Справа № 420/22561/23
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попова В.Ф.

секретар Стрезєва А.В.,

за участю:

представників позивача Поліщука Д.О., Бєлоусова М.А.,

представника відповідача ТОВ АДЖАЛИК ЕНЕРДЖИ Андреги О.В.,,

відповідача Андреги О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю АДЖАЛИК ЕНЕРДЖИ, ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

встановив:

ГУ ДПС в Одеській області (далі позивач) звернулось до суду із позовною заявою до ТОВ АДЖАЛИК ЕНЕРДЖИ (відповідач 1), ОСОБА_1 (відповідач 2), в якій просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), адреса проживання: АДРЕСА_1 керівника Товариства з обмеженою відповідальністю АДЖАЛИК ЕНЕРДЖИ (), що має податковий борг на загальну суму 12 820 190,18 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що ТОВ АДЖАЛИК ЕНЕРДЖИ має податковий борг станом на 15.08.2023 року 12 820 190,18 грн. Податковим органом вживались заходи по стягненню боргу починаю з 2019 року шляхом направлення податкової вимоги, стягненню сум в судовому порядку, але це не призвело до його погашення. Просять задовольнити вимоги та обмежити керівнику товариства право виїзду за кордон.

Представник ТОВ АДЖАЛИК ЕНЕРДЖИ Андрега О.В. вимоги не визнав та зазначив, що він є керівником товариства, яке має податковий борг. Відповідачем не надані докази вручення податкової вимоги та пропущено строк звернення до суду, який становить 3 місяці з дня вручення податкової вимоги. Просить залишити позовну заяву без розгляду, відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлені такі обставини по справі.

ТОВ АДЖАЛИК ЕНЕРДЖИ зареєстроване юридичним департаментом Одеської міської ради 30.11.2017 року. Керівником товариства є Андрега Олексій Валерійович.

05.12.2019 року ГУ ДПС в Одеській області винесено податкову вимогу форми «Ю» №17765-54 на суму 490 930,02 грн яку направлено ТОВ АДЖАЛИК ЕНЕРДЖИ за податковою адресою.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення його повернуто за закінченням строку зберігання, що у відповідності до ст. 42, п. 58.3 ст. 58, п. 59.1 ст. 59 ПКУ дає підстави суду вважати, що податкова вимога належним чином вручена.

Рішенням Одеського ОАС від 14.02.2022 року у справі 420/25149/21 задоволено позов ГУ ДПС в Одеській області та стягнуто з ТОВ АДЖАЛИК ЕНЕРДЖИ податковий борг - суму заборгованості по орендній платі з юридичних осіб 6 072 629,17 грн. Рішення суду вступило в законну силу.

29.08.2023 року ГУ ДПС в Одеській області звернулось в суд з цим позовом до ТОВ АДЖАЛИК ЕНЕРДЖИ та до керівника товариства Андреги О.В. про обмеження керівнику права виїзду за межі України.

Заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи суд вважає, що адміністративний позов ГУ ДПС в Одеській області підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно із пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 Податкового кодексу України, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п. 87.13 ст. 87 ПК України, у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.

Вимоги абзацу першого цього пункту не застосовується у разі наявності зобов`язання держави щодо повернення юридичній особі або постійному представництву нерезидента-боржника помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, бюджетного відшкодування податку на додану вартість, якщо загальна сума непогашеної заборгованості держави перед боржником дорівнює або перевищує суму податкового боргу такого боржника.

Тимчасове обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України встановлюється як забезпечувальний захід виконання судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу.

У відповідності до п. 87.14 ст. 87 ПК України, закінчення дії тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника здійснюється у разі погашення суми податкового боргу, зазначеної у рішенні суду, у зв`язку з якою було застосовано таке обмеження, або у разі отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника, або у разі початку судових процедур у справах про банкрутство стосовно такого боржника.

Відповідно до частини 1 статті 289-2 КАС України, у разі невиконання у встановлені Податковим кодексом України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.

Таким чином, підставами для застосування забезпечувального заходу у виді тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України є: наявність у юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень; не сплата такого боргу протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги.

Як свідчать встановлені по цій справі обставини, що у зв`язку з виникненням податкового боргу контролюючим органом за місцем обліку товариства було сформовано податкову вимогу форми «Ю» №17765-54 від 05.12.2019 року на суму 490 930,02 грн яку направлено ТОВ АДЖАЛИК ЕНЕРДЖИ за податковою адресою, але було повернуто за закінченням строку зберігання, що у відповідності до ст. 42, п. 58.3 ст. 58, п. 59.1 ст. 59 ПКУ дає підстави суду вважати, що податкова вимога належним чином вручена.

З цих підстав суд відхиляє посилання ОСОБА_1 на невручення податкової вимоги.

Податковий борг ТОВ АДЖАЛИК ЕНЕРДЖИ виник з дня вручення податкової вимоги та не сплачений до часу розгляду даного адміністративного позову.

Відповідно до облікової картки платника податку ТОВ АДЖАЛИК ЕНЕРДЖИ податковий борг перевищив суму 1 млн грн. 30.03.2020 року і становив 1 011 815,99 грн.

З дня винесення податкової вимоги, податковий борг збільшився до 12 820 190,18 грн.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, визначені приписами п. 87.13 ст. 87 ПК та ст. 289-2 КАС України формальні підстави для звернення до суду з позовом про застосування заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон керівника боржника, а саме: наявність боргу понад 1 мільйон, несплата боргу протягом 240 днів з моменту вручення вимоги виникли ще в 2020 році.

Водночас, право у податкового органу на звернення із позовом в порядку ст. 289-2 КАС України та відповідно до п. 87.13 ст. 87 ПК України виникло з 01.01.2022, з дати набуття чинності Законом України від 30.11.2021 №1914-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень» (далі Закон №1914-IX).

Податковий орган на виконання своїх функцій та у порядку передбаченому ПКУ 15.12.2021 року звернувся до суду з позовом до стягнення податкового боргу, який судом було розглянуто та задоволено на суму 6 072 629,17 грн., що не привело до його погашення.

З часу прийняття судового рішення податковий борг збільшився у два рази, і як слідує з матеріалів справи та пояснень керівника відповідача ОСОБА_1 найближчим часом на може бути погашеним, оскільки підприємство не функціонує, майно та кошти відсутні.

Вирішуючи питання, щодо строків звернення до суду, суд вважає, що такі позивачем не пропущені, в силу того, що з моменту вжиття заходів позивачем по його погашенню, тобто з дня винесення податкової вимоги, ГУ ДПС в Одеській області вживались і інші заходи до його погашення в тому числі і звернення до суду, але це було без результативним.

Таким чином, на думку суду, строк звернення до суду зупинявся систематичним декларуванням податкових зобов`язань та несплатою товариством податкового боргу, що приводило до його збільшення, а тому вимога про обмеження виїзду за межі України може бути заявлена протягом строку виконання податкової вимоги та погашення податкового боргу, що є підставою для відхилення клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки строк звернення до суду з цим позовом не є пропущеним

Оскільки формальні підстави - наявність боргу понад 1 мільйон та його несплата протягом 240 днів з моменту вручення податкової вимоги є доведеними, а строк звернення до суду не є пропущеним, то суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі Серявін та інші проти України).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1. ст. 77 КАС України позивачем доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач не надав суду належні та допустимі докази, не виклав правові обґрунтування правомірності його заперечень.

У підсумку, з урахуванням вищезазначеного, у сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ГУ ДПС В Одеській області задовольнити повністю.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), адреса проживання: АДРЕСА_1 керівника Товариства з обмеженою відповідальністю АДЖАЛИК ЕНЕРДЖИ () до погашення податкового боргу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.

31.08.23