Справа № 420/4829/23
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4829/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за правилами загального позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо нарахування та невиплати додаткової винагороди вирішив адміністративний позов задовольнити частково.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача , ОСОБА_1 , до відповідача, Військової частини НОМЕР_1 , у якій позивач просить суд:

(1). Визнати протиправною бездіяльність (дії) військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшення додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі 100 000 грн. у зв`язку з безпосередньою участю у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації в період з 22.05.2022 по 31.10.2022 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях і заходах.

(2). Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою КМУ від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі 100 000 грн. у зв`язку з безпосередньою участю у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської фелераці в період з 22.05.2022 по 31.10.2022 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях і заходах.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

Позивач стверджує, що він набув право на отримання збільшення додаткової грошової винагороди до 100 000 у зв`язку з безпосередньою участю у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України.

Однак всупереч чинному законодавству відповідач не здійснив виплату позивачу підвищеної додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн. у період з 22.05.2022 по 31.10.2022 під час участі у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

(б) Позиція відповідача

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов в якому заперечував проти позовних вимог, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування своїх заперечень зазначав, що у період з травня по жовтень місяць 2022 року включно позивач безпосередню участь у бойових діях не брав. Так само забезпечення здійснення заходів національної безпеки і оборони , відсічі і стримування збройної агресії не здійснював. Тому відповідні підтверджуючі документи ( рапорти (донесення) командира про участь) відсутні. Таким чином, у позивача відсутні законні підстави для нарахування і виплати додаткової винагороди у сумі 100 000 грн.

На думку відповідача, позивач помилково вважає, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 22.05.2022 №140 про вибуття позивача у відрядження для виконання спеціальних завдань є бойовим наказом або бойовим розпорядженням. Даний наказ по суті підтверджує тільки факт вибуття у відрядження особового складу та не ставить ніяких бойових завдань. У військовій частині НОМЕР_1 відсутні бойові накази або бойові розпорядження, що б підтверджували участь позивача у бойових діях чи здійснення ним заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.

Також представник відповідача вважає, що сам факт перебування позивача в районі ведення бойових дій не є підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі 10 000 грн., якщо він не виконував завдань визначених п.1 Телеграми №248/1298 та Доручення №912/з/29.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

13.03.2023 суд ухвалив відкрити спрощене позовне провадження.

12.05.2023 суд ухвалив перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання.

01.06.2023 суд ухвалив відмовити у задоволенні клопотання представника відпродвідача про залишення позовної заяви без розгляду, закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті.

21.06.2023 суд вийшов з нарадчої кімнати та поновив провадження у справі для з`ясування додаткових обставин у справі, витребував у представників відповідача надати в повному обсязі копію журналу бойових дій.

04.07.2023 суд долучив до матеріалів копію журналу бойових дій та продовжив за згодою сторін розгляд справи в письмовому провадженні.

IV. Обставини, встановлені судом

Позивач проходить військову службу у військовій частин НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з наказу командира військової частини від 13.08.2018 №186 на посаді помічника керівника польотами групами управління польотами, має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 .

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану Президент України указом №64/20222 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим ЗУ від 24.02.2022 №2102-ІХ на всій території України ввів воєнний стан.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.05.2022 №140 м.Херсон позивач направлений у службове відрядження для виконання бойових (спеціальних) завдань у складі авіаційних груп армійської авіації Сухопутних військ Збройних Сил України.

22.05.2022 командир 11 окремої бригади армійської авіації видав бойовий наказ №99 для виконання бойових завдань.

Згідно з витягом із журналу зведення бойових дій 11 Окремої бригади Армійської авіації Херсон від 22.05.2022 позивач, старший лейтенант ОСОБА_1 перебував у складі управління зведеного вертолітного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 . Щодо виконання бойових завдань за добу, відповідно до п.п.3.1. п.3 Витягу - силами та засобами повітряного ешелону 11 обрАА, які виконують авіаційну підтримку дій військ, сил із силами та засобами забезпечення перебували в постійній готовності до перебазування та негайного виходу з-під удару та виконували бойові завдання і додаткові завдання з перевезення вантажів та особового складу за викликом з положення чергування на визначених майданчиках за розпорядженнями начальника армійської авіації - начальника управління армійської авіації командування підготовки КСВ ЗС України.

Позивач направив до відповідача запит від 07.12.2022 з проханням надати довідку про грошове забезпечення (додаткові виплати, компенсації) здійснені позивачу з травня 2022 по жовтень 2022 року включно. У вказаний період позивач отримував додаткову допомогу у розмірі 30 000 грн.

У відповіді на вказаний запит відповідач зазначив про відсутність підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць.

У відповідь на уточнений адвокатський запит відповідач надав витяг з наказу командира військової частини та витяг з журналу ведення бойових дій.

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до часткового задоволення.

Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Зміст даних спірних правовідносин становить вирішення питання чи виникло у позивача право на отримання додаткової грошової допомоги у розмірі 100 000 грн., передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану та відповідно обов`язок у відповідача для здійснення відповідних виплат за період з 22.05.2022 по 31.10.2022.

Частиною 5 статті 7 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі в ЗСУ та інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.

Відповідно до ст.1 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовслужбьовців та члнів їх сімей від 20.12.1991 №2011-ХІІ: Соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з чч.1-4 статті 9 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаний з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

28.02.2022 Кабінет Міністрів України затвердив постанову Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168 (далі - Постанова №168).

Відповідно до п.1 Постанови № 168 ( в первісній редакції): Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

В подальшому в пункт перший Постанови №168 вказаної постанови вносилися зміни, зокрема постановами КМУ від 07.03.2022 №217, від 22.03.2022 №350, від 01.04.2022 №400, від 01.07.2022 №754, від 07.07.2022 №793.

Після змін від 07.07.2022 №793 Постанову №168 доповнено пунктом 2-1: 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298 (надалі - Телеграма), яка була чинною до 01.06.2022, та окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 (надалі - Доручення) від 01.06.2022, встановлений порядок нарахування та виплати військовослужбовцям ЗСУ під час здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, додаткової грошової винагороди в розмірі 30 000 та 100 00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

Відповідно до частини 5 Телеграми виплата додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. або 30 000 грн. здійснюється на підставі наказів:

- командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) особового складу військової частини;

- керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

В цих наказах, виходячи з розміру 100 000 грн. обов`язково зазначаються підстави його видання з посиланням на бойовий наказ (розпорядження).

Тобто з урахуванням п.1 Постанови №168 підставами для виникнення права на виплату додаткової військової винагороди у розмірі 100 000 грн. військовослужбовцям ЗСУ є:

а) період воєнного стану;

б) безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;

в) перебувння безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів. а в деяких випадках поза межами районів ведення бойових дій);

г) наказ командира.

Відповідаючи на запитання, чи здійснював позивач бойові дїі або заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у спірному періоді, суд вважає за необхідне звернутися до нормативного тлумачення необхідних термінів, а також визначити якими нормативно встановленими документами підтверджується безпосередня участь у бойових діях або у зазначених вище заходах.

Визначення термінів бойові дії, район ведення бойових дій міститься в ст.1 ЗУ Про оборону України від 06.12.1991 №1932-ХІІ , зокрема:

[...] бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння);

[...] район ведення бойових дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

п.1 Телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 встановлено, що під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів слід розуміти виконання військовослужбовцем:

- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем ЗСУ або начальником генерального штабу ЗСУ) в районі ведення бойових дій;

- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань (військ) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

- бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих противником;

- завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на території України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

- бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження)на об`єкти, що охороняються;

- звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою ( у т.ч. поза межами ведення бойових дій);

- бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) ( у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

- виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

- здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника ( у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

- виконання бойових завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії ( у т.ч. поза межами ведення бойових дій).

В частині 3 Телеграми а також частині 3 Окремого доручення Міністра оборони України встановлено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпечення здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів здійснювати на підставі таких документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний) або журнал ведення оперативної обстановки, або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове), або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорт (донесення командира) підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця ( у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців надається довідка керівника органу військового управління, штабу угрупування військ, штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу) до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами у військових частинах (установах) Збройних Сил України, штабах угруповань військ, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням встановлює Інструкція з діловодства у ЗСУ, затвердженої наказом Генерального штабу ЗСУ від 07.04.2017 №124 (далі - Наказ №124) .

Відповідно до пункту 3.3.4 Наказу №124 накази по стройовій частині видаються з питань щодо вибуття у відрядження, відпустку на навчання, прибуття з відрядження, відпустки, навчання (крім державних службовців); інших питань, пов`язаних з переміщенням військовослужбовців та працівників (крім державних службовців) протягом доби.

Відповідно до п.2.1.6 Наказу №124:

Бойовий наказ акт військового управління за встановленою формою, яким відповідно до плану операції (бойових дій) доводяться бойові завдання підпорядкованим військам (силам). Як правило, використовується для постановки бойових завдань в оперативно-тактичній та тактичній ланці.

Бойове розпорядження розпорядчий документ, яким доводяться бойові завдання підпорядкованим військовим частинам (установам) і підрозділам. Бойове розпорядження доводиться після вироблення замислу (плану) та визначення завдань військовим частинам і підрозділам. Використовується в усіх ланках управління в ході підготовки та ведення операцій (бойових дій).

Відповідно до розділу ІV Інструкції з ведення Історичного формуляра, Історичної довідки та Журналу бойових дій, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06.10.2020 №363 журнал бойових дій - звітно-інформаційний документ, що входить до складу бойових документів, в якому відображається підготовка і хід бойових дій. Журнал бойових дій ведеться у військових частинах (їх підрозділах) з моменту отримання наказу, директиви про залучення до ведення бойових дій до моменту завершення завдань у районі бойових дій. Занесення відомостей до Журналу бойових дій відбувається на підставі оперативних директив, бойових наказів, розпоряджень, зведень, бойових донесень.

Звертаючись до фактів цієї справи, суд встановив, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.05.2022 №140 позивач вибув у відрядження для виконання бойових (спеціальних) завдань у складі авіаційних груп армійської авіації Сухопутних військ ЗСУ. Всі сторони у справі визнавали та не заперечували проти факту, що позивач був відряджений у район ведення бойових дій в Миколаївській області. Відтак - факт перебування позивача у спірному періоді в зоні ведення бойових дій не потребує доведення.

Щодо виконання ним бойових завдань суд зазначає, що в матеріалах справи міститься Витяг із журналу зведення бойових дій 11 Окремої бригади Армійської авіації Херсон від 22.05.2022 відповідно до поставлених завдань у бойовому наказі 11 обр АА №99.

Згідно з п.п.3.1. п.3 Витягу - сили та засоби повітряного ешелону 11 обрАА у складі зведеного вертолітного загону, управління (страший лейтенант ОСОБА_1 ), виконували авіаційну підтримку дій військ, сил із силами та засобами забезпечення перебували в постійній готовності до перебазування та негайного виходу з-під удару та виконували бойові завдання і додаткові завдання з перевезення вантажів та особового складу за викликом з положення чергування на визначених майданчиках за розпорядженнями начальника армійської авіації - начальника управління армійської авіації командування підготовки КСВ ЗС України. Тобто відповідно до Витягу із журналу ведення бойових дій позивач, перебуваючи у повітряному ешелоні у складі управління, виконував бойові завдання на підставі бойового наказу 11 обр АА №99 протягом доби 22.05.2022. В судовому засіданні позивач пояснив, що в його обов`язки входило забезпечення управління військами.

Таким чином, спростовуються доводи відповідача щодо відсутності бойового наказу про доведення бойового завдання до позивача. Суд відхиляє аргументи відповідача про те, що в даному випадку безпосередньою участю у бойвих діях можна вважати тільки виліти екіпажів щодо проведення розвідки або нанесення вогневого ураження, оскільки відповідно до Бойового статуту сухопутних військ армійської авіації, затвердженого наказом командувача Сухопутних військ ЗСУ від 21.12.2020 №990, забезпечення управління військами та зв`язку в ході операцій (бою) є одним з видів спеціальних бойових завдань.

Разом з тим, безпосереднє виконання позивачем бойового завдання в районі ведення бойових дій у спірному періоді відповідно до матеріалів справи підтверджується тільки 22.05.2022. Щодо безпосередньої участі позивача у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в іншій частині спірного періоду відомості відсутні, позивач не навів жодного відповідного факту.

Отже, на підставі викладеного суд робить висновок про часткове задоволення позовних вимог та констатує виникнення права у позивача на виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу участі у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації 22.05.2022.

VI. Судові витрати

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд не здійснює розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити частково.

2.Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшення додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі 100 000 грн. у зв`язку з безпосередньою участю у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації 22.05.2022 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях і заходах.

3.Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою КМУ від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі 100 000 грн. у зв`язку з безпосередньою участю у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації ним 22.05.2022 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях і заходах.

4.У решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 );

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 (через Міністерство оборони України), ; 03168 м.Київ, пр -т Повітрофлотський,6)).

Суддя Оксана БОЙКО