Справа № 160/12473/23
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, в якому відповідно до уточненої позовної заяви просить суд:
- ??визнати протиправними рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, про внесення ОСОБА_1 станом на 02.02.2023 року на облік у контролюючих органах в Царичанській ДПІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області як фізичну особу - підприємця з ознакою незалежної професійної діяльності у статусі «0-платник податків за основним місцем проживання» АДРЕСА_1 , в подальшому переходу на облік до Кам`янської ДІІ ГУ ДПС;
- ??зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області зняти ОСОБА_1 з обліку у контролюючих органах ГУ ДПС у Дніпропетровській області як фізичну особу-підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності та як фізичну особу-підприємця у статусі « 0-платник податків за основним місцем проживання» АДРЕСА_1 , в подальшому переходу на облік до Кам`янської ДІ ГУ ДПС;
- ??визнати протиправними рішення Державної податкової служби України про зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області забезпечити облік ОСОБА_1 відповідно до місця проживання як фізичну особу-підприємця з ознакою ведення незалежної професійної діяльності;
- ??зобов`язати Державну податкову службу України зняти ОСОБА_1 з обліку у контролюючих органах ГУ ДПС у Дніпропетровській області як фізичну особу-підприємця з ознакою ведення незалежної професійної діяльності та як фізичну особу-підприємця.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не був зареєстрований в будь-яких державних установах як ФОП та як фізична особа-підприємець, яка займається незалежною професійною діяльністю, в підтвердження чого надає довідку Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Кам`янської міської ради від 27.10.2022 р. №13-Н.
Вважаючи прийняті як рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про внесення ОСОБА_1 станом на 02.02.2023 року на облік у контролюючих органах в Царичанській ДПІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області як фізичну особу - підприємець з ознакою незалежної професійної діяльності у статусі «0-платник податків за основним місцем проживання» АДРЕСА_1 , в подальшому переходу на облік до Кам`янської ДІІ ГУ ДПС, так і рішення Державної податкової служби України про зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області забезпечити облік ОСОБА_1 відповідно до місця проживання як фізичну особу-підприємця з ознакою ведення незалежної професійної діяльності протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 29.06.2023 року, після залишення ухвалою суді від 07.06.2023 р. даної позовної заяви без руху, було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Заперечуючи проти позову, відповідач 1 Головне управління ДПС у Дніпропетровській області надало свій відзив на позов, який долучений до матеріалів справи. В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач-1 зазначає, що згідно даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС України Нагорний В.І. з 15.12.1994 р. перебуває на податковому обліку в Петриківській ДІ ГУДПС Дніпропетровській області як фізична особа-підприємець.
У зв?язку з перерозподілом територій Петриківського та Царичанського районів ОСОБА_1 став перебувати на обліку в Царичанській ДПІ ГУ ДІС у Дніпропетровській області ОСОБА_1 до Царичанської ДПІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області 26.03.2019 р. надано заяву за формою 05-ОПП, в якій платником зазначено Петриківську районну держадміністрацію як орган держаної реєстрації, номер державної реєстрації 0562, дата державної реєстрації 15.12.1994р.
3 метою інформування податкового органу про здійснення адвокатської діяльності ОСОБА_2 до заяви було додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №0562 від 15.12.1994 р., видане на підставі рішення Дніпропетровської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 13.12.1994р. №10. Після опрацювання наданої платником податків заяви, ОСОБА_1 став перебувати на обліку в Царичанській ДІІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області як «фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю» з ознакою «адвокат» у статусі «0 - платника податків за основним місцем обліку».
Після чого, ОСОБА_1 до Царичанської ДПІ ГУ ДПС у Дніпропетровській рбласті 27.03.2019 р. було надано заяву за формою №8-ОПП без підтверджуючих документів із зазначенням причини для припинення «за рішенням власника». Після опрацювання якої обліковий стан платника змінився на «3-прийнято рішення про припинення (розпочато ліквідаційну процедуру)».
Листом Ради адвокатів Дніпропетровської області №237/3-22 від 02.12.2022 р. повідомлено, що відомості щодо ОСОБА_1 відсутні у Єдиному реєстрі адвокатів України. Жодних заяв про внесення відомостей до ЄРАУ та/або зупинення /припинення права на заняття адвокатською діяльністю від ОСОБА_1 до Ради адвокатів Дніпропетровської області не надходило.
Листом Дніпровської районної військової адміністрації Дніпропетровської області за №61-28-2724/0/290-22 від 22.11.2022р. повідомлено, що серед реєстраційних справ, які зберігаються в архіві служби державної реєстрації Дніпровської районної військової адміністрації Дніпропетровської області та були передані на зберігання Петриківською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, відсутня реєстраційна справа фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить відомостей щодо державної реєстрації фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 .
Згідно вимог п.8.9 р.8 (з урахуванням п.8.1-8.8) Порядку обліку платників податків, зборів (обов`язкових) платежів, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 19.02.1998р. №80 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від16.03.1998р. №172/2612 (втратив чинність 14.01.2011 року) визначено, що платники податків фізичні особи після прийняття рішення про ліквідацію суб`єктів підприємницької діяльності подають до органу державної податкової служби, у якому вони зареєстровані як платники податків, такі документи: заяву про зняття з обліку платника податків за ф.№8-ОПП. При цьому зазначаємо, що ФОП ОСОБА_1 заява за формою ф.№8-ОПП до податкового драгун у період дії вимог такого Порядку не подавалась.
Відповілно до Цивільного кодексу України фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до ЄДР записку про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.
Отже, фізичні особи-підприємців, які зареєстровані до 01.07.2004 року, стосовно яких не проводилась державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (в тому числі внесення до ЄДР), не втратили статусу фізичної особи-підприємця.
Згідно п.п.2 п. 11.18 XI Порядку обліку визначено, що фізичні особи, які здійснюють незалежну професійну діяльність, знімаються з обліку після припинення або зупинення незалежної професійної діяльності або зміни організаційної форми відповідної діяльності з незалежної (індивідуальної) на іншу, за наявності документально підтвердженої інформації відповідного реєстру чи уповноваженого органу, що реєструє таку діяльність або видає документи про право на заняття такою діяльністю (свідоцтва, дозволи, сертифікати тощо), та поданих до контролюючого органу за основним місцем обліку: заяви за формою №8-ОПП, дата якої фіксується в журналі за формою №6-0ПП.
Підтвердженням припинення незалежної професійної діяльності є відомості (витяг) відповідного реєстру, до якого вноситься інформація про державну реєстрацію такої діяльності, щодо припинення, або зупинення, або зміни організаційної форми відповідної діяльності з незалежної (індивідуальної) на іншу.
Враховуючи інформацію ПФУ шодо перебування на обліку ОСОБА_1 як фізичної особи-підириємця на загальних підставах та відсутності інформації в ПФУ та ЄДР про його припинення, та те що ФОП ОСОБА_1 заява за формою №8-ОПП до податкового органу не подавались, а подавалась заява за формою №8-ОПП (без підтверджуючих документів) для знаття його з обліку як адвоката, перебування ОСОБА_4 у статусі «3-прийнято рішення про припинення (розпочато ліквідаційну процедуру)» було неправомірним. Тому, облікового стану ОСОБА_1 - фізичній особі, яка займеться незалежною професійною діяльністю з ознакою «адвокат» на підставі поданої 27.03.2019 р. заяви за формою №8-OПП без надання підтверджуючих припинення незалежної професійної діяльності документів здійснено безпідставно.
Відповідно до Порядку обліку, облікові дані ОСОБА_1 приведено y відповідність та поновлено на обліку в Царичанській ДІІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області як фізичну особу-підприємця з ознакою незалежної професійної діяльності у статусі«0 - платник податків за основним місцем обліку».
Також, у відповідності до місцезнаходження (місця проживання) платник податків - АДРЕСА_1 , пов`язане із зміною адміністративного району, змінено контролюючий орган. Станом на теперішній час ОСОБА_5 знаходиться в стані 60 - «платник за новим кодом ТТГ (з наступного року) (основне місце обліку)».
Виходячи з вищевикладеного, відповідно до п.11.18 р. Х Порядку обліку для знаття фізичної особи-підириємця з обліку у відповідному контролюючому органу ОСОБА_1 необхідно внести до ЄДР відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за його рішенням.
Водночас для знаття з обліку фізичні особу, яка здійснює незалежну професійну діяльність ОСОБА_1 необхідно припинити адвокатську діяльність та подати до ДПІ за місцем реєстрації, заяву з формою №8-ОПІ з документом підтверджуючим про припинення адвокатської діяльності.
Зважаючи на викладене, відповідач-1 просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідач-2 ДПС України, у встановлений судом строк, своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, причини неподання відзиву на позовну заяву суду не повідомив.
Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, прийшов до таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспротом Серії НОМЕР_1 , копія якого міститься в матеріалах справи.
ОСОБА_1 з 15.12.1994 р. перебуває на податковому обліку в Петриківській ДІ ГУ ДПС Дніпропетровській області як фізична особа-підприємець.
У зв`язку з перерозподілом територій Петриківського та Царичанського районів ОСОБА_1 став перебувати на обліку в Царичанській ДШІ ГУ ДІС у Дніпропетровській області.
В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 до Царичанської ДПІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 25.03.2019 р. за формою 05-ОПП, в якій платником зазначено Петриківську районну держадміністрацію як орган держаної реєстрації, номер державної реєстрації 0562, дата державної реєстрації 15.12.1994р.
Після опрацювання наданої означеної заяви, ОСОБА_1 став перебувати на обліку в Царичанській ДІІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області як «фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю» з ознакою «адвокат» у статусі «0 - платника податків за основним місцем обліку».
Листом Ради адвокатів Дніпропетровської області №237/3-22 від 02.12.2022 р., копія якоого міститься вматеріалах справи, встановлено, що відомості щодо ОСОБА_1 відсутні у Єдиному реєстрі адвокатів України. Жодних заяв про внесення відомостей до ЄРАУ та/або зупинення /припинення права на заняття адвокатською діяльністю від ОСОБА_1 до Ради адвокатів Дніпропетровської області не надходило.
Листом Дніпровської районної військової адміністрації Дніпропетровської області за №61-28-2724/0/290-22 від 22.11.2022р., копія якого міститься в матеріалах справи, повідомлено, що серед реєстраційних справ, які зберігаються в архіві служби державної реєстрації Дніпровської районної військової адміністрації Дніпропетровської області та були передані на зберігання Петриківською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, відсутня реєстраційна справа фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить відомостей щодо державної реєстрації фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 .
Відповідно до Порядку обліку, облікові дані ОСОБА_1 приведено y відповідність та поновлено на обліку в Царичанській ДІІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області як фізичну особу-підприємця з ознакою незалежної професійної діяльності у статусі «0 - платник податків за основним місцем обліку».
Також, у відповідності до місцезнаходження (місця проживання) платник податків - АДРЕСА_1 , пов`язане із зміною адміністративного району, змінено контролюючий орган. Станом на теперішній час ОСОБА_6 знаходиться в стані 60 - «платник за новим кодом ТТГ (з наступного року) (основне місце обліку)».
Не погоджуючись із означеними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).
Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (частина 2 статті 2 Закону № 2464-VI).
Згідно пункт 2 частини 1статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до положень пунктів 4, 5 частини 1статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є: фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.
Законодавець розмежовує платників єдиного внеску на фізичних осіб-підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що Закон № 2464-VI не визначає такого платника єдиного внеску, як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності. Фізична особа-підприємець та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є різними платниками єдиного внеску.
Згідно з частиною 1статті 5 Закону № 2464-VI облік осіб, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини 1статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, - з національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом.
Відповідно частина 2 статті 5 Закону № 2464-VI взяття на облік осіб, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини 1статті 4 цього Закону здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.
Відповідно до статей 5, 16, 19 Закону № 2464-VI розроблено Порядок обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що затверджений наказом Міністерства фінансів України № 1162 від 24.11.2014р. (далі - Порядок №1162).
Цим Порядком визначаються питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах Державної фіскальної служби України, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття/зняття з обліку платників єдиного внеску (пункт 2 розділу І Порядку № 1162).
Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах, зокрема, 4, 5 частини 1 статті 4 Закону (пункт 3 розділу І Порядку № 1162).
Згідно пункту 3 розділу ІІ Порядку №1162 дані про взяття на облік платників єдиного внеску в порядку інформаційної взаємодії передаються державному реєстратору в день взяття їх на облік за місцезнаходженням чи місцем проживання із зазначенням: дати взяття на облік, найменування та коду за ЄДРПОУ контролюючого органу, в якому такого платника взято на облік, реєстраційного номера платника єдиного внеску.
Розділом ІІІ Порядку №1162 встановлено порядок взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».
Згідно пункту 1 розділу ІІІ Порядку №1162 взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою №1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку.
Відповідно пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 1162 платники єдиного внеску, зазначені в пункті 5 частини 1статті 4 Закону, подають заяву за формою №1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності.
Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №1162 встановлено, що платникам єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», контролюючим органом наступного робочого дня з дня взяття на облік безоплатно надсилається (вручається) повідомлення про взяття їх на облік за формою № 2-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку.
Аналіз положень Порядку №1162 свідчить про те, що взяття контролюючим органом на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, здійснюється виключно за заявою такої особи за формою №1-ЄСВ. Взяття на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, контролюючим органом за власною ініціативою шляхом встановлення ознаки незалежної професійної діяльності Порядок №1162 не передбачає.
Щодо внесення відомостей про платника єдиного внеску до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, то слід врахувати наступне.
Відповідно до пункту 1 частини 1статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.
Згідно частини 1 статті 16 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» державний реєстр створюється для забезпечення, зокрема, ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації.
Державний реєстр складається з реєстру страхувальників і реєстру застрахованих осіб, згідно частини 2 статті 16 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Відповідно абзацу 2 частині 3 статті 16 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно абзацу 3 частині 1 статті 20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Абзацом 3 частини 2 статті 20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зазначено, що відомості про фізичних осіб-підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, подаються безпосередньо зазначеними особами.
Постановою Правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014р. №10-1 затверджено Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (надалі - Положення № 10-1), яке відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб.
Згідно пункту 1 розділу ІІІ Положення №10-1 з метою забезпечення обробки інформації в Реєстрі застрахованих осіб для кожної застрахованої особи автоматично створюється облікова картка, якій присвоюється номер облікової картки.
Відповідно пункту 2 розділу ІІІ Положення №10-1 облікова картка відкривається у разі, зокрема, надходження у складі звітності відомостей про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб-підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, в інших випадках, передбачених Законом.
До облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; відомості про нарахування страхових внесків та єдиного внеску фізичними особами підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.
Дослідивши форму витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (додаток 8 до Положення №10-1, пункт 6 розділу V), слід зазначити, що до відомостей, які містить цей витяг, віднесено й відомості щодо статусу застрахованої особи, серед типів якого нормотворець визначає фізичну особу-підприємця і самозайняту особу, під якою мається на увазі особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, що обумовлює висновок про те, що такого статусу застрахованої особи, як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності, Положення №10-1 не визначає.
Відтак, системний аналіз положень Закону та Положення №10-1 дає підстави для висновку про відсутність повноважень у контролюючого органу за власною ініціативою без наявності звітності платника єдиного внеску (особи, яка провадить незалежну професійну діяльність/фізичної особи-підприємця), в якій містяться відомості про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб-підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, вносити зміни (подавати інформацію до ПФУ щодо змін) до облікової картки платника єдиного внеску шляхом встановлення ознаки «незалежної професійної діяльності» та відповідно нараховувати єдиний внесок у розмірі мінімального страхового внеску на місяць, визначеного Законом як граничний мінімальний внесок для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.
Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України №435 від 14.04.2015р. (далі - Порядок №435), визначає процедуру, форму, строки подання звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до Державної фіскальної служби України, яка є центральним органом виконавчої влади, який реалізує, зокрема, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, її територіальних органів.
Згідно з пунктом 16 розділу IV Порядку №435 фізичні особи-підприємці, які мають ознаку незалежної професійної діяльності, формують та подають до органів доходів і зборів окремі звіти.
Положення пункту 16 розділу IV Порядку №435 є бланкетними та відсилають до додатка 5 «Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску», розділом 6 якого визначені типи платника, серед яких окремо зазначено ФО на загальній системі оподаткування, ФО - на спрощеній системі оподаткування, особу, яка провадить незалежну професійну діяльність, членів фермерського господарства. Визначення окремого типу платника «фізичної особи-підприємця, яка має ознаку незалежної професійної діяльності» формою звіту не передбачено.
Відтак, приписи пункту 16 Порядку №435 щодо обов`язку формування та подання звіту фізичною особою-підприємцем, яка має ознаку незалежної професійної діяльності, не відповідають положенням пунктів 4 та 5 частини 1 статті 4 Закону. Особи, визначені цими пунктами, є окремими платниками єдиного внеску з певними особливостями їх обліку, різною базою нарахування єдиного внеску та порядку його сплати, а тому поєднання двох різних статусів платників єдиного внеску на рівні підзаконного нормативно-правового акта призводить до невідповідності норм Порядку положенням Закону.
01 липня 2004 року набрав чинностіЗакон № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».
Відповідно до ч. 1 ст. 42Закону № 755-IV (в первинні й редакції) для проведення державної реєстрації фізична особа, яка має намір стати підприємцем, повинна подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) державному реєстратору за місцем проживання такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця; копію довідки про включення заявника до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; документ, що підтверджує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації ФОП.
Пунктом 2 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону№ 755-IV було передбачено, що державний реєстратор протягом 2004-2005 років при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки, відповідно до вимогстатті 19 цього Закону, зобов`язаний провести заміну раніше виданих їм свідоцтв про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка. При цьому реєстраційний збір за заміну свідоцтва про державну реєстрацію не стягується.
Тобто, за змістом наведеної норми процедура заміни раніше виданого свідоцтва про державну реєстрацію на свідоцтво про державну реєстрацію єдиного зразка відбувалася за волевиявленням фізичної особи-підприємця, через здійснення повного (при первинному набутті) чи мінімального (при підтвердженні набутого статусу суб`єкта підприємницької діяльності до 01 липня 2004 року) комплексу дій шляхом подання державному реєстратору реєстраційної картки (документ встановленого зразка, який підтверджує волевиявлення особи щодо внесення відповідних записів до ЄДР - абзац сьомий частини першоїстатті 1 Закону №755-IV) та отримання свідоцтва про державну реєстрацію (документ встановленого зразка, який засвідчує факт внесення до ЄДР запису про державну реєстрацію юридичної особи або ФОП - абзац дев`ятий частини першоїстатті 1 Закону № 755-IV).
03.03. 2011 року набрав чинностіЗакон № 2390-VI, яким було внесено зміни доЗакону № 755-IV.
Пунктами 2-4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2390-VI було передбачено, що процес включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 01 липня 2004 року, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Усі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 01 липня 2004 року, зобов`язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до ЄДР та для заміни свідоцтв про їх державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка або для отримання таких свідоцтв.
Свідоцтва про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 01 липня 2004 року, після настання встановленого пунктом 2 цього розділу строку вважаються недійсними.
За п. 8 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2390-VI після закінчення передбаченого для включення відомостей до ЄДР строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, уповноважені органи у місячний строк проводять остаточне звірення даних відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), за результатами якого готують аналітичну інформацію для передачі її тимчасовим міжвідомчим спеціальним комісіям, утвореним з метою проведення в Автономній Республіці Крим та відповідних областях інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 01 липня 2004 року, відомості про яких до строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, не включені до ЄДР. За результатами проведеної тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями роботи відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 01 липня 2004 року, включаються до ЄДР з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 01 липня 2004 року, вважаються недійсними.
Таким чином, строк для включення до ЄДР відомостей про фізичних осіб - підприємців, державна реєстрація яких була проведена до 01 липня 2004 року, визначений пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2390-VI, закінчився 03 березня 2012 року. При цьому цей строк включення до ЄДР відомостей про фізичних осіб - підприємців, державна реєстрація яких проведена до 01 липня 2004 року, підлягав застосуванню виключно у випадках самостійного подання останніми реєстраційних карток державному реєстратору.
Відомості про фізичних осіб - підприємців, які самостійно не звернулись із відповідною заявою у строк, установлений пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення «Закону № 2390-VI, підлягали включенню до ЄДР на підставі інформації, отриманої від тимчасових міжвідомчих спеціальних комісій. Державні реєстратори, вносячи відомості про цих фізичних осіб - підприємців до ЄДР, зобов`язані були зробити відмітку про недійсність їхнього свідоцтва про державну реєстрацію.
25 квітня 2014 року набрав чинностіЗакон України від 25 березня 2014 року № 1155-VIIПро внесення змін до деяких законів України щодо включення відомостей про діючих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців до Єдиного державного реєстру (далі - Закон № 1155-VII).
Законом України від 25.03.2014 року № 1155-VII (набрав чинності 25.04.2014р.) «Про внесення змін до деяких законів України щодо включення відомостей про діючих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців до Єдиного державного реєстру» п. 2 розділу VIII «Прикінцеві положення: Закону № 755-IV було викладено в наступній редакції: «усі діючі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 01 липня 2004 року, відомості про яких не включені до ЄДР, зобов`язані подати державному реєстратору відповідно до вимогстатті 19 цього Законуреєстраційну картку для включення відомостей про них до ЄДР. Державний реєстратор після отримання від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки зобов`язаний включити відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і видати їм виписку з ЄДР».
Законом № 1155-VIIвиключено пункти 2-4 і 7-9 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2390-VI.
З пояснювальної записки до проекту Закону № 1155-VII вбачається, що Закон № 2390-VI має низку прогалин, що негативно впливає на права та законні інтереси суб`єктів господарювання. Зокрема, Законом № 2390-VI не встановлені кінцеві терміни передачі тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями державним реєстраторам юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відомостей про суб`єктів господарювання, які не включені до ЄДР, а також включення державними реєстраторами таких відомостей до ЄДР. З огляду на зазначене робота тимчасових міжвідомчих спеціальних комісій, а також процес включення може затягнутись на невизначений час. Водночас на законодавчому рівні не визначено механізм включення до ЄДР відомостей про діючих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за їх зверненнями (у разі якщо відомості про них ще не передані тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями державним реєстраторам або з будь-яких обставин не включені державними реєстраторами до реєстру за результатами виконання Закону № 2390-VI). Ураховуючи, що проведення будь-якої реєстраційної дії, передбаченої Законом № 755-IV, можливо лише щодо юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відомості про яких містяться в ЄДР, суб`єкти господарювання до моменту їх включення не можуть: зареєструвати зміни до своїх установчих документів та змінити відомості про себе; припинити свою діяльність; отримати виписку, витяг, довідку з ЄДР.
Також, у пояснювальній записці до проекту Закону № 1155-VII указано, що реалізація Закону № 2390-VI на практиці виявилась частково неможливою з огляду на таке:
1) за результатами звірення даних відомчих реєстрів (бази даних реєстрів, журнали реєстрації, обліку тощо) органів статистики, державної податкової служби та Пенсійного фонду України з даними ЄДР до тимчасових міжвідомчих спеціальних комісій передано відомості про: 561 089 юридичних осіб, які не включені до ЄДР, в 74 886 з яких відсутні відомості про коди об`єктів адміністративно-територіального устрою України; 492 808 фізичних осіб - підприємців, які не включені до ЄДР, у 177 376 з яких відсутні відомості про коди об`єктів адміністративно-територіального устрою України. Зазначене унеможливлює ідентифікацію територіальної належності таких суб`єктів господарювання та включення до ЄДР за місцезнаходженням юридичної особи та за місцем проживання фізичної особи - підприємця відповідно достатті 5 Закону № 755-IV;
2) прийняття рішення тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями щодо вибору відомостей, які отримані від різних уповноважених органів та підлягають включенню до ЄДР, в разі якщо юридична особа/фізична особа - підприємець має однаковий код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків, але при цьому відомості про її місцезнаходження/місце проживання та дату реєстрації не збігаються, у більшості випадків носить суб`єктивний характер та призводить до наповнення ЄДР недостовірною інформацією.
Основною метою проекту Закону № 1155-VII є продовження процесу включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які зареєстровані до 01 липня 2004 року та до цього часу не подали державному реєстратору про себе відомості.
Для досягнення цієї мети Законом № 1155-VIIвнесені зміни до розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2390-VІ щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання, які дозволять проводити включення відомостей про діючих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців до ЄДР.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.01.2012 року у справі Рисовський проти України підкреслено особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (параграф 70).
Суд констатує наявність колізії між приписами нормативно-правових актів різної юридичної сили, невідповідність між приписами закону та положеннями підзаконного нормативно-правового акта. За правилом колізійного принципуsuperior derogate legi interiorнормативний акт вищої юридичної сили має пріоритет над нормативним актом нижчої юридичної сили. Отже, потрібно резюмувати, що положення закону за своєю юридичною силою превалюють над нормами підзаконних нормативно-правових актів. Відповідно визначення спеціального «змішаного» правового статусу на рівні підзаконного нормативного-правового акта (Порядку), з огляду на невідповідність положенням закону, є неправомірним, а тому не повинно братися до уваги в аспекті правозастосовної діяльності.
З урахуванням наведеного слід дійти висновку, що статус фізичної особи-підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності та, як наслідок, порядок обліку та сплати єдиного внеску такою особою, Закон не передбачає.
Крім того, за наявного існуючого правового регулювання взяття та перебування на обліку платника єдиного внеску фізичної особи-підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності не передбачено. Водночас, взяття контролюючим органом на облік особи як платника єдиного внеску - фізичної особи-підприємця (пункт 4 частини 1 статті 4 Закону) та внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб унеможливлює нарахування єдиного внеску за іншим типом платника без прийняття відповідних рішень і внесення змін щодо попереднього обліку особи у спосіб, визначений Законом і підзаконними нормативно-правовими актами.
Разом із тим, підзаконний нормативно-правовий акт спеціальної облікової політики в частині визначення такої категорії платників єдиного внеску, як фізична особа-підприємець з ознакою здійснення незалежної професійної діяльності не відповідає статті 4 Закону. А також, зміна контролюючим органом обліку особи платника єдиного внеску в спосіб, не встановлений Законом або встановлений підзаконним нормативно-правовим актом, який не відповідає Закону в цій частині, та нарахування на підставі таких дій єдиного внеску, суперечить принципам законності та належного врядування.
Здійснивши системний аналіз як зазначених вище норм чинного законодавста, так і доводів сторін, суд зазначає наступне.
Позивач ще у 1994 році отримав свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи і в подальшому документи для внесення даних про себе до ЄДР відповідно до Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» не подавав, свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка, який засвідчує факт внесення до ЄДР запису про державну реєстрацію юридичної особи або фізичної особи-підприємця не отримував.
Вказаний факт відповідачем не спростований. Відповідачем не надано доказів здійснення позивачем підприємницької діяльності. Відсутність сплати позивачем страхових внесків за формою ОК-5 за спірний період також не мають значення за відсутності підтвердження статусу фізичної особи-підприємця.
Водночас, суд зауважує, що відповідачами не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивач, після отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю подавав заяву за формою № 1-ЄСВ до контролюючого органу. Натомість відповідач-1 самостійно встановив позивачу як фізичній особі-підприємцю ознаку незалежної професійної діяльності до ІКП.
Отже, дії контролюючого органу щодо самостійного встановлення позивача як фізичній особі - підприємцю ознаки незалежної професійної діяльності до ІКП не узгоджуються з нормами Порядку № 1162, якими визначено процедуру взяття на облік платників єдиного внеску.
Враховуючи те, що позивач не перебуває на обліку платника єдиного внеску як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, та не подає звітність як такий платник, тому ГУ ДПС у Дніпропетровській області, з 02.02.2023 р. позивачу, як платнику єдиного внеску встановлено фізичній особі-підприємцю ознаки незалежної професійної діяльності, безпідставно внесено ОСОБА_1 на облік у контролюючих органах як фізичну особу-підприємця, фізичну особу-підприємця з ознакою незалежної професійної діяльності.
На підставі означеного вище, суд прийшов до висновку про визнання протиправними саме дій Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, а не рішення, як в прохальній частині позовної заяви зазначає позивач, оскільки такого рішення, матеріали справи не містять, щодо внесення ОСОБА_1 , станом на 02.02.2023 року, на облік у контролюючих органах в Царичанській ДПІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області як фізичну особу - підприємець з ознакою незалежної професійної діяльності у статусі «0-платник податків за основним місцем проживання» АДРЕСА_1 , в подальшому переходу на облік до Кам`янської ДПІ ГУ ДПС; визнання протиправними дій Державної податкової служби України щодо зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області забезпечити облік ОСОБА_1 відповідно до місця проживання як фізичну особу-підприємця з ознакою ведення незалежної професійної діяльності, та, як наслідок, зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області зняти ОСОБА_1 з обліку у контролюючих органах ГУ ДПС у Дніпропетровській області як фізичну особу-підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності та як фізичну особу-підприємця у статусі « 0-платник податків за основним місцем проживання» АДРЕСА_1 , в подальшому переходу на облік до Кам`янської ДПІ ГУ ДПС; ?зобов`язати Державну податкову службу України зняти ОСОБА_1 з обліку у контролюючих органах ГУ ДПС у Дніпропетровській області як фізичну особу-підприємця з ознакою ведення незалежної професійної діяльності та як фізичну особу-підприємця.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду, підлягає стягненню з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань пропорційно по 268,40 грн. з кожного.
Керуючись статтями 9, 72-77, 139, 241-243, 245-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо внесення ОСОБА_1 , станом на 02.02.2023 року, на облік у контролюючих органах в Царичанській ДПІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області як фізичну особу - підприємця з ознакою незалежної професійної діяльності у статусі «0-платник податків за основним місцем проживання» АДРЕСА_1 , в подальшому переходу на облік до Кам`янської ДПІ ГУ ДПС.
Визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області забезпечити облік ОСОБА_1 відповідно до місця проживання як фізичну особу-підприємця з ознакою ведення незалежної професійної діяльності.
Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області зняти ОСОБА_1 з обліку у контролюючих органах ГУ ДПС у Дніпропетровській області як фізичну особу-підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності та як фізичну особу-підприємця у статусі «0-платник податків за основним місцем проживання» АДРЕСА_1 , в подальшому переходу на облік до Кам`янської ДПІ ГУ ДПС.
Зобов`язати Державну податкову службу України зняти ОСОБА_1 з обліку у контролюючих органах ГУ ДПС у Дніпропетровській області як фізичну особу-підприємця з ознакою ведення незалежної професійної діяльності та як фізичну особу-підприємця.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 04.09.2023 року.

Суддя І.О. Лозицька