Справа № 440/9602/23
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження

в адміністративній справі

04 вересня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/9602/23

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Сич С.С., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовна заява подана на пошту 05.07.2023 та зареєстрована канцелярією суду 11.07.2023 за вх. №41184/23.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копія ухвали суду від 17 липня 2023 року про залишення позовної заяви без руху вручена позивачу 31 липня 2023 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

02 серпня 2023 року до суду на усунення недоліків позовної заяви надійшла позовна заява (уточнена), а також її примірник для іншого учасника справи, у якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди з 03.10.2022 по 19.10.2022 включно, з 01.11.2022 по 23.12.2022 включно, з 20.03.2023 по 04.05.2023 включно, з урахуванням вже виплаченої додаткової винагороди;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100000 грн. додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди з 03.10.2022 по 19.10.2022 включно, з 01.11.2022 по 23.12.2022 включно, з 20.03.2023 по 04.05.2023 включно, з урахуванням вже виплаченої додаткової винагороди;

- визнати неправомірним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №155 від 03.06.2022 в частині увільнення ОСОБА_1 від займаної посади та зарахування у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 з 03.06.2022;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 перерахувати і виплатити ОСОБА_1 суму грошового забезпечення відповідно до посади старшого навідника 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 2 аеромобільно-десантної роти військової частини НОМЕР_1 , яке він недоотримав у зв`язку із увільненням від займаної посади та зарахуванням у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Підставою для звернення до суду позивач зазначає порушення своїх прав у сфері публічно-правових відносин оскаржуваною бездіяльністю відповідача.

У строк, встановлений судом, позивач усунув недоліки позовної заяви, визначені ухвалою суду від 17 липня 2023 року.

Прохальна частина містить клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду стосовно позовних вимог у частині визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди з 03.10.2022 по 19.10.2022 включно, з 01.11.2022 по 23.12.2022 включно та визнання неправомірним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 №155 від 03.06.2022 в частині увільнення ОСОБА_1 від займаної посади та зарахування у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 з 03.06.2022.

В обґрунтування цього клопотання позивачем зазначено, що про прийняття оскаржуваного наказу він не знав, оскільки перебував на лікуванні у лікувальному закладі та дізнався про спірний наказ лише у березні 2023 року, а копію цього наказу отримав 29.06.2023 у відповідь на адвокатський запит представника. Вказує, що з перших днів війни є військовослужбовцем та продовжує свою службу у Збройних Силах України. Зазначає, що мав очікування, що йому здійснять належні, на його думку, виплати після видужання та отримання документів, а не отримавши таких виплат з метою досудового врегулювання спору 09.05.2023 направив рапорт з проханням виплатити кошти, відповіді на який не отримав.

За змістом статті 122 (Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України у редакції на час виникнення спірних правовідносин) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З наведених положень статті 122 КАС України слідує, що такі не містять норм, які б урегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення). Більше того, такі приписи вказана норма не містила й на час прийняття оскаржуваних судових рішень.

Разом із тим, такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, адже зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2023 року у справі №280/6779/22.

Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції: «Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).».

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21, від 06 квітня 2023 року у справі № 260/3564/22, , від 25 квітня 2023 року у справі № 380/15245/22.

Разом з тим, Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX КЗпП України доповнено главою XIX такого змісту: « 1. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.».

Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Карантин в Україні, пов`язаний з COVID-19, діяв з 12 березня 2020 року (постанова Уряду від 11 березня 2020 року № 211) та закінчився 30 червня 2023 року (постанова Уряду від 27 червня 2023 року № 651).

З огляду на викладене, строк звернення до суду з позовом в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди з 03.10.2022 по 19.10.2022 включно, з 01.11.2022 по 23.12.2022 включно, з урахуванням вже виплаченої додаткової винагороди та похідної від неї вимоги про зобов`язання військової частини НОМЕР_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100000 грн. додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди з 03.10.2022 по 19.10.2022 включно, з 01.11.2022 по 23.12.2022 включно, з урахуванням вже виплаченої додаткової винагороди, - продовжений законом, а саме, пунктом 1 Прикінцевих положень Кодексу законів про працю України, на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 17.08.2023 у справі № 380/14039/22.

Таким чином, позивачем не пропущено строк звернення до адміністративного суду в частині вказаних вище вимог, у зв`язку з чим відсутні підстави для вирішення питання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлення даного строку в частині зазначених вище вимог.

Згідно з частиною 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За приписами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод" та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Європейським судом з прав людини у справі "Мушта проти України" зазначено, що не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

При цьому, суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту (справа "Станьо проти Бельгії").

У рішеннях по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог.

Позивач у позові пояснив, що про спірний наказ він дізнався у березні 2023 року, а копію цього наказу отримав 29.06.2023 у відповідь на адвокатський запит представника.

Докази, якими б були спростовані ці доводи позивача у матеріалах справи відсутні.

Суд враховує, що Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року затверджено Указ Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався Указами Президента України, зокрема, Указом Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Матеріалами позовної заяви підтверджено, позивач на час прийняття спірного наказу та на час звернення до суду з даним позовом проходив військову службу у лавах Збройних Сил України під час воєнного стану, а також неодноразово перебував на лікуванні у лікувальних закладах, що ускладнювало своєчасне звернення ним до адміністративного суду з позовом.

Підсумовуючи викладене вище, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду та поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом ОСОБА_1 у справі №440/9602/23 в частині вимог про визнання неправомірним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 №155 від 03.06.2022 в частині увільнення ОСОБА_1 від займаної посади та зарахування у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 з 03.06.2022 та зобов`язання військової частини НОМЕР_2 перерахувати і виплатити ОСОБА_1 суму грошового забезпечення відповідно до посади старшого навідника 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 2 аеромобільно-десантної роти військової частини НОМЕР_1 , яке він недоотримав у зв`язку із увільненням від займаної посади та зарахуванням у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 (похідної вимоги від основної вимоги).

Адміністративний позов відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, поданий особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, належить розглядати у порядку адміністративного судочинства та підсудний Полтавському окружному адміністративному суду, тому позовну заяву слід прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а частиною 6 статті 12 цього Кодексу - що, справою незначної складності, є прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження врегульовані статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з частиною 5 якої суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, які не вимагають проведення підготовчого провадження для повного та всебічного встановлення її обставин, суд дійшов висновку, що зазначена справа є справою незначної складності, не підпадає під винятки, передбачені частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відповідно до частини 6 статті 12, з урахуванням положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, має бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Частиною 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з частиною 4 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частин 3, 6 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

З огляду на викладене, з метою всебічного та повного з`ясування обставин справи, суд вважає за необхідне витребувати від відповідача військової частини НОМЕР_1 : 1) письмові пояснення та докази на їх підтвердження щодо того, чи видавалися накази щодо виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в період з 03.10.2022 по 19.10.2022 включно, з 01.11.2022 по 23.12.2022 включно, з 20.03.2023 по 04.05.2023 включно та чи виплачувалася позивачу така додаткова винагорода; 2) засвідчені належним чином копії наказів військової частини НОМЕР_1 від 30.06.2021 №175 та від 03.06.2022 №155.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 12, 77, 80, 122, 123, 171, 256, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Визнати поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду та поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом ОСОБА_1 у справі №440/9602/23 в частині вимог про визнання неправомірним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 №155 від 03.06.2022 в частині увільнення ОСОБА_1 від займаної посади та зарахування у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 з 03.06.2022 та зобов`язання військової частини НОМЕР_2 перерахувати і виплатити ОСОБА_1 суму грошового забезпечення відповідно до посади старшого навідника 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 2 аеромобільно-десантної роти військової частини НОМЕР_1 , яке він недоотримав у зв`язку із увільненням від займаної посади та зарахуванням у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі №440/9602/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Запропонувати відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі надати до суду відзив на позов разом з усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього документів іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Роз`яснити відповідачу, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами, а неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову в силу частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Встановити позивачу трьохденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка повинна відповідати статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Встановити відповідачу трьохденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке повинно відповідати статті 164 Кодексу адміністративного судочинства України.

Витребувати від відповідача військової частини НОМЕР_1 :

1) письмові пояснення та докази на їх підтвердження щодо того, чи видавалися накази щодо виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в період з 03.10.2022 по 19.10.2022 включно, з 01.11.2022 по 23.12.2022 включно, з 20.03.2023 по 04.05.2023 включно та чи виплачувалася позивачу така додаткова винагорода;

2) засвідчені належним чином копії наказів військової частини НОМЕР_1 від 30.06.2021 №175 та від 03.06.2022 №155.

Витребувані документи надати до суду у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Роз`яснити, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені Кодексом адміністративного судочинства України.

Повідомити учасникам справи, що вони можуть отримати інформацію у справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, веб-адреса сторінки суду: http://court.gov.ua/fair/sud1670/.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Надіслати відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С.С. Сич