Справа № 460/30008/22
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Недашківська К.М.

04 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/30008/22 пров. № А/857/11858/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року у справі № 460/30008/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

19.09.2022р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у якому просив суд:

- визнати протиправними дії щодо ненадання до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нової довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022р. відповідно до вимог ст.43, ст.63 закону №2262-ХІІ, положень Постанови №704 щодо визначення посадового окладу, окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом на 01.01.2022р. на відповідний тарифний коефіцієнт та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2022р. пенсії за посадою, яку займав на дату звільнення із служби;

- зобов`язати підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022р. відповідно до вимог ст.43, ст.63 закону №2262-ХІІ, положень Постанови №704 щодо визначення посадового окладу, окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом на 01.01.2022р. на відповідний тарифний коефіцієнт та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2022р. пенсії за посадою, яку він займав на дату звільнення із служби.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20.10.2022р. позов задоволено.

Суд визнав протиправними дії Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021р. відповідно до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з врахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та всіх інших щомісячних видів грошового забезпечення, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (станом на 01.01.2022р.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017р., для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2022р.

Крім того, суд зобов`язав Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.01.2022р. відповідно до вимог ст.ст.43, 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та всіх інших щомісячних видів грошового забезпечення, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (станом на 01.01.2022), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017р., для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2022р.

26.05.2023р. ОСОБА_1 подав до суду заяву в порядку ст.383 КАС України у зв`язку із неналежним виконанням боржником - Рівненським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки рішення по справі №460/30008/22 та просив суд:

- визнати дії Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки прийняті на виконання Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року по справі №460/30008/22 в частині, зобов`язання Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022р. відповідно до вимог ст.ст. 43, 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з врахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та всіх інших щомісячних видів грошового забезпечення, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (станом на 01.01.2022р.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017р., для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2022р., - протиправними.

- зобов`язати Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судових рішень.

- установити Рівненському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки тридцятиденний строк з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення від 20 жовтня 2022 року по справі №460/30008/22.

06.06.2023р Рівненський окружний адміністративний суд заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду задовольнив.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, апелянт Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 06.06.2023р. скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні поданої заяви відмовити повністю.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

ст.124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

В ст.129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

ч.2 ст.14 КАС України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення містяться в ст.370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.129-1 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 14, 370 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

ч.6 ст.383 КАС України встановлено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Аналіз вищезазначених норм права свідчить, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач в собі Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на виконання рішення суду від 20 жовтня 2022 року по справі №460/30008/22 надав довідку про розмір грошового забезпечення за нормами чинними станом на 01.01.2022р., за посадою помічник командувача військ з правової роботи начальник юридичної служби, від 17.03.2023р. №12/1/хг17436/918, в яку включено такі види грошового забезпечення: посадовий оклад (тарифний розряд - 43) 10920 грн; оклад за військовим званням (полковник) - 2080 грн; надбавки за вислугу років (50 % ) - 6500 грн; надбавка за особливості проходження служби (1,0 %) - 195 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15 % ) - 1638 грн; премія (10,0 % ) - 1092 грн. Всього - 22425 грн.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що станом на день звільнення з військової служби ОСОБА_1 розмір грошового забезпечення склав - 26644,91 грн., станом на 01.01.2022р.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу також і на те, що згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» відбулося збільшення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, а саме з 1 січня 2022 року - 2481 гривня по відношенню до прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», який складав станом на 1 січня 2018 року - 1762,00 грн, а отже повинно відбутися збільшення розміру грошового забезпечення у зв`язку зі збільшенням посадового окладу та окладу за військовим званням.

Із змісту ч.2, ч.3, ч.4 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» видно, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704, Наказу Міністра Оборони України від 07.06.2018р. №260 (за нормами чинними станом на 29.01.2020) та Рішення Міністра Оборони України від 14 січня 2020 №248/291 розмір надбавки за особливості проходження служби повинен бути встановлений як мінімум 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років.

Приписами Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (п. 2 постанови). Відповідно до п. 5 зазначеної постанови надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання:

1) установлювати:

-посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами, згідно з додатками 1-11 за аналогічними посадами;

-посадові оклади заступникам керівників структурних підрозділів, посади яких не передбачені цією постановою, на 1-5 відсотків нижче від посадового окладу відповідного керівника;

-надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

Порядок та умови виплати такої надбавки визначати керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою:

2) здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків (для військовослужбовців розвідувальних органів - не менш як 30 відсотків) посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

В п.1 та п.2 Розділу VI Наказу Міністра Оборони України від 07.06.2018 №260, видно, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків.

Виходячи з наявного фонду грошового забезпечення на відповідний рік надбавка за особливості проходження служби окремим категоріям військовослужбовців збільшується на відповідний коефіцієнт згідно з Переліком окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до мінімального розміру залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків (додаток), або може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України у фіксованому розмірі до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років.

п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. № 45 (у відновленій редакції у зв`язку з набрання законної сили рішення у справі № 826/3858/18 з 05.03.2019р.) визначено, що для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням: надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання «заслужений» чи «народний», службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок: інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що надбавка за особливості проходження служби є чинною, не є скасованою на момент виникнення права на перерахунок пенсії за посадою яку обіймав позивач перед звільненням.

Отже, у Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не було підстав під час складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача станом на 01.01.2022р. не зазначивши відомості про таку надбавку, або зазначати у меншому розмірі.

Колегія суддів вказує, що вчинені відповідачем дії призвели до неналежного виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року по справі № 460/30008/22, в частині встановлення надбавки за особливості проходження служби у розмірі 1,0% від посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років та з встановлення премії у розмірі 10% посадового окладу за 43 тарифним розрядом станом на 01.01.2022р. та, як наслідок, порушення норм Конституції України, КАС України та інших нормативно-правових актів в частині обов`язковості виконання судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про наявність підстав для задоволення поданої заяви, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки діяв не у спосіб, що визначений законом та Конституцією України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, п.29).

Також згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

В ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року у справі № 460/30008/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 04.09.2023р.