Справа № 280/3744/23
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

29 серпня 2023 року Справа № 280/3744/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянув за правилами загального позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Вільнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Вільнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати висновок Новомиколаївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) № 02/32.9 від 29.03.2023;

- зобов`язати Вільнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису свідоцтва про народженця НОМЕР_1 відповідний запис № 262 від 23.07.1965 , а саме число та місяць народження 20 жовтня.

Позивач в обґрунтування позову в позовній заяві зазначає, що звернулась до Новомиколаївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про внесення змін до актового запису свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 відповідний 23.07.1965, складеного Вільнянським відділом державної цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального у Міністерстві юстиції (м. Одеса) на ОСОБА_2 , а саме внести число та місяць народження. 29.03.2023 на підставі висновку № 02/ 39.9 позивачу відмовлено у внесені змін до актового запису свідоцтва про народження, а саме внесення дати та місяця народження у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів. На підставі отриманого свідоцтва про народження в якому не вказана дата місяць народження, були отримані інші документи включаючи паспорт громадянина України. Позивач зазначає, що ОСОБА_3 та місяць народження зазначена тільки в трудовій НОМЕР_2 та вказана як 20 жовтня 1941 року. В даному випадку в нести зміни до актового запису свідоцтва необхідно для отримання субсидії та інших соціальних виплат від Управління соціального захисту населення яке відмовляє з підстав, що в документах не вказано день та місяць народження. Позивач не погоджується з рішенням відповідача, а тому просить суд , з урахування відповіді на відзив , позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді від 12.06.2023 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

26.06.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Зазначив, що за зібраними Відповідачем матеріалами справи не було встановлено помилки, перекручення чи зазначення неправильних відомостей. В актовому записі про народження (поновлений) № 262 від 23.07.1965 складеного Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у графі «час народження» в відомостях про дитину в актовому записі про народження Позивача - ОСОБА_4 було зазначено 1941, в даному актовому записі в графі 13 «Підстава для відновлення запису» вказано висновок затверджений заступником голови райвиконкому від 23.07.1965 тобто дата народження дитини була вказана у відповідності до вказаного висновку голови райвиконкому. Крім того, під час розгляду справи заявником взагалі не надано документи, які підтверджують повну дату народження заявника. Посилання в адміністративному позові на запис у трудовій книжці заявника не може бути прийнятий до уваги, оскільки не є документом, що підтверджує дату народження заявника. Слід сказати, що і в актовому записі про шлюб заявника №13 від 10.08.1959 року, складеному виконавчим комітетом Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області на ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дата народження нареченої ОСОБА_6 зазначена - минуло 18 років, число та місяць народження не вказано. В пред`явленому паспорті громадянки України ОСОБА_1 серія НОМЕР_3 виданому Новомиколаївським РВ УМВС України в Запорізькій області 16.06.1999 року на ОСОБА_1 , дата народження також вказана - 1941 рік. З огляду на наведене просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач звернулась до Новомиколаївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про внесення змін до актового запису свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 відповідний 23.07.1965, складеного Вільнянським відділом державної цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального у Міністерстві юстиції (м. Одеса) на ОСОБА_2 , а саме внести число та місяць народження.

29.03.2023 Новомиколаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі висновку № 021 39.9 позивачу відмовлено у внесені змін до актового запису свідоцтва про народження, а саме внесення дати та місяця народження у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів.. оскілки в актовому записі про народження, свідоцтві про шлюб та паспорті громадянина України зазначено лише рік народження 1941.

Позивач не погоджуючись з рішенням звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.7, 1.15, 2.13.1, 2.16.7, 2.18 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках передбачених законом .

Згідно п.п. 2, 3, 9, 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 №12 «Про практику розгляду судами справи про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», суд розглядає справи про встановлення неправильності записів при реєстрації в державних органах актів народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, зміни прізвища імені та по батькові громадянина в тому разі, коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено заявникові у внесенні змін до записів у актах громадянського або коли з цього приводу є спір між заінтересованими особами ( між заявником і особами, інтереси яких може зачепити зміна запису, оскільки в них у зв`язку з цим, виникнуть певні обов 'язки).

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 1 від 29 і вересня 2016 року "Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв`язку з відмовою органу реєстрації актів цивільного стану", з огляду на положення статей 1,3,17 урахуванням того, що орган державної реєстрації актів цивільного є держаним органом - суб`єктом владних повноважень, уповноваженим державну реєстрацію актів цивільного стану, яка має публічно-правову щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану до актового запису цивільного стану за заявою особи слід кваліфікувати як публічно - правовий спір, що належать до адміністративної юрисдикції.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав відповідно до частини першої статті 22 Закону України „Про державну реєстрацію актів цивільного стану", та також згідно з пунктом 2.15.9 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану. їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, за наслідками перевірки зібраних документів у разі виявлення, шо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості) орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану, або про відмову в цьому.

Так, судом виставлено, що в актовому записі про народження (поновлений) заявника НОМЕР_4 від 23.0707.1963, виданого Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Одеса) на ОСОБА_6 виявлено, що при реєстрації було зазначено тільки рік народження - 1941 рік. В свідоцтві про шлюб НОМЕР_5 від 10.08.1959, виданого виконавчим комітетом Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області на ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дата народження нареченої ОСОБА_6 також зазначено тільки рік народження - 1941 рік, число га місяць народження не вказано. В паспорті громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 дата народження вказано -1941 рік.

Проте судом встановлено, що у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_6 дата народження зазначена як 20 жовтня 1941 року. Крім того, саме на цій даті наполягає і позивач.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Окрім того, і за приписамист.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписамист.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

При цьому, суд зазначає, що у Висновку №11 від 18.12.2008 року Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про якість судових рішень викладено наступні висновки:

«Усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою й простою мовою - це необхідна передумова розуміння рішення сторонами та громадськістю. Для цього потрібно логічно структурувати рішення й викласти його у зрозумілому стилі, доступному для всіх.»

«Кожен суддя може обрати власний стиль та побудову документа або використовувати типові зразки, якщо такі існують.»

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та внесення до свідоцтва про народження позивача її числа та місяця народження, що є дотриманням судом гарантій про те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати висновок Новомиколаївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) № 02/32.9 від 29.03.2023.

Зобов`язати Вільнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису свідоцтва про народженця НОМЕР_1 відповідний запис № 262 від 23.07.1965, а саме число та місяць народження ОСОБА_1 20 жовтня.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вільнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (70002, м. Вільнянськ, вул. Зачиняєва, буд. 22, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) 1073, 60 грн. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова