Справа № 440/2391/22
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Супрун Є.Б.

04 вересня 2023 р. Справа № 440/2391/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

09.02.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі ГУ ПФУ в Полтавській області, пенсійний орган) з приводу відмови у здійсненні з 01.01.2016 року перерахунку його пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області №4/12004 від 24.03.2018 року та довідки Державної установи «ТМО МВС України по Полтавській області» № 33/37-4/12004 від 27.04.2021 року про розмір грошового забезпечення, зобов`язавши ГУПФ в Полтавській області перерахувати та виплатити йому пенсію відповідно до ст. 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ), постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі постанова КМУ № 988) в розмірі 90% від сум грошового забезпечення, зазначених у вищевказаних довідках, починаючи з 01.01.2016 року.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що з 2005 року отримує пенсію за вислугу років, призначену йому на умовах Закону № 2262-ХІІ, як колишньому працівнику ОВС, в розмірі 90% грошового забезпечення.

14.01.2022 року на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.11.2021 року у справі № 440/13363/21 відповідач з 01.12.2019 року провів перерахунок його пенсії на підставі довідки Державної установи «ТМО МВС України по Полтавській області» № 33/37-4/12004 від 27.04.2021 року, зменшився відсотковий розмір грошового забезпечення, з якого обраховується пенсії, з 90% до 70%.

У відповідь на його звернення з приводу обчислення розміру його пенсії з 01.01.2016 року та з 01.12.2019 року у належному розмірі, а саме, - з 90% грошового забезпечення, відповідач листом від 07.02.2022 року повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для задоволення звернення, посилаючись зміни, що були внесені до редакції ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ.

Одночасно, посилаючись на положення ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ, судову практику, позивач просить суд поновити йому процесуальний строк звернення до суду.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову, відповідач вказує, що при обчисленні розміру пенсії позивача враховані вимоги ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, відповідно до якої максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70/% відповідних сум грошового забезпечення.

Також відповідач зазначив, що Верховний Суд України в постанові від 08.07.2014 року у справі № 21-222а14 зауважив, що пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі. Підвищення до пенсії, яке є додатковою виплатою особі, яка визнана такою, що має на нього право, нерозривно пов`язано з виплатою пенсії і також має невизначений у часі граничний термін виплати.

Предмет спору у даній справі не становить правомірність застосування нормативного акта, який маж зворотну дію у часі та може звужувати існуючи права позивача на отримання пенсії. Спірні відносини стосуються правомірності реалізації Кабінетом Міністрів України управлінських функцій з приводу визначення порядку проведення пенсійних виплат. А оскільки положеннями Основного Закону Кабінет Міністрів України наділений такими повноваженнями, то дії держави в особі ГУ ПФУ в Полтавській області не порушують права позивача.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 року підстави, вказані позивачем в обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, визнані неповажними. Позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху, позивачу наданий десятиденний строк на усунення її недоліків визначення інших підстав для поновлення строку.

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив про те, що позивач, крім іншого, фактично просить визнати протиправною відмову відповідача у здійсненні з 01.01.2016 року перерахунку пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі довідки № 4/12004 від 24.03.2018 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВСУ в Полтавській області та зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області перерахувати та виплатити пенсію у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі такої довідки. Незважаючи на те, що довідка про яку веде мову позивач видана ще у 2018 році, до суду той звернувся лише 09.02.2022 року, хоча й перерахунок за цією довідкою був здійснений ще в квітні 2018 року.

Щодо тверджень позивача, що перерахунок провадиться без обмеження будь-яким строком за наявності вини відповідного суб`єкта владних повноважень, судом зазначено про те, що пенсія є періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка отримує її щомісячно. При цьому, позивач недостатньо лише посилатися на необізнаність про порушення його права, оскільки при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення права й саме з цієї причини не вернувся до суду протягом шести місяців чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

22.02.2022 року позивач звернувся до суду із заявою, в якій посилається на положення ч. 5 ст. 242 КАС України, висновки Верховного Суду, викладені в постановах: від 19.03.2019 року (справа № 806/2952/18), від 24.11.2020 року (справа 815/460/18/), від 26.01.2021 року (справа № 520/11178/2020), визначене у Рішенні Конституційного Суду України у рішенні від 15.10.2013 року у справі № 8-рп/2013, і зазначає, що у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення, шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України до нього не повинен застосовуватися, оскільки це матиме наслідком неможливості реалізувати передбачене Законом № 2262-ХІІ його право на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі. Позивач зазначив, що відповідач ввів його в оману щодо розміру пенсії під час перерахунку з 01.01.2016 року. Він був впевнений, що відповідач добросовісно віднесеться до своїх обов`язків по виконанню пенсійного законодавства України і розмір його пенсії визначений відповідно до Закону, а саме 90% від грошового забезпечення. Про порушення розміру пенсії він дізнався ознайомившись з протоколом «Перерахунок пенсії» відповідача від 04.01.2022 року, який надійшов після перерахунку пенсії у січні 2022 року, починаючи з 01.12.2019 року на виконання судового рішення по справі № 440/13363/21.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 28.02.2022 року заява позивача ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду залишена без задоволення. Позовна заява ОСОБА_1 у частині вимог, що стосуються визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Полтавській області з приводу відмови у здійсненні з 01.01.2016 року перерахунку пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області № 4/12004 від 24.03.2018 року та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2016 року на підставі цієї довідки повернута заявнику у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий перерахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Суд визнав очевидним те, що позивач достовірно знав про можливе порушення свого права ще з квітня 2018 року, коли було здійснено перерахунок його пенсії на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області № 4/12004 від 24.03.2018 року. Проте до суду за його відновленням той звернувся лише на початку 2022 року.

Судом визнані неприйнятними посилання позивача на норму ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ, оскільки за змістом цієї норми обмеження строку не застосовується лише у випадку не проведення з вини органів Пенсійного фонду України відповідного перерахунку. У спірному випадку перерахунок був здійснений вчасно, але у розмірі, який на думку позивача, є неналежним.

Оскільки позивач не навів доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовною вимогою щодо здійснення з 01.01.2016 перерахунку пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі довідки № 4/12004 від 24.03.2018 року та зобов`язання відповідача перерахувати й виплатити пенсію з 01.01.2016 року на підставі цієї довідки у розмірі 90% грошового забезпечення, суд визначився що позов у зазначеній частині позовних вимог підлягає поверненню заявнику.

В іншій частині вимог ОСОБА_1 , які стосуються визнання протиправними дій відповідача з приводу відмови у здійсненні перерахунку його пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі довідки № 33/37-4/12004 від 27.04.2021 року та зобов`язання відповідача перерахувати і виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі 90% від грошового забезпечення, зазначеного у вищевказаній довідці, суд визначився, що позовна вимога відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України, подана належною особою з дотриманням правил підсудності та у строк, встановлений законом.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі, позивач просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити вимоги адміністративного позову в повному обсязі.

Аргументи, наведені позивачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у позові.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надійшов, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід скасувати, з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

При застосуванні строків звернення до адміністративного суду належить виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та наслідки у вигляді залишення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права (права на перерахунок пенсії у визначеному законодавством порядку), легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 з 20.12.2005 року отримує пенсію за вислугу років, призначену йому на умовах Закону № 2262-ХІІ, як колишньому працівнику ОВС, в розмірі (до 01.05.2018 року) - 90% грошового забезпечення (а.с. 17, 57, 59, 16, 15).

Пунктом 3 постанови Кабінету України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам», на час її прийняття, визначалось про необхідність перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції (Офіційний вісник України, 2015 р., № 96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Відповідно до рішення/розпорядження ГУ ПФУ в Полтавській області (а.с. 16) після проведення перерахунку пенсії позивача на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 (розпорядження відповідача від 14.04.2018 року), з 01.05.2018 року основний розмір пенсії ОСОБА_1 обчислюється у розмірі 70% грошового забезпечення.

Колегія суддів зазначає, що виходячи з вимог ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 122 КАС України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні данні, які б посвідчували ту обставину, що ГУ ПФУ в Полтавській області на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 (довідка УМВСУ в Полтавській області від 24.03.2018 року № 4/12004) здійснений перерахунок пенсії позивача за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року (можливо з 01.01.2018 року по 31.04.2018 року), розмір якої обчислений із розміру 70% грошового забезпечення, замість 90% відсотків. Судом не з`ясована дата здійснення пенсійним органом такого перерахунку, а також факт обізнаності позивача з результатами проведеного перерахунку.

Також в матеріалах справи відсутній лист ГУ ПФУ в Полтавській області від 07.02.2021 року № 1921-1928/О-02/08-160021, на який посилається позивач ОСОБА_1 в позовній заяві, вказуючи на те, що відмова відповідача у проведенні перерахунку його пенсії вмотивована, у тому числі тим, що «під час проведення перерахунку моєї пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» норми законодавства застосовані у редакції, яка чинна на момент перерахунку, а саме станом на 01.01.2016 року».

В свою чергу лист ГУ ПФУ в Полтавській області від 07.02.2022 року № 1921-1928/О-02/08-160022 (а.с. 18) має формальні посилання на факт здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016 року та норми закону - ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ.

За наведених обставин, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду та повернення позовної заяви ОСОБА_1 в частині вимог, яка фактично стосується періоду з 01.01.2016 року до 01.12.2019 року, за наведених обставин вважаючи такі висновки передчасним, оскільки до цих висновків суд дійшов при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на висновки Верховного Суду, викладені в постановах: від 19.03.2019 року (справа № 806/2952/18), від 24.11.2020 року (справа 815/460/18/), від 26.01.2021 року (справа № 520/11178/2020), а також визначене у Рішенні Конституційного Суду України у рішенні від 15.10.2013 року у справі № 8-рп/2013, так як предметом спору у справі, що розглядається є наявність у позивача ОСОБА_1 права на обчислення пенсії у розмірі, який був визначений законодавством на час її призначення, а не питання правильності проведення перерахунку пенсії у зв`язку із збільшенням/зміною складових грошового забезпечення.

Інші доводи та заперечення учасників справи означених висновків колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи (п. 1 ч. 1 ст. 320 КАС України).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 292, 293, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И Л:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року скасувати в частині повернення ОСОБА_1 позовної заяви у частині вимог щодо визнання протиправними дій Головного управленні Пенсійного фонду України в Полтавській області з приводу відмови у здійсненні з 01.01.2016 року перерахунку пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області № 4/12004 від 24.03.2018 року та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2016 року на підставі цієї довідки.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з приводу відмови у здійсненні з 01.01.2016 року перерахунку пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі довідки № 4/12004 від 24.03.2018 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України, про розмір грошового забезпечення та про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати та виплатити пенсію відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» в розмірі 90/% від грошового забезпечення зазначеного у довідці № 4/12004 від 24.03.2018 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України, про розмір грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016 року, з урахуванням фактично виплачених сум направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц