Справа № 120/7399/23
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 вересня 2023 р. Справа № 120/7399/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кайдашова Віталія Сергійовича до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кайдашова Віталія Сергійовича до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №43 від 05.09.2022 року про відмову у перерахунку пенсії.

Ухвалою від 05.06.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також надано відповідачам строк на подання відзиву.

На адресу суду надійшли відзиви на позовну заяву, в яких відповідач (1) просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, оскільки стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців становить 18 років 05 місяців, що не відповідає вимогам пунктів 10 - 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у відзиві на позовну заяву (вх.№34471), також просило у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

29.08.2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про перехід з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

З 01.04.2021 року органи Пенсійного фонду України при опрацюванні заяв про призначення або перерахунок пенсій застосовують принцип екстериторіальності.

Екстериторіальність передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсій бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 "Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 року за № 339/35961.

За принципом екстериторіальності заяву позивача було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та прийнято рішення №43 від 05.09.2022 року про відмову у перерахунку пенсії.

Відмовляючи позивачу у переході на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" відповідач (2) вказав, що згідно наданих документів страховий стаж позивача як державного службовця складає 18 років 5 місяців.

Зазначили, що згідно наказу №192-к від 24.04.2015 року позивача з 28.04.2015 року було переведено на посаду, яка не відноситься до категорії посад державних службовців, а тому права на перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу" він не має.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон від 10.12.2015 № 889-VIII).

Відповідно до пункту 2 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 №889-VIII, з набранням чинності вказаного закону втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон від 16.12.1993 №3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до пунктів 10 - 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону від 16.12.1993 №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону від 16.12.1993 № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону від 16.12.1993 № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 статті 37 Закону від 16.12.1993 № 3723-ХІІ передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 по справі № 822/524/18 та постановах Верховного Суду від 15.12.2020 по справі № 560/2398/19, від 01.12.2020 по справі № 466/6057/17.

Відмовляючи у переході на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" відповідач (2) виходив із того, що у позивача відсутній 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців та те, що станом на 01.05.2016 (день набрання чинності Закону №889-VIII) заявник не працював на посадах, які дають право на призначення пенсії відповідно до Закону №889-VIII.

Відповідачі зазначають, що страховий стаж ОСОБА_1 як державного службовця складає 18 років 5 місяців.

Із змісту листа Департаменту пенсійного забезпечення, надання житлових субсидій та пільг /а.с. 22/ вбачається, що згідно з записами трудової книжки позивача, до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних посад державних службовців, станом на 01.05.2016 року можливо зарахувати періоди роботи:

- з 10.10.1978 по 04.12.1978 (економіст держнадходжень Липовецького районного фінансового відділу);

- з 19.03.1979 по 21.10.1980 (економіст Липовецького районного фінансового відділу);

- з 03.11.1980 по 01.05.1983 (ревізор-інспектор відділу фінансувань соціально-культурних підприємств Вінницького обласного фінансового відділу);

- з 08.08.1985 по 01.11.1987 (старший бухгалтер, економіст з фінансування, ревізор інспектор Вінницького обласного фінансового управління);

- 07.06.2004 по 28.04.2015 (начальник відділу контрольно-ревізійного відділу Вінницького обласного центру зайнятості).

Надалі, у зв`язку із набранням чинності наказів Міністерства соціальної політики України від 16.12.2014 року №1043 "Про умови оплати праці працівників державної служби зайнятості", Державного центру зайнятості від 28.01.2015 року №8 "Про структуру органів державної служби зайнятості", відповідно до штатного розпису, затвердженого Державним центром зайнятості 19 лютого 2015 року, який містить перелік посад, що не відносяться до категорії посад державних службовців, на виконання наказу обласного центру зайнятості від 26.02.2015 року №53-к "Про попередження працівників обласного центру зайнятості про зміни в організації виробництва і праці та зміну істотних умов праці", Вінницьким обласним центром зайнятості прийнято наказ №192-к від 24.04.2015 року, яким з 28 квітня 2015 року переведено ОСОБА_1 на посаду начальника відділу внутрішнього контролю та аудиту Вінницького обласного центру зайнятості, яка не відноситься до категорій посад державних службовців /а.с. 20/.

При цьому суд звертає увагу, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 04 червня 1994 року № 410-р, яке передбачало віднесення посад працівників державної служби зайнятості до відповідних категорій посад державних службовців, втратило чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 703 від 14 серпня 2013 року "Про віднесення деяких посад працівників органів державної влади, інших державних органів, установ до відповідних категорій посад державних службовців та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України".

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що станом на 1 травня 2016 року позивач не працював на посаді, яка віднесена до категорій посад державних службовців.

Отже, стаж роботи позивача на посаді державного службовця у Вінницького обласного центру зайнятості підлягає зарахуванню до 28.04.2015 року у зв`язку з втратою чинності розпорядження Кабінету Міністрів України від 04 червня 1994 року № 410-р про віднесення посад працівників державної служби зайнятості до відповідних категорій посад державних службовців, з набранням чинності наказу Міністерства соціальної політики України від 16 грудня 2014 року № 1043 "Про умови оплати праці працівників державної служби зайнятості".

Як зазначено вище, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 року стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Враховуючи, що станом на 1 травня 2016 року позивач не мав 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, відсутні підстави для переведення його з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Отже, суд не вбачає підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №43 від 05.09.2022 року про відмову у перерахунку пенсії, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

У відповідності до положень частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач (1): Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, );

Відповідач (2): Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, );

Суддя Свентух Віталій Михайлович