області від 29.12.2022, яким скасовано рішення УДМС України в Тернопільській області від 29.05.2020 про набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням, що відповідає вимогам ч.2 ст.19 Конституції України, ч.2 ст.2 КАС України, а доводи позивача та представлені ним докази наразі не спростовують вказаних висновків суду.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатні беззаперечні докази на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність оскаржуваного рішення, про що описано вище.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення за встановленої судом безпідставності його вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 04 вересня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області (місцезнаходження: бульвар Шевченка, 10, м.Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Мандзій О.П.