Справа № 240/12033/22
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та здійснити виплату пенсії з урахуванням вказаного страхового стажу з моменту звернення до відповідача 23.03.2022.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.
05.01.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов в якому відповідач проти заявлених вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування заперечень відповідач посилається на відсутність відомостей про проведення атестації робочих місць на посадах ставильника-вибірника виробів з печі горнового цеху та видувальника (а.с. 28-31).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Спірні правовідносини регулюються Законом України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"), Законом України від 5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон України "Про пенсійне забезпечення").
Судом встановлено, що 11.02.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про підтвердження трудового стажу.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 21.02.2022 підтверджено стаж роботи позивача за період з 02.11.1987 до 21.08.1992, та відмовлено у підтвердженні стажу роботи позивача видувальником у виробничому об`єднанні "Південмедскло", згодом Биківському склозаводі, з 10.12.1985 до 10.06.1986 з посиланням на ч.3 ст.44 Закону СРСР від 11 липня 1969 року №4074-VII "Об утверждении Основ исправительно-трудового законодательства Союза ССР и союзных республик", згідно з якою "Время отбывания исправительных работ без лишения свободы в общий и непрерывный трудовой стаж осужденного не засчитывается, о чем делается запись в его трудовую книжку."; а також у підтвердженні стажу з 22.08.1992 до 02.09.1992 через відсутність даних про атестацію робочих місць (а.с. 32-34).

23.03.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії, у задоволенні якої позивачу було відмовлено через відсутність документально підтвердженого стажу для призначення пенсії (а.с. 11, 12).

У позовній заяві позивач стверджує, що 28.04.2022 вчергове звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з питання призначення пенсії (а.с. 1), наведених обставин відповідач не заперечує.

20.05.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії (а.с. 36).

У рішенні від 20.05.2022 зазначено, що заява позивача повторно переглянута. Необхідний пенсійний вік - 50 років, у заявника 58; необхідний страховий стаж 25 років, у заявника 25 років 7 місяців 6 днів; необхідний пільговий стаж 10 років, у заявника за Списком №1 - 4 роки 9 місяців 21 день. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди трудової діяльності. До пільгового стажу переглянуто зарахування періоду роботи з 02.11.1987 до 21.08.1992 видувальником скловиробів у Виробничому об`єднанні "Південмедскло", згодом Биківському склозаводі, ВАТ "Биківський склозавод", що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. До Списку №2 не зараховано період роботи з 03.07.1993 до 30.09.1996, оскільки позивач працював на посаді ставильника-вибірника виробів із печей горнового цеху на КП "Довбиський фарфоровий завод", атестація робочого місця якої не була проведена (а.с. 36).

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області після неодноразового розгляду документів позивача, зарахувало всі періоди трудової діяльності позивача до його страхового стажу. До пільгового стажу за Списком №1 зараховано період роботи з 02.11.1987 до 21.08.1992, а спірні правовідносини стосуються зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 03.07.1993 до 30.09.1996 за Списком №2, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами суд зазначає наступне.

Згідно з п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Отже, за умовами наведеної норми пенсія на пільгових умовах призначається чоловікам, які досягли віку 50 років за умови наявного страхового стажу 25 років, з яких 10 років на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці або зі зниженням пенсійного віку за кожен повний рік такої роботи за умови, що стаж на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці становить не менше 5 років.

Позивач станом на час звернення із заявою про призначення пенсії мав вік 58 років, 25 років 7 місяців 6 днів страхового стажу, що не заперечується сторонами.

Спір виник щодо пільгового стажу, який за підрахунками Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області становить 4 роки 9 місяців 21 день, а за підрахунками позивача 8 років 19 днів, що впливає на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ "Загальні положення" Порядку №637).

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Трудова книжка позивача НОМЕР_1 містить, серед інших, записи про такі періоди роботи позивача:

- записи №21-22 ТОВ ""Корал" Довбиський фарфоровий завод" - "ставельщик-виборщик горнового цеха" з 03.07.1993 по 30.09.1996 (а.с.14 та а.с.14 на звороті).

Період роботи ставильником-вибірником виробів з печі горнового цеху на ТОВ ""Корал" Довбиський фарфоровий завод" з 03.07.1993 по 30.09.1996 підтверджується крім записів у трудовій книжці також довідками про заробітну плату від 08.12.2021 за 1993 - 1996 роки, довідкою про підтвердження стажу від 08.12.2021, довідками про проведення атестації робочих місць ТОВ ""Корал" Довбиський фарфоровий завод" від 08.12.2021 (а.с.20-23).

Посада ставильник-вибірник виробів із печей відноситься до Списку №2, зайнятість на якій дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Щодо атестації робочих місць суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах щодо атестації робочого місця у подібних правовідносинах, а саме: особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць. Особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пункті 4 Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383) передбачено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова від 01.08.1992 №442 набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

З аналізу наведених норм Порядку №383 вбачається, що до 21.08.1992 період роботи на відповідних посадах або за відповідними професіями за Списками №1 і №2 зараховується навіть без проведення атестації.

Таким чином, з урахуванням наведених положень Порядку №383 та позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а, відсутність інформації про дату проведення першої атестації на підприємстві не може бути підставою для відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Отже, враховуючи вищевикладене відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача на пільгових умовах за Списком №2 періоду роботи позивача на ТОВ ""Корал" Довбиський фарфоровий завод" з 03.07.1993 по 30.09.1996.

Таким чином, вказаний період роботи позивача підлягає зарахуванню до стажу позивача, який дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щодо позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно з п.п.3 п.4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, яке затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №40/26485, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Відповідно до наведених норм органи Пенсійного фонду України призначають (здійснюють перерахунок) і виплачують пенсії.

Питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого пенсійного органу.

Враховуючи те, що судом підтверджено право позивача на зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 03.07.1993 по 30.09.1996, уповноважений орган на призначення пенсій - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зобов`язаний зарахувати до пільгового стажу позивача наведений період та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням наведених обставин, що і буде належним способом захисту порушеного права позивача.

Підсумовуючи викладене, суд задовольняє позов частково та стягує судові витрати позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, період роботи з 03.07.1993 по 30.09.1996 ставильником-вибірником на ТОВ ""Корал" Довбиський фарфоровий завод" та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.03.2022 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду у справі №240/12033/22.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 992,40 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гурін