Справа № 160/9823/23
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2023 року Справа № 160/9823/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певніі дії, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати висновок Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 22/2021 за результатами службової перевірки щодо оформлення Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 20.12.2002 на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з порушенням вимог чинного законодавства, затверджений Начальником Амур-Нижньодніпровського РВ у м. Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області;
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Амур-Нижньодніпровським районним відділом у м. Дніпрі Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області надіслано лист, в якому зазначено, що висновком службової перевірки Державної міграційної служби України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Амур- Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 20.12.2002 року на ім`я ОСОБА_1 визнаний таким, що оформлений з порушенням вимог чинного законодавства про громадянство України. При цьому, позивач вказує, що процедурні порушення допущені з причин недотримання законодавчих вимог саме відповідальним працівником Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області не свідчить про вчинення позивачем будь-яких протиправних дій з метою незаконного документування паспортом громадянина України.
Також в позові зазначено, що позивач в силу закону, а саме: ч.1 ст.8 Закону №2235-111 має право на набуття громадянства України, як особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", і порушення процедури оформлення паспорту відповідальним працівником Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, не змінюють факт наявності у позивача вищевказаного права на набуття громадянства України в силу наведених приписів ч.1 ст.8 Закону №2235-111, та подальше недбале виконання вказаною посадовою особою своїх посадових обов`язків через допущення процедурних порушень при оформленні паспорта громадянина України на ім`я позивача, який зі свого боку будь-яких протиправних дій з метою незаконного документування паспортом громадянина України не вчиняв,
Ухвалою суду від 15.05.2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Роз`яснено відповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.
Витребувано від Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, у термін для надання відзиву на позовну заяву, засвідчені належним чином копії матеріалів службової перевірки щодо оформлення Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 20.12.2002 року на ім`я ОСОБА_1 , висновку № 22/2021 за результатами службової перевірки та усіх документів покладених в основу прийнятого висновку.
Роз`яснено позивачу про необхідність подати відповідь на відзив - у п`ятиденний строк з дня отримання відзиву на позов, у разі його подання відповідачем, дотримуючись вимог ст. 163 КАС України.
06.06.2023 від відповідача надійшов відзив на позов, згідно змісту якого, відповідач вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, оскільки позивач був обізнаний зі спірним висновком ще у 2020 році. Також відповідач зазначив, що під час звернення 18.12.2002 до Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області заявницею (позивачем) було надано недостовірні відомості щодо свого прізвища та даних про паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_3 , які були внесені до заяви про видачу паспорта громадянина України та у подальшому стали підставою для оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 .
27.06.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою від 05.07.2023 у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.
17.07.2023 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою від 24.07.2023 у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.
23.07.2023 від представника позивача надійшло клопотання про витребування документів:
копію запиту Амур-Нижньодніпровського районного відділу у м. Дніпрі Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області вих. №1210- 440/1210-199 від 12.10.2019 р., направленого до Генерального консульства рф в м. Харкові;
2) копію відповіді Генерального консульства рф в м. Харкові №7284 від 18.12.2019 р. на запит Амур-Нижньодніпровського районного відділу у м. Дніпрі Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області вих. №1210-440/1210-199 від 12.10.2019 р.
В обгрунтування вказаного клопотання позивач зазначив, що перевірка дотримання процедури видачі паспорта проводилася також і відносно доньки позивача ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що підставою видачі паспорта ОСОБА_3 було громадянство позивача, як матері. При цьому, в ході перевірки отримано інформацію від Генерального консульства рф в м. Харкові щодо проживання та громадянства іншої держави доньки ОСОБА_3 та позивача ОСОБА_1 . Адвокат позивача 14.07.2023 року звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного відділу м. Дніпро Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області із адвокатським запитом в якому просив надати інформацію стосовно підстав звернення міграційним органом із запитом до Генерального консульства рф в м. Харкові; надати копію запиту Амур-Нижньодніпровського районного відділу у м. Дніпрі Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області направленого до Генерального консульства рф в м. Харкові та надати копію відповіді Генерального консульства рф в м. Харкові на зазначений запит Амур-Нижньодніпровського районного відділу у м. Дніпрі Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області. 22.07.2023 року від Амур-Нижньодніпровського районного відділу м. Дніпро Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області засобами електронного зв`язку надійшла відповідь на вищезазначений адвокатський запит, якою підтверджено факт наявності запиту вищезазначеного органу ДМС до Генерального консульства рф в м. Харкові, а саме запит №1210-440/1210-199 від 12.10.2019 та відповідь Генерального консульства рф в м. Харкові №7284 від 18.12.2019, проте зазначені докази адвокату не були надані з посиланням на обмежений доступ до службової інформації.
Розглянувши вказане клопотання суд відмовляє в його задоволенні, з огляду на таке.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 80 КАС України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Разом з тим, заявником не наведено обставин або аргументи відповідача, які можуть підтвердити або спростувати ці докази, з урахуванням того, ці докази стосуються громадянства доньки позивача, та не стосуються громадянства самого позивача.
31.07.2023 від позивача надійшли письмові пояснення.
31.07.2023 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Суд відмовляє у задоволенні вказаного клопотання з урахуванням того, що представником позивача не наведено обґрунтованих доводів неможливості вирішення цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, не доведено в чому полягає важливість та значення справи для позивача.
10.08.2023 від позивача надійшли додаткові пояснення.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
До Амур-Нижньодніпровського РВ у місті Дніпрі ГУДМС України в Дніпропетровській області, у зв?язку з обміном паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого 12.08.2008 Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, звернулась ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженка м. Оренбург Російської Федерації.
За результатом перевірки підстав документування ОСОБА_4 паспортом громадянина України встановлено, що остання є громадянкою російської федерації, громадянство України в порядку передбаченому законами України не набувала, дані щодо належності до громадянства України її батьків за обліками територіальних органів та підрозділів ДМС відсутні.
Зокрема. перевіркою встановлено, що батько ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на території України ніколи не проживав та є громадянином російської федерації. Мати - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженка м. Семипалатинськ Республіки Казахстан є громадянкою російської федерації, проте, згідно обліків Амур-Нижньодніпровського РВ у місті Дніпрі ГУДМС України в Дніпропетровській області, 20.12.2002 на дівоче прізвище « ОСОБА_7 » документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .
Відповідачем з цього приводу проведена перевірка підстав документування паспортом громадянина України ОСОБА_1 .
Перевірити факт знищення паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_7 не можливо, у зв?язку з тим, що акти знищення недійсних документів за 2002 рік після ліквідації відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області до Амур-Нижньодніпровського РВ у місті Дніпрі ГУДМС України в Дніпропетровській області не передавались.
За даними ЄІАС УМП ДМС паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_8 документованою не значиться.
За обліками відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради ОСОБА_8 з 19.12.2002 по 11.06.2012 значилась зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .
За обліками ГУДМС України в Дніпропетровській області та обліками територіальних органів/підрозділів ДМС України ОСОБА_8 серед осіб, які пройшли процедуру встановлення належності до громадянства України або набули, прийняли громадянство України не значиться, паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року на території України не документувалась, до 2002 року та станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 зареєстрованою або знятою з реєстраційного обліку не значиться, дозвіл на імміграцію не отримувала, посвідкою на постійне або тимчасове проживання в Україні документованою не була.
В рамках проведення перевірки для з`ясування обставин, за яких було оформлено паспорт ОСОБА_8 від неї відібрано письмове пояснення та у додаток до пояснення надано наступні документи:
- свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 . видане 19.04.1991 міським бюро ЗАГС м. Семипалатинську 21;
- повторне свідоцтво про народження № НОМЕР_9 , видане 02.09.2020 ГУ відділом зайнятості та соціальних програм міста Курчатов та відповідно до якого їъ дівоче прізвище « ОСОБА_7 »:
- диплом НОМЕР_10 про вищу освіту, виданий 30.06.1994 Політехнічним інститутом міста оренбурга на прізвище « ОСОБА_9 »;
- трудову книжку НОМЕР_11 , видану 04.04.1988;
- медичну довідку про проходження медичного огляду видану на території російської федерації на особу з персональними даними ОСОБА_6 з фотокарткою, яка ідентична фотокартці вклеєній у заяву про видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ;
- копію паспорта громадянина російської федерації № НОМЕР_12 , виданого 05.12.2002 Першим відділом міліції Ленінського РВВС м. оренбурга російська федерація (код підрозділу 563-001) на прізвище « ОСОБА_9 ».
В рамках проведення перевірки, у поясненнях ОСОБА_8 вказує, що вона покинула територію російської федерації у 2002 році, до вказаного періоду проживала поза межами України за адресою: російська федерація, м. оренбург, АДРЕСА_2 .
Дані про реєстрацію місця проживання ОСОБА_8 на території російської федерації з 02.06.1993 підтверджуються штампом реєстрації, який проставлено в паспортному документі № НОМЕР_12 .
Після прибуття в Україну з 2002 року проживала на ії території та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
На сьогодні її паспорт громадянина російської федерації № НОМЕР_12 вважається недійсним, у зв?язку з відсутністю фотокартки, яка вклеється при досягненні особою 45-річного віку. 3 метою вирішення питання щодо обміну недійсного документу вона звернулась до Генерального консульства російської федерації в Україні.
Разом з тим перевіривши надані ОСОБА_8 документи вбачається, що згідно наданого свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_13 , виданого 19.04.1991 міським бюро ЗАГС м. Семипалатинську 21 її дівоче прізвище до укладення шлюбу було « ОСОБА_7 » та після укладення шлюбу його змінено на « ОСОБА_9 ». Дані про зміну прізвища підтверджуються трудовою книжкою НОМЕР_14 , у якій наявна позначка про зміну прізвища з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_9 » на підставі свідоцтва про шлюб серії (- НОМЕР_15 ) та дипломом НОМЕР_10 про вищу освіту.
Відповідно наданого диплома НОМЕР_16 та трудової книжки ОСОБА_8 починаючи з 1988 року до 1994 року навчалась поза межами України, з 1988 по 2003 рік працювала на різних підприємствах Російської Федерації.
У свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 проставлено штампи з абревіатурою «відділ міліції Ленінського РВВС м. Оренбурга» датований 31.10.1991 згідно з яким ОСОБА_8 оформлено паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_17 .
3 метою виключення факту належності до громадянства України ОСОБА_8 та подальшого прийняття рішення здійснено перевірку за обліками органу реєстрації, зокрема перевірено реєстрацію місця проживання останньої станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 за адресою: АДРЕСА_3 , яку вона вказала під час заповнення заяви про видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .
За результатом перевірки за вказаною адресою ОСОБА_8 станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 зареєстрованою не була. Відповідно до наявних обліків з 06.05.1991 за цією адресою значились зареєстрованими її батьки, які є громадянами України та за обліками Амур - Нижньодніпровського значаться документованими паспортами громадянина України.
Батько - ОСОБА_7 (встановлена розбіжність у написанні букви і та букви и) ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженець с. Маньковічі Столінського району Брестської області Республіка Білорусь. 17.11.1999 Амур- Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_18 . Згідно актового запису від 08.01.2020 № 41 є померлою особою. 3 06.05.1991 по 11.0.2012 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначене підтверджується карткою прописки колишня форма - А.
Мати ОСОБА_11 . ІНФОРМАЦІЯ_5 уродженка с. Маньковічі Столінського району Брестської області, 19.03.2001 Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_19 . 3 06.05.1991 по теперішній час значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначене підтверджується карткою прописки колишня форма - А.
За цією адресою ОСОБА_8 була зареєстрована лише у період з 19.12.2002 по 11.06.2012 по паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 .
Не погоджуючись із результатами перевірки та висновком, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (Закон №5492), документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), є наступні, а саме:
а) паспорт громадянина України;
б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон;
в) дипломатичний паспорт України;
г) службовий паспорт України;
ґ) посвідчення особи моряка;
д) посвідчення члена екіпажу;
е) посвідчення особи на повернення в Україну;
є) тимчасове посвідчення громадянина України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №5492, суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.
Так. ч. 1 ст. 21 Закону №5492 закріплено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.
Згідно до вимог абзацу другого ч. 2 ст. 21 Закону №5492, оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Так, на виконання частини другої статті 15 та абзацу другого частини другої статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302, затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.
Відповідно до пункту 108 Постанови КМУ №302, (в редакції яка діяла на момент затвердження оскаржуваного висновку) паспорт визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується в разі;
якщо він піддягає обміну у зв`язку із зміною інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації):
виявлення помилки в інформації, внесеній до нього;
непридатності для подальшого використання;
припинення громадянства України або скасування рішення про громадянство України;
коли його заявлено як втрачений або викрадений та подано заяву-анкету про оформлення нового паспорта;
смерті особи, на ім`я якої його було оформлено;
закінчення строку його дії або прийняття рішення про оформлення паспорта у зв`язку з обміном до закінчення строку його дії;
оформлення паспорта/паспорта зразка 1994 року з порушенням вимог законодавства;
неотримання його заявником протягом двох років, а у випадку, визначеному абзацом третім пункту 98 цього Порядку. - протягом трьох років.
У разі подання особою у строки, встановлені законодавством, документів для обміну паспорта у зв`язку із зміною інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації), виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта, або в разі його непридатності для подальшого використання паспорт, що підлягає обміну, визнається недійсним з дня подання документів для його обміну.
У разі неподання особою протягом місяця з дат зміни інформації внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації), документів для його обміну за наявності в ДМС відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про зміну відповідної інформації або надходження такої інформації від відділів державної реєстрації актів цивільного стану паспорт, який підлягає обміну визнається недійсним.
Пунктом 109 Постанови КМУ №302 (в редакції яка діяла на момент затвердження оскаржуваного висновку) передбачено, що у разі коли рішення про оформлення паспорта/паспорта зразка 1994 року прийнято працівником з порушенням вимог законодавства, керівник структурного підрозділу відповідного територіального органу/територіального підрозділу ДМС або його заступник проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок про визнання паспорта недійсним за таким, що підлягає вилученню, анулюванню та знищенню, у двох примірниках. який підписується працівником, що провів перевірку, погоджується його безпосереднім керівником та керівником територіального органу ДМС або його заступником. Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та в разі наявності підстав для визнання паспорта таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, висновки за затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, а другий - надсилається до територіального органу ДМС. Висновки та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.
У разі виявлення територіальним органом або територіальним підрозділом ДМС паспорта/паспорта зразка 1994 року, рішення про оформлення якого приймалося територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, МВС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, з порушенням вимог законодавства, керівник структурного підрозділу територіального органу/територіального підрозділу ДМС або його заступник проводить службову перевірку. За результатами перевірки складаються у двох примірниках висновок про визнання паспорта недійсним та таким, що підлягає вилученню, анулюванню та знищенню, який підписується працівником, що провів перевірку, погоджується його безпосереднім керівником та керівником територіального органу ДМС або його заступником. Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та в разі наявності підстав для визнання паспорта/паспорта зразка 1994 року таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, висновки затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, а другий - надсилається територіальному органу ДМС. Висновки та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.
У разі виявлення територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС паспорта/паспорта зразка 1994 року, рішення про оформлення якого приймалося територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, МВС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, з порушенням вимог законодавства, керівник структурного підрозділу ДМС проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок, який затверджується керівником ДМС або його заступником. Висновок та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.
У разі визнання паспорта/паспорта зразка 1994 року недійсним відповідно до підпункту 8 пункту 108 цього Порядку висновок про визнання паспорта недійсним та таким, що підлягає вилученню, анулюванню та знищенню, повинен містити посилання на конкретні норми законодавства, що були порушені.
Про визнання паспорта/паспорта зразка 1994 року недійсним відповідно до підпункту 8 пункту 108 цього Порядку територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС/ДМС письмово інформує заявника із зазначенням норм законодавства, що були порушені.
Як встановлено судом, під час звернення 18.12.2002 до Амур- Нижньодніпровського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області позивачем було надано недостовірні відомості щодо свого прізвища (позивач вказала дівоче прізвище) та даних про паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_20 , які були внесені до заяви про видачу паспорта громадянина України та у подальшому стали підставою для оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .
Тому, перевіркою правомірно встановлені порушення вимог законодавства при отриманні ОСОБА_1 паспорту громадянина України у 2002 році. Зокрема, маючи дійсне прізвище « ОСОБА_9 » позивач оформила паспорт на дівоче прізвище « ОСОБА_7 » в порядку обміну паспорту громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, при цьому не набувши у 1991 році громадянства України на загальних підставах.
При цьому, порушень чинного законодавства при проведенні перевірки порядку оформлення паспорту громадянина України ОСОБА_1 судом не встановлено.
Статтею 3 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235 визначено коло осіб, які є громадянами України, а саме громадянами України є:
усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;
особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;
особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України:
особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.
Разом з тим, у висновку перевірки позивачці роз`яснено, що вона мала підстави відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про правонаступництво України» подати клопотання про набуття громадянства України за територіальним походженням, з подальшим оформленням паспорта громадянина України, враховуючи, що батьки ОСОБА_8 постійно проживали до 24.08.1991 на території, яка стала територією України.
Щодо доводів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Абзацом 1 частини 2 наведеної статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Судом при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.
Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Суд вважає, що особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру допомоги, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок допомоги.
Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №340/1019/19).
Згідно змісту позовних вимог позивач просить визнати протиправним та скасувати висновок Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 22/2021 за результатами службової перевірки щодо оформлення Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 20.12.2002 на ім`я ОСОБА_1 , який затверджений Директором Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України 14.12.2020.
Разом з тим, доказів направлення вказаного висновку на адресу позивачу відповідачем суду не надано. Тому, виходячи із матеріалів даної справи, позивач дізнався про спірний висновок у квітні 2023 після звернення за правовою допомогою до адвоката.
Враховуючи встановлені судом обставини, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставин у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За умовами частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 31.08.2023 року.

Суддя Н.Є. Калугіна