Справа № 280/6576/22
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 280/6576/22

адміністративне провадження № К/990/28178/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду

Мельник-Томенко Ж.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2023 року у справі №280/6576/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі - ГУ НП в Запорізій області) про визнання дій протиправними та скасування наказів,

УСТАНОВИВ:

18 листопада 2022 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ГУ НП в Запорізькій області, у якій позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Запорізькій області від 23 травня 2022 року №812 о/с про звільнення сержанта поліції ОСОБА_1 (0173098), поліцейського ізолятора тимчасового тримання № 3 ГУ НП в Запорізькій області;

- поновити сержанта поліції ОСОБА_1 (0173098), поліцейського ізолятора тимчасового тримання № 3 ГУНП в Запорізькій області з 23 травня 2022 року;

- стягнути з ГУ НП в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу;

- рішення суду в частині поновлення сержанта поліції ОСОБА_1 (0173098), поліцейського ізолятора тимчасового тримання № 3 ГУ НП в Запорізькій області та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Запорізькій області від 23 травня 2022 року № 812 о/с про звільнення сержанта поліції ОСОБА_1 (0173098), поліцейського ізолятора тимчасового тримання № 3 ГУ НП в Запорізькій області.

Поновлено сержанта поліції ОСОБА_1 (0173098), поліцейського ізолятора тимчасового тримання № 3 ГУ НП в Запорізькій області з 24 травня 2022 року.

Стягнуто з ГУ НП в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 24 травня 2022 року по 01 травня 2023 року у розмірі 70993,38 грн.

Рішення суду в частині поновлення сержанта поліції ОСОБА_1 (0173098) на посаді поліцейського ізолятора тимчасового тримання № 3 ГУ НП в Запорізькій області та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 6387,27 грн допущено до негайного виконання.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2023 року апеляційну скаргу ГУ НП в Запорізькій області задоволено.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП в Запорізькій області про визнання дій протиправними та скасування наказів скасовано.

У задоволенні позову відмовлено.

15 серпня 2023 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Оскаржуючи судові рішення, скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо необхідності оскарження разом із наказом про звільнення, наказу про притягнення до дисціплінарної відповідальності.

Верховний Суд наголошує, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише посилання на такий підпункт, необхідно зазначити щодо якого саме питання застосування норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Лише посилання на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

З огляду на викладене, за такого правового обґрунтування касаційної скарги, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Разом з цим скаржник зазначив, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази, правильна оцінка яких, на думку позивача, надана судом першої інстанції, не надав оцінку доказам у справі, за результатами апеляційного розгляду ухвали постанову з неправильним застосуванням матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

Верховний Суд наголошує, що доводи про порушення судом норм процесуального права, передбачених пунктом 1 частиною другою статті 353 КАС України, мають бути наведені з одночасним викладенням обґрунтування неправильного застосування судом норм матеріального права відповідно до підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Такі доводи мають бути наведені у взаємозв`язку із встановленими обставинами і висновками судів щодо кожного з питань, які скаржник вважає неправильно вирішеним.

Проте перевіркою Верховним Судом змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Отже, Суд відхиляє посилання скаржника на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку з пунктом 1 частини другої статті 353 КАС України як на підставу касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції у цій справі.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Отже, скаржником не викладено передбачені статтею 328 КАС України умови, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України та пункту 4 частини четвертої статті 328 у взаємозв`язку з пунктом 1 частини другої статті 353 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2023 року у справі №280/6576/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання дій протиправними та скасування наказів - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяЖ.М. Мельник-Томенко