Справа № № 320/15625/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2023-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2023 року м.Київ № 320/15625/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, що полягає у непереведені ОСОБА_1 з пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком, призначену відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати відповідача перевести ОСОБА_1 з пенсії, призначеної за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком, призначену відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 22.03.2023 та здійснити її нарахування і виплату, з урахуванням уже виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 01.02.2022 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 06.02.2020, до виходу на пенсію за віком на загальних підставах, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Рішенням суду, яке набрало законної сили 20.06.2022 зобов`язано відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах. У період із 01.02.2022 по 20.06.2022 позивач одержував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 10 582, 17 грн. На виконання судового рішення відповідач видав розпорядження, відповідно до якого позивачу було призначено з 06.02.2020 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 7 228,09 грн, враховуючи страховий стаж по 31.01.2020 - 37 років 11 місяців 10 днів. Представник позивача звернувся до відповідача з заявою про переведення з пенсії, призначеної за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком, призначену відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", проте відповідач відмовив у такому переведенні. Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив про те, що відповідно до статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідно для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або де уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечу« формування державної політики у сфері соціального захисту населення. Відповідно до п. 1.1. 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 із змінами заява про переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України. Також, заява може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного склад; тексту документа та його реквізитів), через вебпортал або засобами Порталу Дія електронних послу Пенсійного фонду України або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому т обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436. Отже, відсутні підстави для розгляду заяви наданої за довіреністю в інтересах іншої особи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 .

Позивач з 01.02.2022 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

06.02.2020, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розглянувши вказану заяву відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Однак, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2021 у справ № 640/10025/20 заявлений позивачем позов до відповідача про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії було задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІУ шляхом зарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 2 період навчання, а також періоди роботи на пільговій посаді за Списком № 2 з 15.10.1996 по 04.07.2010, з 06.02.2020; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити Позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІУ, шляхом зарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоду навчання, а також періоду роботи на пільговій посаді за Списком № 2 з 15.10.1996 по 04.07.2010, з 06.02.2020. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2022 відповідачу було відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Водночас, 01.02.2022 позивач набув право на пенсію за віком на загальних підставах, у зв`язку з чим напередодні звернувся до відповідача із заявою від 31.01.2022 про призначення пенсії.

За вказаною заявою відповідач призначив позивачу пенсію з 01.02.2022 у розмірі 10 582, 17 грн., враховуючи страховий стаж 39 років 07 місяців 10 днів.

У період із 01.02.2022 по 20.06.2022 позивач одержував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 10 582,17 грн.

27.06.2022 відповідач видав розпорядження, відповідно до якого на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2021 у справі № 640/10025/20 позивачу було призначено з 06.02.2020 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 7228,09 грн., враховуючи страховий стаж по 31.01.2020 - 37 років 11 місяців 10 днів.

Відтак, із 24.06.2022 і по цей час відповідач почав виплачувати позивачу пенсію у розмірі 7 228,09 грн., що є набагато меншою за ту, яку йому було призначено за віком.

22.03.2023 представник позивача звернулася до відповідача із заявою про переведення з пенсії, призначеної за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком, призначену відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За результатами розгляду вказаної заяви відповідач у листі від 28.03.2023 № 2600-0202-8/57880 повідомив, що позивачем всупереч порядку, встановленому постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, не було особисто подано до відповідача заяву про переведення з одного виду пенсії на інший, а відтак підстав для розгляду заяви представника позивача за довіреністю немає.

Також, відповідач зазначив, що переведення з пенсії, призначеної за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком, призначену відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не передбачено чинним законодавством.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерело існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 1 статті 9 вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Абзацами 1, 2 частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років. Починаючи з 1 січня 2.018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Аналогічні положення передбачені статтями 6, 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, зокрема, відповідно до вказаних положень особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

Такі пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку, як наприклад, пенсії за віком та по інвалідності, що призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.

Положеннями частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що особі, яка одночасно має право на різні види пенсії, передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначається один із них за її вибором.

Отже, в особи є право на обрання конкретного виду пенсії. Таке право реалізується шляхом подачі заяви про переведення з одного виду пенсії на інший.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, Позивачу з 01.02.2022 призначено пенсію за віком на загальних підставах, що свідчить про те, що останній досягнув віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та мав необхідний для призначення цієї пенсії страховий стаж.

Водночас 20.06.2022, із набранням рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2021 у справі № 640/10025/20 законної сили, Позивач з 06.02.2020 набув право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відтак, починаючи з 20.06.2022 виплату пенсії за віком на загальних підставах було припинено, та розпочато виплату пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, станом на 20.06.2022, позивач має право на два види пенсій:

- на пенсію за віком на загальних підставах відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, слід відмітити, що право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у часовому вимірі, de jure, виникло у Позивача раніше за пенсію за віком на загальних підставах. Однак, через протиправну бездіяльність відповідача, підтверджену рішенням суду, це право, de facto, було визнане за позивачем вже після призначення йому пенсії за віком на загальних підставах.

Відтак, на момент набрання рішенням суду законної сили право позивача на пенсію за віком на пільгових умовах втратило свою актуальність, оскільки йому було вже призначено пенсію за віком.

Тобто, має місце невизначена та неоднозначна ситуація, коли з одного боку - у позивача є одночасне право на два різні види пенсій, а з іншого боку - у зв`язку з набранням рішенням суду законної сили, що відповідно до етапі 370 Кодексу адміністративного судочинства України має обов`язковий характер. Відповідач має призначити та виплачувати Позивачу у майбутньому лише пенсію за віком на пільгових умовах.

Натомість, за наведених обставин, коли виплату пенсії позивачу за віком на загальних підставах було припинено відповідачем у зв`язку з виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2021 у справі № 640/10025/20 про призначення іншого виду пенсії, позивач попри призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 має право перевестися на пенсію за віком на загальних підставах.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, позивачу з 01.02.2022 призначено пенсію за віком на загальних підставах, що свідчить про те, що останній досягнув віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та мав необхідний для призначення цієї пенсії страховий стаж.

Це право гарантоване йому Законом України «Про загальнообов`язкове держали» пенсійне страхування», відповідає принципу верховенства права та узгоджується з приписами пункту 4 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким передбачено, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

З цих підстав, відмова відповідача у переведенні позивача на бажану ним пенсію є протиправною.

Щодо твердження відповідача про відсутність повноважень у представника позивача на подання заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, суд зазначає таке.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

У свою чергу Закон України «Про звернення громадян» встановлює загальні засади правовідносин в сфері реалізації громадянами їх права на звернення до органів державної влади та регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту, пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів.

Цей Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Так, зокрема, відповідно до статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про звернення громадян» законодавство України про звернення громадян включає цей Закон та інші акти законодавства, що видаються відповідно до Конституції України та цього Закону.

Стаття 3 вказаного Закону визначає заяву як звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Враховуючи наведене, подана представником позивача заява про переведення з одного виду пенсії на інший є такою, що направлена на реалізацію закріпленого в законодавстві права, тобто відповідає ознакам заяви, визначеної у вищезгаданій статті З Закону.

У свою чергу статтею 5 Закону України «Про звернення громадян» закріплено, що письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

За приписами статті 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. . ,

Статтею 8 цього Закону визначено категорії звернень, які не підлягають розгляду та вирішенню, до яких, зокрема, віднесено письмові звернення без зазначення місця проживання, не підписані автором (авторами), а також такі, з яких неможливо встановиш авторство (анонімні); повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з. одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

З аналізу положень Закону України «Про звернення громадян» випливає, що в разі надходження, до органу звернення такий орган повинен об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити викладені в цьому зверненні чи скарзі обставини, за результатом проведеної перевірки прийняти відповідне рішення, яке забезпечить поновлення порушених прав заявника, та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи. скарги і суть прийнятого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01.10.2020 у справі № 815/1178/17.

Окрім того, положеннями пункту 4.2 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, передбачено, що при прийманні документів, у тому числі заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема, серед іншого, ідентифікує заявника (його представника).

Вказані приписи зобов`язують посадову особу пенсійного органу ідентифікувати заявника або його представника та зареєструвати подану ним заяву.

Зазначене дає підстави стверджувати, що доводи відповідача про відсутність підстав для розгляду заяви, поданої на підставі довіреності в інтересах іншої особи, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

У силу частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанцій позивачкою сплачено судовий збір у загальному розмірі 1073,60 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачкою судові витрати у виді сплаченого судового збору на суму 1073,60 грн, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, що полягає у непереведені ОСОБА_1 з пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком, призначену відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (код ЄДРПОУ - 42098368, вул.Бульварно-Кудрявська, буд.16, м.Київ, 04053) перевести ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з пенсії, призначеної за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком, призначену відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 22.03.2023 та здійснити її нарахування і виплату, з урахуванням уже виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (код ЄДРПОУ - 42098368, вул.Бульварно-Кудрявська, буд.16, м.Київ, 04053) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.