Справа № 280/4088/23
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2023-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

01 вересня 2023 року Справа № 280/4088/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши в письмовому проваджені за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНКРЕТ СЕРВІС» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНКРЕТ СЕРВІС» (далі по тексту - позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі по тексту - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті - відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області № 356478 від 29.05.2023 про застосування адміністративно - господарського штрафу;

- судові витрати покласти на відповідача.

Справі за цією позовною заявою присвоєно, № 280/4088/23 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Сацькому Р.В.

Ухвалою суду від 16 червня 2023 року судом відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

У позовній заяві зазначено наступне. 27.04.2023 о 11-35 год. посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті - відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Укртрансбезпеки - старшими держвними інспекторами Кравець О.В. та ОСОБА_1 проводилась рейдова перевірка на атодорозі Н-08, 477 км. В ході перевірки було зупинено належний ТОВ «КОНКРЕТ СЕРВІС» транспортний засіб: DAF, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . За результатами перевірки складений Акт № 353849 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом від 27.04.2023, відповідно до якого встановлено порушення ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» п. 6.1 положення про робочий час і час відпочинку водіїв транспортних засобів, затвердженого наказом МТЗУ № 340 від 07.06.2010, п. 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті затвердженої наказом МТЗУ № 385 від 24.06.2010, під час надання послуг перевізник вантажів не забезпечив водія оформленою карткою водія до цифрового тахографу, чим порушено ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» абз. 3, 4.1 перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме не оформлена картка водія ОСОБА_2 до цифрового тахографу транспортного засобу. 29.05.2023 відділом державного нагляду(контролю) у Запорізькій області прийнято постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу № 356478, якою на ТОВ «КОНКРЕТ СЕРВІС», на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 17 000,00 грн. З постановою позивач не згоден, вважає, що у водія на час перевірки були наявні всі документи, які чітко дозволяли визначити перевізника, скласти акт, а пізніше винести постанову стосовно належної організації, чого зроблено не було, в порушення норм законодавства. Зазначив, також і те, що 28.06.2019 позивачем з ТОВ «СТАНДАРТ ТРЕЙДИНГ» укладено договір оренди № 28/06. Відповідно до додатку № 19 від 10.02.2023 до договору № 28/06 позивачем передано у користування ТОВ «СТАНДАРТ ТРЕЙДИНГ» транспортний засіб - напівпричепа МЕК28-001ОZUNLU AZK-1 номер шасі НОМЕР_2 реєстраційний державний номер НОМЕР_3 та транспортний засіб - автомобіль DAF, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний державний номер НОМЕР_1 . Цього ж дня на підставі акту приймання- передачі вказані транспортні засоби передані ТОВ «СТАНДАРТ ТРЕЙДИНГ». Водій ОСОБА_3 облік робочого часу здійснював на підставі графіка змінності водіїв; відомості обліку робочого часу та відпочинку; індивідуальної контрольної книжки водія, тому, відповідач дійшов помилкового висновку і склав постанову про адміністративно - господарського штрафу. Позивач вважає, що таким чином, суб`єкт владних повноважень діяв протиправно виносячи постанову про адміністративно- господарський штраф позивачу, у зв`язку з чим оскаржена постанова підлягає скасуванню.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», «Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (Постанова № 1567), на підставі Графіку проведення рейдових Перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Укртрансбезпеки посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Укртрансбезпеки проводилася рейдова перевірка на 477 км а/д Н-08. Відповідно до п. 3, 4 «Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 20.05.2013 (Порядок № 422), був зупинений транспортний засіб марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 . У відповідності до ст. 49 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 4 Порядку № 422, водій транспортного засобу ОСОБА_2 пред`явив для перевірки посадовій особі Укртрансбезпеки лише наступні документи: - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки DAF номерний знак НОМЕР_1 , серії НОМЕР_5 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 від 13.11.2003 серії НОМЕР_6 ; Товарно - транспортну накладну від 27.04.2023. Однак під час перевірки 27.04.2023 встановлено, що перевізник не забезпечив водія оформленою карткою водія до цифрового тахографу відповідно до вимог ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», п. 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв ( тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385. Даний факт, був зафіксований в Акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 27.04.2023 за № 353848. ОСОБА_2 з актом перевірки № 353848 був ознайомлений, що засвідчив своїм підписо, не скористався своїм правом та не надав в акті перевірки жодних пояснень чи заперечень. Відповідачем також зауважено, що будь- яких документів, підтверджуючих, що позивач не є юридичною особою, яка повинна бути притягнута до адміністративно- господарського покарання, на місці перевірки, та й в подальшиму надано позивачем не було, тому вимоги чинного законодавства відповідачем не порушені. Зважаючи на зазначене, Відділом державного нагляду (контролю) у Запорізькій області правомірно було винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу № 356478 від 290.05.2023 за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Тому вважає, що у задоволенні позовних вимог позивачу необхідно відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНКРЕТ СЕРВІС» є юридичною особою, яка зареєстрована за реєстраційним номером код юридичної особи: 39473780 та про яку інформація міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань. Одним із видів діяльності є надання в оренду будівельних машин і устаткування.. Що підтверджується копією витягу наданого позивачем до справи.

Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті Постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу № 356478 від 29.05.2023 до ТОВ «КОНКРЕТ СЕРВІС» застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн 00 коп. Підставою визначеного покарання є «… ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОНКРЕТ СЕРВІС» 27.04.23, 477км а/д Н-08, Акт № 353848 допущено порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»…». Що підтверджується копією постанови наданою позивачем до справи.

Актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 27.04.2023 за №353848, зазначено: «… провели перевірку транспортного засобу: марка DAF номерний знак НОМЕР_1 ; серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 водій ОСОБА_2 … що належить ТОВ «КОНКРЕТ СЕРВІС» АДРЕСА_1 . Під час перевірки виявлено порушення ст. 34 ЗУ «Про автомобільний транспорт» п. 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів затвердженого Наказом МТЗУ № 340 від 07.06.2010, п. 3.3. Інструкції з використання контрольних, пристроїв(тахографів) на автомобільному транспорті затверджених Наказом МТЗУ № 385 від 24.06.2010 під час надання послуг з перевезення вантажів перевізник не забезпечив водія оформленою карткою водія до цифрового тахографу, чим порушив ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» абз. 3 4.1 перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів визначених ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: неоформлена картка водія ОСОБА_2 до цифрового тахогрофу транспортного засобу. Пояснення водія про причини порушень відсутні. Водій транспортного засобу ОСОБА_2 акт підписав …». Що підтверджується копією Антку наданого позивачем до справи.

За Товарно-транспортною накладною № РН-142-1 від 27.04.2023 (автомобіль DAF XF 105.460 НОМЕР_1 ; напівпричіп OZUNLU AZK-1 НОМЕР_3 ; водій ОСОБА_2 ; автомобільний перевізник: ТОВ «СТАНДАРТ ТРЕЙДИНГ»; замовник ТОВ «СТАНДАРТ ТРЕЙДИНГ»; вантажовідправник ТОВ «СТАНДАРТ ТРЕЙДИНГ»; вантажоодержувач ПП «Лотос» перевозився вантаж щебінь гранітний фр 5-20 мм. Супровідні документи на вантаж видаткова накладна № РН-0000142 від 27.04.2023» Що підтверджується копією товарно - транспортної накладної наданого позивачем до справи.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 ОСОБА_4 є власником транспортного засобу: DAF XF 105.460 з реєстраційним номером НОМЕР_4 , особливі відмітки: спеціалізований вантажний сідловий тягач кабіна зелена помаранчевою плівкою. Що підтверджується копією свідоцтва наданого позивачем до справи.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ТОВ «КОНКРЕТ СЕРВІС» є власником:транспортного засобу OZUNLU AZK - 1 напівпричепу спеціалізованого з реєстраційним номером НОМЕР_7 . Що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу наданого позивачем до справи.

Позивачем разом з позовом надані копії: графіку змінності водіїв колісних транспортних засобів на квітель 2023 року, відомості обліку робочого часу та відпочинку водія ОСОБА_2 від 27.04.2023; індивідуальна контрольна книжка водія ОСОБА_2 на квітень 2023 року, договір № 28/06 оренди будівельних машин і механізмів від 29.06.2019 та додатку № 1, акту прийому-передачі об`єкту за договором будівельних машин і механізмів № 28/06 від 28.06.2019 укладеного від 01.07.2019; Додатку № 19 та Акту прийому - передачі об`єкту за договором будівельних машин і механізмів № 28/06 від 28.06.2019 укладеного від10.02.2023, досліджені судом, як докази.

Таким чином, не погоджуючись із такими діями відповідача позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд виходить з того, що відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України.

Зокрема, статтею 8 Конституції України в Україні встановлено, що в країні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Крім цього, правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі з приводу оскарження постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу, врегульовані не лише нормами Конституції України, а також іншими законами та підзаконними актами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» №2344-III від 05.04.2001 (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до статті 5 Закону № 2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до ч. 14 ст. 6 Закону № 2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

За змістом ч. 7 ст. 6 цього Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, поміж іншого, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567), згідно з пунктами 3, 4 якого державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до п. 12 та 13 Порядку № 1567, рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Згідно з абзацом 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 за № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 за № 103 (далі - Положення № 103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (далі по тексту також Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури України і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Так, Укртрансбезпека відповідно до підпунктів 2, 19 пункту 5 Положення № 103 відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Згідно з пунктом 8 Положення № 103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Отже, Державній службі України з безпеки на транспорті в особі її відділів державного нагляду (контролю) в областях надано право здійснювати державний контроль за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті.

Відповідно до статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Статтею 33 Закону № 2344-ІІІ визначено засади діяльності автомобільного перевізника, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах. Так, автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Відповідно до статті 48 Закону № 2344-ІІІ, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: дата і місце складання; вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; пункти завантаження і розвантаження.

Порядок ведення та надання інформації з реєстру товарно - транспортних накладних визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 49 Закону № 2344-ІІІ визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу при перевезенні вантажу у внутрішньому сполученні. Так, водій транспортного засобу при внутрішньому перевезенні вантажів має право: відмовлятися від прийняття для перевезення вантажу, який не відповідає встановленим вимогам або вимогам щодо пломбування вантажу, якщо відтиск пломби нечіткий або пломбу пошкоджено; вимагати від вантажовласника (уповноваженої ним особи) належного закріплення вантажу на транспортному засобі відповідно до встановлених законодавством вимог та очищення його кузова від залишків вантажу.

Водій транспортного засобу зобов`язаний: мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень; перевіряти надійність пломбування, закріплення, накриття та ув`язування вантажу для його безпечного перевезення; забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, та своєчасно його доставити вантажовласнику (уповноваженій ним особі); дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.

Статтею 18 Закону № 2344-III визначено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, статті 18 Закону № 2344-ІІІ та з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв колісних транспортних засобі Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - Положення № 340).

Згідно п. 1.3 Положення № 340, його вимоги поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.3 Положення № 340, автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами; водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку.

Згідно з пунктом 7.1 Положення № 340, органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України.

Пунктом 7.2 Положення № 340 визначено, що головний орган, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснює перевірку встановленого режиму праці і відпочинку водіїв відповідно до чинного законодавства України.

Порядок використання тахографів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (далі - Інструкція № 385).

Відповідно до п. 1.4 Інструкції № 385, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Згідно з п. 3.3 Інструкції № 385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до п. 3.5 Інструкції № 385 перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Згідно п. 3.6 Інструкції № 385, перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

Абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтям 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Матеріалами справи підтверджується, що підставою для висновків відповідача про порушення позивачем вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» слугувало те, що перевізником вантажів під час надання послуг не забезпечено водія оформленою карткою водія до цифрового тахометру, яка повинна знаходитись у водія і надаватись для перевірки інспектуючим особам, про що складено акт № 353848 від 27.04.2023.

Аналізуючи положення вказаних норм, суд дійшов висновку, що оформлена картка водія до цифрового тахографу є документом, передбаченим законодавством України, на підставі якого виконуються вантажні перевезення автомобільним транспортом, що відповідно до статті 48 Закону № 2344-ІІІ, входить до переліку обов`язкових документів при здійсненні внутрішніх перевезень.

Ключовим питанням в межах даної справи є встановлення факту чи є позивач перевізником в розумінні Закону № 2344-ІІІ.

Як зазначено в абзаці 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III, суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення є автомобільний перевізник.

Відповідальність за порушення вимог законодавства в сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів застосовується саме до перевізників.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований як юридична особа з 2014 року. Основним видом економічної діяльності є за: 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устаткування (основний).

При цьому, як слідує з наявних у справі матеріалів, позивач, має у власності транспортні засоби, але не є перевізником. Тому, відповідно до договору № 28/06 оренди будівельних машин і механізмів від 29.06.2019 (надалі - Договір) укладеного між ТОВ «КОНКРЕТ СЕРВІС» (надалі - орендодавець) та ТОВ «СТАНДАРТ ТРЕЙДИНГ» (надалі -Орендар) п. 1.1 Договору з 01 липня 2019 року Орендодавець надає Орендарю послуги оренди будівельних машин і механізмів для виконання земляних та будівельно - монтажних робіт на будівельних об`єктах Орендаря, а орендар оплачує їх вартість на умовах цього договору.

Надання у користування «Техніки» за кількістю і номенклатурою згідно додатку № 1 до даного Договору від 28.06.2019 для власних потреб Орендаря. Відповідно до п. 6.5 Договору: «Орендар несе відповідальність за використання техніки не за призначенням, на проведення робіт на які не має відповідного дозволу та за наслідки цих дій».

Крім цього, відповідно до додатку № 19 від 10.02.2023 до договору № 28/06 позивачем передано у користування ТОВ «СТАНДАРТ ТРЕЙДИНГ» транспортний засіб - напівпричепа МЕК28-001ОZUNLU AZK-1 номер шасі НОМЕР_2 реєстраційний державний номер НОМЕР_3 та транспортний засіб - автомобіль DAF, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний державний номер НОМЕР_1 . Цього ж дня на підставі акту приймання - передачі вказані транспортні засоби передані ТОВ «СТАНДАРТ ТРЕЙДИНГ».

Суд також звертає увагу, що відповідно до товарно - транспортної накладної № РН-142-1 від 27.04.2023 автомобільним перевізником, замовником та вантажовідправником є ТОВ «СТАНДАРТ ТРЕЙДИНГ», вантажоодержувачем є ПП «ЛОТОС». Таким чином, встановлено та підтверджено, що позивачем не надавались послуги з перевезення вантажу на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Відтак, відповідачем не було спростовано та не надано суду належних та достовірних доказів того, що 27.04.2023 позивач здійснював перевезення вантажу саме, як автомобільний перевізник у розумінні Закону № 2344-III.

Вказане виключає можливість застосування до позивача вимог Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.06.2010 № 340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010 р. за № 811/18106.

Отже, відповідач дійшов безпідставних та необґрунтованих висновків про допущення позивачем порушень вимог законодавства та, відповідно, про наявність підстав для притягнення його до відповідальності.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач в даних правовідносинах не є автомобільним перевізником у розумінні Закону № 2344-III, а тому не може бути суб`єктом відповідальності за порушення, наведені у частині першій статті 60 Закону № 2344-III.

Враховуючи викладене, відповідач протиправно притягнув позивача до відповідальності, передбаченої абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак не довів правомірності прийнятого у спірних правовідносинах рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України сплачений судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Доказів понесення інших судових витрат учасниками справи не надано.

За подачу позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 684,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 497 від 08.06.2023.

Керуючись статтями 241 - 246, 255, 257 - 262 та 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНКРЕТ СЕРВІС» (69121, м. Запоріжжя, вул. Професора Толока, будинок 34-А, кв. 18, код ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51, ) про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області про застосування адміністративно - господарського штрафу № 356478 від 29.05.2023.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНКРЕТ СЕРВІС» (69121, м. Запоріжжя, вул. Професора Толока, будинок 34 - А, кв. 18, код ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотирі) гривні 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 01 вересня 2023 року.

Суддя Р.В. Сацький