Справа № 360/691/23
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

31 серпня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/691/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Мандрика Владислава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2023 року через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему до Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви адвоката Мандрика Владислава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , яким просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно п. 1 положення постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн. за періоди з 05.07.2022 по 06.09.2022, з 15.09.2022 по 12.10.2022, пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн. за періоди з 05.07.2022 по 06.09.2022, з 15.09.2022 по 12.10.2022, пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

В обґрунтування позову зазначено, що штаб-сержант ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України.

Починаючи з 05.07.2022 по 06.09.2022, з 15.09.2022 по 12.10.2022 Позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської області, у складі Військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), куди його було підряджено, що підтверджується відповідною довідкою.

Відповідно до постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану військовослужбовці, що приймають безпосередню участь у бойових діях, отримують 100 000 грн. додаткової винагороди передбаченої наведеною постановою.

Проте, за наведений період Позивач отримував заробітну плату та 30 000 грн. одноразової грошової допомоги, при цьому, додаткова грошова допомога із розрахунку до 100 000 грн. за місяць як за участь у бойових діях, йому сплачена не була.

Відповідач листом від 03.05.2023 із посиланням на наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31.03.2022 № 164-АГ Про реалізацію вимог постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, відповів, що за період перебування у відрядженні у складі Військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), саме наведене військова частина повинна була щомісячно до 5 числа повідомляти Відповідача про безпосередню участь Позивача у бойових діях, виключно у формі, передбаченій додатком 2 до наказу № 164-АГ.

Так як Відповідач не отримував від Військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) інформації щодо участі Позивача у бойових діях, у формі, передбаченої додатком 2 до наказу № 164-АГ, наказ на виплату Позивачу збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди не видавався. Також, надано довідку про грошове забезпечення та витяги із наказів.

Факт невиплати Позивачу додаткової винагороди за наведений період і є підставою звернення до суду.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, про що надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив таке.

Позивач у 2022 році проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 03.07.2022 року №41-вв (долучено позивачем) позивача направлено у службове відрядження до НОМЕР_4 прикордонного загону, який перебуває в оперативному угрупуванні військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з 03.07.2022 з метою прийняття участі у заходах.

Таким чином слід прийти до висновку, що позивач перебував у службовому відрядженні у НОМЕР_4 прикордонному загоні (військовій частині НОМЕР_2 ), який входить в оперативне угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в період з 03.07.2022 по 12.10.2022, що підтверджується довідкою №3089, виданою військовою частиною НОМЕР_2 .

В той же час у вказаний період службового відрядження позивач перебував на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 , яка і здійснювала йому нарахування та виплату грошового забезпечення.

На виконання вимог Постанови № 168 та вищевказаних Наказів АДПСУ військовою частиною НОМЕР_1 , у період з серпня по листопад 2022 року позивачу нараховано та виплачено грошову винагороду у сумі по 30 000 грн за кожен місяць (липень-жовтень) пропорційно часу несення служби, в якому він мав право на отримання такої винагороди, що підтверджується інформацією про грошове забезпечення стосовно позивача, наданою фінансово-економічним відділом (бухгалтерською службою) військової частини НОМЕР_1 (долучено позивачем).

Згідно пункту 4 Наказу № 164-АГ визначено, що начальники регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби України, до яких відряджені військовослужбовці інших органів та підрозділів щомісячно до 5 числа поточного місяця повинні повідомляти органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах за попередній місяць у формі списку, передбаченого додатком 2 до Наказу № 164-АГ.

В свою чергу, абзацом 2 пункту 11 Наказу № 392-АГ визначено, що інформація про військовослужбовців, відряджених до інших органів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, подаються начальниками органів Держприкордонслужби, включених до складу діючих угруповань військ Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до Наказу № 392-АГ.

Таким чином, за період перебування у службовому відрядженні позивача у військовій частині НОМЕР_2 , а саме спірний період з липня по жовтень 2022 року, остання мала б щомісячно до 5 числа повідомляти військову частину НОМЕР_1 про його безпосередню участь позивача у бойових діях або заходах за попередній місяць виключно у формі, передбаченій додатком 2 до Наказу № 164-АГ та Наказу №392-АГ. Так, 26.08.2022 року на адресу військової частини НОМЕР_1 з військової частини НОМЕР_2 надійшов супровідний лист №22/2620-22-Вих від 26.08.2022 з Списком військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 (додаток №4), які приймали безпосередню участь у бойових діях або заходах в липні 2022 року у складі військової частини НОМЕР_2 у формі, визначеній додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168».

Вказаним списком підтверджена участь у бойових діях або заходах у складі військової частини НОМЕР_2 позивачу за періоди з 06.07.2022 по 31.07.2022.

На підставі вказаного Списку з підтвердженням участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, з метою підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців на період дії воєнного стану видано наказ начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 12.09.2022 року №476-ОС «Про виплату додаткової винагороди» (додаток №5), пунктом 7 якого визначено виплатити додаткову винагороду військовослужбовцям прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_3 прикордонного загону за періоди безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, у липні 2022 року в розмірі згідно додатку 7, із розрахунку 70 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях або заходах.

На підставі вказаного наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 12.09.2022, позивачу за належним чином підтверджені періоди участі у бойових діях та заходах нарахована та 26.09.2022 виплачена додаткова винагорода у розмірі 58709,68 грн - за липень 2022 року, що підтверджується Інформацією про грошове забезпечення позивача, наданою фінансово-економічним відділом (бухгалтерською службою) військової частини НОМЕР_1 (долученою позивачем). У подальшому 19.10.2022 на адресу військової частини НОМЕР_1 з військової частини НОМЕР_2 надійшов супровідний лист №22/3912-22-Вих. від 19.10.2022 з Довідкою про військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 (додаток №6), які приймали безпосередню участь у бойових діях або заходах у вересні 2022 року у складі військової частини НОМЕР_2 у формі, визначеній додатком 2 до Наказу №392-АГ.

Вказаною Довідкою підтверджена участь у бойових діях або заходах у складі військової частини НОМЕР_2 позивачу 20.09.2022.

На підставі вказаної Довідки з підтвердженням участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, відповідно до Постанови КМУ № 168, видано наказ начальника НОМЕР_3 прикордонного загону №570-ОС від 28.10.2022 «Про виплату додаткової винагороди» (додаток №7), яким визначено виплатити додаткову винагороду військовослужбовцям прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_3 прикордонного загону за періоди безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, з 01.09.2022 по 30.09.2022 в розмірі згідно додатків, із розрахунку 70 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях або заходах.

На підставі вказаного наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 20.09.2022, позивачу за належним чином підтверджені періоди участі у бойових діях та заходах нарахована та у жовтні 2022 року виплачена додаткова винагорода у розмірі 2333,33 грн за вересень, що підтверджується Інформацією про грошове забезпечення позивача, наданою фінансово-економічним відділом (бухгалтерською службою) військової частини НОМЕР_1 .

Інших листів, до яких додатком була би Довідка із підтвердженням безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах за серпень-жовтень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_2 у формі, визначеній Наказами Адміністрації Державної прикордонної служби України не надходило.

Крім того, додаткова винагорода у розмірі 40645,15 грн - за жовтень, зазначена в Інформації про грошове забезпечення позивача, нарахована позивачу, на підставі наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону «Про виплату додаткової винагороди» за участь в жовтні у бойових діях та заходах, під час перебування у службовому відрядженні в іншому прикордонному загоні, та не відноситься до спірного періоду.

Таким чином, враховуючи викладене, участь позивача у бойових діях або заходах протягом спірного періоду, крім періоду з 06.07.2022 по 31.07.2022 та 20.09.2022 не підтверджена у порядку, який визначався Наказами №164-АГ та №392-АГ, що підтверджує відсутність у військової частини НОМЕР_1 правових підстав для здійснення нарахування та виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі за період спірних правовідносин.

На підставі вищевикладеного відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого надійшли пояснення, в обґрунтування яких зазначено, що ОСОБА_1 в період з 06.07.2022 по 31.07.2022 перебував в оперативному підпорядкуванні (перебував у відрядженні) 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого, у складі ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебував, приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області у складі ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ).

Дані про період з 01.08.2022 по 12.10.2022 про перебування ОСОБА_1 в оперативному підпорядкуванні (перебування у відрядженні) 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого до загону від ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) не надходили та не передавались.

Копії наказів, витягів з наказів та інших документів (заяв, рапортів, листів, тощо) на підтвердження прийняття на службу ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні, так як у складі ІНФОРМАЦІЯ_5 князя Володимира Великого Позивач не перебував.

Надати документи, які підтверджують його відрядження до військової частини НОМЕР_2 також не має можливості, так як, відповідно до вищезазначеної Інструкції, вони знаходяться за місцем його служби у військовій частині НОМЕР_1 , яка є їх володільцем. Бойові накази (розпорядження) видавалися стосовно підрозділу в якому проходить службу ОСОБА_1 , а не стосовно ОСОБА_1 , дані накази (розпорядження) надати не є можливим, оскільки вони мають гриф з обмеженим доступом «Таємно».

Довідка про безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії стосовно ОСОБА_1 протягом липня-жовтня 2022 року надана представнику НОМЕР_3 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (військова частина НОМЕР_1 ) в одному примірнику.

Оскільки ОСОБА_1 , перебуває на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 , рапорти, які були опрацьовані керівництвом ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) направлені встановленим порядком до військових частин, на фінансовому забезпеченні яких знаходяться військовослужбовці, для прийняття правового рішення в межах компетенції.

Ухвалою суду від 29.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідив матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проходить військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується паспортом громадянина України, а також відзивом на позовну заяву.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_6 .

Згідно з витягом з наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону імені Героя України від 03.07.2022 №41-вв «Про відрядження пов`язані з виконанням заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії» направлено у службове відрядження штаб сержанта ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 2 категорії - гранатометника 2 відділення інспекторів прикордонної служби 1 прикордонної застави відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 » до НОМЕР_4 прикордонного загону, який перебуває в оперативному угрупуванні військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з 03 липня 2022 року, з метою прийняття участі у заходах.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 14.10.2022 № 3089 ОСОБА_1 , який проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 , в період з 05.07.2022 по 21.07.2022, з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 06.09.2022, з 15.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 12.10.2022 безпосередньо приймав у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області. Підстава: бойовий наказ Адміністрації державної прикордонної служби України №104 гриф від 22 червня 2022 року, №106 гриф від 27 червня 2022 року.

Листом №22/2620-22-Вих від 26.08.2022 начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 направив на адресу відповідача, зокрема, список військовослужбовців військових частин 2193 та 9930, які приймали безпосередню участь у бойових діях або заходах у липні 2022 року у складі військової частини НОМЕР_2 , в якому під номером 30 зазначено штаб сержанта ОСОБА_1 , період перебування з 06.07.2022 по 31.07.2022.

На підставі вказаного Списку з підтвердженням участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, з метою підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців на період дії воєнного стану видано наказ начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 12.09.2022 року №476-ОС «Про виплату додаткової винагороди» (додаток №5), пунктом 7 якого визначено виплатити додаткову винагороду військовослужбовцям прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_3 прикордонного загону за періоди безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, з 01.07.2022 по 31.07.2022 в розмірі згідно додатку 7, із розрахунку 70 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях або заходах, зокрема позивачу (номер за порядком 30) за період з 06.07.2022 по 31.07.2022 у розмірі 58 709,68 грн.

Листом №22/3912-22-Вих від 19.10.2022 начальник НОМЕР_4 прикордонного загону імені князя Володимира Великого направив на адресу відповідача, довідку про військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які приймали безпосередню участь у бойових діях або заходах за вересень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_2 , в якому під номером 12 зазначено штаб сержанта ОСОБА_1 , період перебування 20.09.2022.

На підставі вказаної довідки з підтвердженням участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, відповідно до Постанови КМУ № 168, видано наказ начальника НОМЕР_3 прикордонного загону №570-ОС від 28.10.2022 «Про виплату додаткової винагороди», яким визначено виплатити додаткову винагороду військовослужбовцям прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_3 прикордонного загону за періоди безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, з 01.09.2022 по 30.09.2022 в розмірі згідно додатків, із розрахунку 70 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях або заходах, зокрема позивачу (номер за порядком 337) за 20.09.2022 у розмірі 2 333,33 грн.

Відповідно до інформації про грошове забезпечення позивача, додаткова винагорода (70000 грн) за липень виплачена у вересні у розмірі 58709,68 грн, за серпень не виплачувалась, за вересень виплачена у жовтні у розмірі 2333,33 грн, за жовтень виплачено у листопаді у розмірі 40 645,18 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Частина друга статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 6 Закону України Про Державну прикордонну службу України від 3 квітня 2003 року № 661-IV з відповідними змінами та доповненнями в редакції, що діяла на час виникнення між сторонами спірних правовідносин (далі - Закон № 661- IV) Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення [...].

До особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України (частина перша статті 14 Закон № 661- IV).

Згідно зі статтею 16 Закону № 661-IV умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII).

Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (абзац 1 пункту 1 статті 9 Закону №2011-XII).

До складу грошового забезпечення входять: - посадовий оклад, оклад за військовим званням; - щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); - одноразові додаткові види грошового забезпечення (пункт 2 статті 9 Закону №2011-XII).

За приписами пункту 4 статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються КМУ, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України [...].

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб встановлено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Адміністрація Держприкордонслужби відсутня у цьому переліку.

Згідно пункту 1 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 р. № 878, Міністерство внутрішніх справ України (МВС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

МВС є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах:

забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, а також надання поліцейських послуг;

захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні;

цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності;

міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

МВС відповідно до покладених на нього завдань розробляє проекти законів та інших нормативно-правових актів з питань, що належать до його компетенції (підпункт 2 пункту 4 Положення).

Адміністрація Державної прикордонної служби України (Адміністрація Держприкордонслужби) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні (пункт 1 Положення про Адміністрацію Державної прикордонної служби України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 533).

Отже, Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, Адміністрація Держприкордонслужби підпорядковується Міністерству внутрішніх справ України, тому саме Міністерство внутрішніх справ наділено повноваженнями щодо затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Так, відповідно до статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, з метою визначення порядку та умов виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/32306 (далі - Наказ МВС №558) затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України.

Цей наказ містить загальні положення щодо правил та умов виплати грошового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби Українита аналогічно із Законом №2011-XII передбачає у його структурі таку складову, як одноразові додаткові види грошового забезпечення.

При цьому, жодних норм щодо порядку та умов виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби на період дії воєнного стану додаткової винагороди Наказ МВС №558 не містить.

Оскільки загальні правила та умови виплати грошового забезпечення Держприкордонслужби затверджені наказом МВС № 558, відтак порядок та умови виплати однієї із складових такого грошового забезпечення також мав затверджувати той самий орган, тобто МВС України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 24.02.2022 строком на 30 діб. Цей строк неодноразово продовжувався аналогічними Указами та наразі триває.

28.02.2022 на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - постанова КМУ №168, застосовується судом в редакції станом на час виникнення між сторонами спірних правовідносин).

Пунктом 1 постанови КМУ №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям [...] Державної прикордонної служби [...]виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.[...]

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).[...]

Пунктом 2-1 Постанови КМУ №168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

При наданні таких повноважень Кабінет Міністрів України не зазначив інших ознак посадових осіб міністерств та державних органів, крім "відповідних".

На виконання пункту 2-1 постанови КМУ №168 наказом В.о. Міністра внутрішніх справ України від 26 січня 2023 року №36, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 р. за №196/39252, затверджений Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України. Цей порядок розповсюджується на виплати, передбачені як пунктом 1, так і пунктом 2 постанови КМУ №168.

Підсумовуючи вище викладене, суд дійшов висновку про те, що саме МВС є уповноваженим щодо визначення порядку і умов виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168, стосовно військовослужбовців Держприкордонслужби.

Проте до спірних правовідносин цей наказ не підлягає застосуванню в силу вказівки у ньому про набрання чинності з дня офіційного опублікування і застосування з 01.02.2023. Однак його затвердження саме МВС є свідоцтвом наявності лише у цього органу відповідної компетенції.

До цього часу призначення і виплата військовослужбовцям Держприкордонслужби одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови КМУ №168, здійснювалося відповідно до Інструкції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 червня 2022 року № 383, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 05 липня 2022 р. за №741/38077.

Що стосується додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови КМУ №168, з метою встановлення порядку і умов її виплати 30 липня 2022 року Адміністрацією Держприкордонслужби був виданий наказ №392-/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168" (далі - Наказ №392).

Відповідач обґрунтовує правомірність своїх дій по відношенню до позивача, посилаючись саме на наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ.

Вирішуючи питання про можливість застосування до спірних правовідносин наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ, суд виходить з наступного.

Як вже зазначав суд раніше, Адміністрація Державної прикордонної служби України (Адміністрація Держприкордонслужби) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні (пункт 1 Положення про Адміністрацію Державної прикордонної служби України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 16 жовтня 2014 року № 533).

Адміністрація Держприкордонслужби відповідно до покладених на неї завдань забезпечує відповідно до законодавства правовий і соціальний захист військовослужбовців, працівників Держприкордонслужби та членів їх сімей (підпункт 30 пункт 4 Положення).

Адміністрація Держприкордонслужби в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів МВС видає директиви, накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання(пункт 9 Положення).

Голова Держприкордонслужби підписує накази та директиви Адміністрації Держприкордонслужби (підпункт 32 пункту 11 Положення).

При цьому пунктом 1 Указу Президента України "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади" від 3 жовтня 1992 року №493/92 установлено, що з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації.

Відповідно до пунктів 2 та 3 того самого Указу державна реєстрація провадиться в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Нормативно-правові акти, зазначені в статті 1 цього Указу, набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності.

Згідно з пунктом 2 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 р. № 731, державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, які містять одну або більше норм, що зачіпають права, свободи, законні інтереси і стосуються обов`язків громадян та юридичних осіб, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації, або мають міжвідомчий характер, тобто є обов`язковими для інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб, що не належать до сфери управління суб`єкта нормотворення.

Пунктом 15 того самого Положення визначено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади направляють для виконання нормативно-правові акти лише після їх державної реєстрації та офіційного опублікування. У разі порушення зазначених вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані.

Враховуючи, що наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ містить норми, які зачіпають права громадян - військовослужбовців на отримання додаткової винагороди, встановлюють організаційно-правовий механізм реалізації таких прав, тому цей наказ має пройти державну реєстрацію в Міністерстві юстиції України.

Судом не встановлений факт такої реєстрації, відтак зазначений наказ не може вважатися саме нормативно-правовим актом, отже вони не можуть змінювати правове регулювання відносин щодо вказаної вище винагороди та фактично погіршувати правове становище військовослужбовців. Як наслідок, наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ не може бути застосовним до спірних правовідносин.

Суд акцентує увагу на тому, що єдиним компетентним у даному випадку органом, який має право затверджувати порядок та умови виплати одноразових додаткових видів грошового забезпечення, зокрема винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови КМУ №168, для військовослужбовців Держприкордонслужби є лише Міністерство внутрішніх справ України.

Отже, наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ не може змінювати правове регулювання відносин щодо додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови КМУ №168, а тому до спірних правовідносин не є застосовними.

Оскільки спірні правовідносини, що виникли між сторонами, стосуються виплати додаткової винагороди позивачу - військовослужбовцю Держприкордонслужби у період з липня по жовтень 2022 року, а Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена Наказом МВС №558, жодних норм щодо порядку та умов виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби на період дії воєнного стану додаткової винагороди не містить, а також те, що Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджений наказом В.о. Міністра внутрішніх справ України від 26 січня 2023 року №36, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 р. за №196/39252, застосовується лише з 01.02.2023, тому суд дійшов висновку про те, що оцінка правомірності дій відповідача має бути надана, виходячи з аналізу пункту 1 Постанови КМУ №168.

Так, аналіз змісту пункту 1 постанови КМУ №168 дозволяє виявити обов`язкові умови виплати передбаченої нею додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби у розмірі до 100000 грн:

- період дії воєнного стану;

- безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;

- безпосереднє перебування в районах у період здійснення зазначених заходів.

Період дії воєнного стану не потребує доказування через свій правовий характер. Наявність інших умов має встановлюватися судом на підставі зібраних у справі доказів.

Положення пункту 1 постанови КМУ №168 прямо не визначають ознак районів, безпосередньо у яких має перебувати військовослужбовець під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії для отримання додаткової винагороди.

Раніше у тексті вказаного пункту слово район застосовується у словосполученні район проведення воєнних (бойових) дій. Тому суд виходить з того, що вказівку на перебування у районах слід розуміти як перебування у районах воєнних (бойових) дій.

Крім того, саме такий термін як "район воєнних (бойових) дій" визначається в Законі України "Про оборону України" від 6 грудня 1991 року № 1932-XII з відповідними змінами та доповненнями на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №1932- XII).

Так, згідно статті 1 Закону №1932- XII район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Отже, саме Головнокомандувач Збройних Сил України визначає територію України, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Як вже зазначав суд раніше, Наказами Головнокомандувача Збройних Сил України у період з 01.07.2022 по 31.12.2022 Чернігівську область визначено районом введення воєнних (бойових) дій.

В розумінні частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У зв`язку з цим будь-які дані, на підставі яких суд може встановити факт безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, є доказом такої участі військовослужбовця.

Позивачем на підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог, зокрема, надано довідку військової частини НОМЕР_2 від 14.10.2022 № 3089.

У вказаній довідці зазначено, що позивач в період з 05.07.2022 по 21.07.2022, з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 06.09.2022, з 15.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 12.10.2022 безпосередньо приймав у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області. Підстава: бойовий наказ Адміністрації державної прикордонної служби України №104 гриф від 22 червня 2022 року, №106 гриф від 27 червня 2022 року.

Однак, вказана довідка не свідчить про фактичну участь у відповідних заходах, оскільки вона не містить конкретних проміжків часу, в яких позивач приймав безпосередню участь у бойових діях та заходах, що передбачені пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 та не містить конкретних населених пунктів Чернігівської області, в яких позивач здійснювала вказані заходи.

Визнання того, що позивач весь час приймав участь у зазначених діях та заходах не відповідає встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 168 пропорційному підходу до визначення розміру додаткової винагороди, а не зазначення конкретних населених пунктів унеможливлює з`ясувати райони ведення воєнних (бойових) дій, визначених рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

Як наслідок, суд дійшов висновку про те, що довідка військової частини НОМЕР_2 від 14.10.2022 № 3089 не може слугувати належним доказом на підтвердження факту безпосередньої участі позивача в липні, серпні, вересні та жовтні 2022 року у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій.

Щодо періоду з 05.07.2022 по 31.07.2022 суд зазначає, що на підставі списку, який направлено військовою частиною НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_1 підтверджено участь у бойових діях позивача за період з 06.07.2022 року по 31.07.2022 та згідно наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 12.09.2022 саме за цей період було нараховано та виплачена додаткова винагорода у розмірі 58709,68 грн.

Жодних належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт безпосередньої участі позивача 05.07.2022 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, сторони суду не надали.

Як наслідок, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо періоду з 01.08.2022 по 12.10.2022, суд зазначає наступне.

До матеріалів справи відповідачем надано довідку №44/3289/23-Вн від 07.07.2023 в якій зазначено, що за результатами перевірки наявної інформації про безпосередню участь у бойових діях або заходах в наявних журналах бойових дій, у період з 01.08.2022 по 12.10.2022 встановлено, що відносно ОСОБА_1 , в восьми випадках обліковано факт прийняття безпосередньої участі у бойових діях або заходах 05.08.2022, 10.08.2022, 11.08.2022, 22.08.2022, 24.08.2022, 02.09.2022, 20.09.2022, 07.10.2022.

Крім того, відповідачем надано витяг з журналу бойових дій, яким також підтверджується участь у бойових діях позивача в зазначені періоди.

19.10.2022 на адресу військової частини НОМЕР_1 з військової частини НОМЕР_2 надійшов супровідний лист №22/3912-22-Вих. від 19.10.2022 з Довідкою про військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 (додаток №6), які приймали безпосередню участь у бойових діях або заходах у вересні 2022 року у складі військової частини НОМЕР_2 у формі, визначеній додатком 2 до Наказу №392-АГ. Вказаною Довідкою підтверджена участь позивача у бойових діях або заходах у складі військової частини НОМЕР_2 тільки 20.09.2022.

На підставі наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 20.09.2022, позивачу нарахована за 20.09.2022 та у жовтні 2022 року виплачена додаткова винагорода у розмірі 2333,33 грн за вересень.

Оскільки інших документів із підтвердженням безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах за серпень-жовтень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_2 у формі, визначеній Наказами Адміністрації Державної прикордонної служби України до відповідача (військової частини НОМЕР_1 ) не надходило, відсутні протиправні дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди за спірний період, а тому позовна вимога задоволенню не підлягає.

Суд звертає увагу позивача, що саме прикордонним загоном до якого відряджений військовослужбовець повинні надаватися належні документи на підтвердження участі у бойових діях або заходах, що є для відповідача (військової частини НОМЕР_1 ) безпосередньою підставою для виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Жодної бездіяльності чи протиправності в діях посадових осіб прикордонного загону не має, оскільки нарахування та виплата додаткової грошової винагороди в підвищеному розмірі на 70000 грн., передбаченому Постановою № 168, позивачу за період з серпня по жовтень 2022 року, може бути здійснена лише після належного підтвердження його участі у бойових діях або заходах від Військової частини НОМЕР_2 .

Що стосується інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Проніна проти України зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення Бендерський проти України, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач відповідно до пунктів 12 та 13 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262,297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову адвоката Мандрика Владислава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ірметова