Справа № 520/8567/22
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 520/8567/22

адміністративне провадження № К/990/27962/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду

Мельник-Томенко Ж.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2023 року у справі №520/8567/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області № 295 від 03.06.2022 в частині застосування до старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП Головного Управління Національної поліції в Харківської області майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області № 288 о/с від 14.06.2022 в частині звільнення старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП Головного Управління Національної поліції в Харківської області майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції з 14.06.2022;

- поновити на службі в Національній поліції України майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП Головного Управління Національної поліції в Харківської області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2023 року, рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області № 295 від 03.06.2022 в частині застосування до старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП Головного Управління Національної поліції в Харківської області майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області № 288 о/с від 14.06.2022 в частині звільнення старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП Головного Управління Національної поліції в Харківської області майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції з 14.06.2022.

Поновлено на службі в Національній поліції України майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП Головного Управління Національної поліції в Харківської області.

У поданій касаційній скарзі представник відповідача з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд зазначає таке.

За правилами частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Враховуючи положення процесуального закону необхідно зазначити, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

У касаційній скарзі представник відповідача зазначає, що судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови неправильно застосовані норми пункту 1 частини першої статті 18, пункту 24 частини першої статті 23 та частини другої статті 24 Закону України «Про національну поліцію України» та пунктів 1, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а також пункт 3 Наказу Національної поліції України від 10 березня 2022 року № 190 «Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період воєнного стану».

Водночас, скаржник зазначає підставу касаційного оскарження пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме відсутність висновку Верховного Суду у спірних правовідносинах.

Суд роз`яснює, що оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а і визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.

Необхідно зауважити, що правові висновки Верховний Суд формулює лише щодо конкретно визначених правовідносин, а не висновок, який на думку скаржника буде підставою для відкриття касаційного провадження.

Всупереч зазначеному, автор касаційної скарги в обґрунтування пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України виклав суть спору у вказаній справі, обставини справи, фактично висловив незгоду із прийнятим рішенням, в загальному послався на норми Закону України «Про національну поліцію України», проте це не є належним зазначенням підстави касаційного оскарження передбаченої частиною четвертою статті 328 КАС України.

Інша мотивувальна частина касаційної скарги містить нормативно-правове регулювання обґрунтування, проте Суд не наділений повноваженнями на власний розсуд з контексту скарги вибирати ті норми права, із застосуванням яких не погоджується скаржник.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом.

Крім того, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі № 520/8567/22 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Суд звертає увагу скаржника, що пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України містить перелік виключних випадків, які допускають можливість касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та/або таких, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Посилання на кожен з підпунктів пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України повинно бути належним чином обґрунтовано.

Оскаржуючи судове рішення, прийняте у справі незначної складності, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, представник відповідача зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суд відхиляє такі доводи через їхню необґрунтованість, так як вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з індивідуальних обставин, притаманних саме для цієї справи, а у касаційній скарзі не наведено обґрунтованих підстав на спростування висновків суду апеляційної інстанції.

Аргументи скаржника зводяться до великої кількості подібних справ у Харківській області, з посиланням на неприпустимість стягнення з Державного бюджету України коштів, на підставах, на думку представника відповідача, які не відповідають вимогам закону.

Разом з тим, вирішуючи такі спори, суди надають правову оцінку в залежності від обставин, установлених у кожному конкретному випадку, а доводи зводяться до загальних фраз щодо порушення порядку проведення службового розслідування та норм Закону України «Про Національну поліцію України», великої кількості подібних справ, що перебувають на розгляді у судах, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини.

Заявник не зазначає новітніх, проблемних та раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, а лише на загальні критерії без системного зв`язку з обставинами цієї справи, що мають індивідуальний характер.

Таким чином, касаційна скарга не містить належних обґрунтувань можливості перегляду рішення у справі, прийнятого у порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до вимог частини п`ятої статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що на стадії відкриття касаційного провадження касаційний суд не перевіряє законність і обґрунтованість судових рішень, а перевіряє касаційну скаргу на предмет дотримання особою, яка її подає, вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, а також дотримання строків реалізації права на касаційне оскарження.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року №460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява №21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява №26737/95).

Згідно із пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.

Керуючись ст. ст. 169, 328,330,332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2023 року у справі №520/8567/22 повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддяЖ.М. Мельник-Томенко