Справа № 400/4544/22
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2023 р. № 400/4544/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просила суд:

визнати дії суб`єкта владних повноважень - військової частини НОМЕР_1 , щодо не нарахування та виплати позивачу відповідно до Постанови Кабінету Mіністрів України №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового i начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» на період дії воєнного стану додаткову винагороду до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі i стримування збройної aгресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з лютого 2022 року по серпень 2022 року включно, протиправним;

зобов`язати відповідача здійснити донарахування та виплату позивачу відповідно до Постанови Кабінету Mіністрів України №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового i начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» на період дії воєнного стану додаткову винагороду до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі i стримування збройної aгресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з лютого 2022 року по серпень 2022 року включно.

Ухвалою від 18.10.2022р. суд відкрив провадження за вказаним вище позовом та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного провадження без виклику сторін в судове засідання.

Позивач, обгрунтовуючи позов, зазначив, що ОСОБА_1 проходить військову службу безперервоно з 24.02.2022р. в польових умовах в різних містах зосередження свого підрозділу відповідно до наказів командира Військової частини НОМЕР_1 . Починаючи з 24.02.2022р. та згідно Постанови Кабінету Mіністрів України №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового i начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» позивач вважає, що вона має право на виплату додаткової винагороди до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі i стримування збройної aгресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з лютого 2022 року по серпень 2022 року включно. Звернувшись до відповідача з відповідною заявою по виплату такої додаткової винагороди, відповідач відмовив позивачу посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконувала бойових завдань на підставі бойових розпоряджень та не входила до складу діючих угрупувань військ оборони держави, а тому не приймала участі в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, й не має права на виплату такої винагороди. Позивач вважає такі дії військової частини НОМЕР_1 протиправними та такими, що порушують її право на відповідну виплату, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідач у відзиві на позов зазначив про те, що позивач отримувала додаткову винагороду в розмірі 30000грн. щомісячно починаючи з 24.02.2022р., що підтверджується довідкою від 19.09.2022р. Відповідно до п.1 Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022, під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, у розумінні військ протиповітряної оборони (в.ч. НОМЕР_2 ) є виконання військовослужбовцем бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей.В журналі бойових дій вфйськоовї частини НОМЕР_1 відсутні записи щодо позивача про її безпосередню участь у здійсненні прльотів у районаї ведення бойових дій або безпосередньо участі у веденні повітряного бою. Інформації про виконання позивачем бойового завдання у складі військоовї частини у розпорядженні відповідаач не має. А тому позивач не має право на отримання додаткової винагороди. В задоволенні позовних вимог відповідач просив відмовити повністю.

Відповідно до ч. 9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив матеріали справи, суд виходить з наступного.

31.12.2019 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №407 ОСОБА_1 призначена на посаду механіка обслуги та обслуговування авіаційного обладнання інженерно - авіаційної служби авіаційної ескадрильї та приступила до виконання службових обов`язків (витяг із наказу - Додаток 1 до відзиву).

Відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 , що містяться в матеріалах справи, позивач разом з іншими військовослужбовцями перебазовувались особовим складом на інші аеродроми різних міст України для виконання завдань за призначенням в польових умовах.

Постановою Кабшету Мiнiстрiв України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового i начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далi - Постанова № 168) передбачена виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил України в розмiрi до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових дiях або забезпечують здійснення заходiв з національної безпеки i оборони, вiдсiчi i стримування збройної агресії", перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території мiж позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмiр цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких дiях та заходах.

Відповідно до пункту 2 i Постанови № 168 порядок i умови виилати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 року № 793 пункт 21 Постанови № 168 застосовуеться з 24 лютого 2022 року.

Порядок i умови виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, в спірному перiодi врегульовано окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 року № 912/з/29 (далi - Окреме доручення № 912/з/29) та Методичними рекомендащями щодо заходів з організації документального підтвердження (оформлення) безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, затвердженими начальником Генерального штабу Збройних Сил 14.05.2022 року № 13459/С (далi - Методичні рекомендації № 13459/С).

Пунктом 1 Окремого доручення № 912/з/29 визначено, що слід розуміти під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки i оборони, вiдсiчi i стримування збройної агреії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. Відповідно до абзацу дев`ятого пункту 1 Окремого доручення № 912/з/29 під зазначеним винще терміном слід розуміти виконання військовослужбовцем бойових завдань з вогневого ураження наземних цілей противника.

Для виилати збільшеної додаткової винагороди до уваги береться визначення терміну безпосередня участь військовослужбовця у бойових дiях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки i оборони, вiдсiчi i стримування збройної агресії", перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходiв, яке наведене у пункті 1 Окремого доручення № 912/з/29, оскільки саме Окреме доручення № 912/з/29 визначає порядок i умови виплати збільшеної додаткової винагороди.?

Абзацом другим пункту 2 Окремого доручення № 912/з/29 визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям встановлюється виплата щомісячної додаткової грошової винагороди (пропорційно iз розрахунку на місяць) в розмірах: 100000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення захoдiв з національної безпеки i оборони, відсічі i стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених захoдiв (пропорційно часу участі у таких дiях або заходах).

При цьому, факту перебування військової частини (підрозділу) у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, про яке йдеться в абзаці другому пункту 1 Окремого доручення № 912/з/29, недостатньо для виплати збільшеної додаткової винагороди в poзмipi 100000 грн., оскільки окрім такого перебування військовослужбовцями частини мають виконуватися бoйoвi завдання, передбачені абзацами третім - тринадцятим пункту 1 Окремого доручення № 912/з/29 (які є уточнюючими).

Виходячи з матеріалів справи, судом встанволено, що військова частина НОМЕР_1 є бригадою штурмової авiацiї, до основних завдань за призначенням якої входить наземне ураження сил противника.

Таким чином, військовослужбовцям підрозділів (авіаційних) військової частини НОМЕР_1 додаткова винагорода може збільшуватись до 100 000 гривень пропорційно iз розрахунку на місяць лише за виконання ними бойових завдань з вогневого ураження наземних цілей противника.

Крім того, сам факт перебування в районі ведення воєнних (бойових) дій не є підставою для виплати збільшеної додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень пропоріййно з розрахунку на місяць, якщо військовослужбовець не виконує бойових завдань, передбачених абзацами третям - тринадцятим пункту 1 Окремого доручення № 912/3/29.

Відповідно до п.3 Окремого доручення, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, визначається на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій, рапорту командиру підрозділу.

Таким чином, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 та Окремого доручення Міністра оборони України, питання виплати додаткової грошової винагороди залежить від визначення відповідними командирами факту безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях. Зазначене визначення повинно бути відповідним чином оформлено належними документами: рапортами командира підрозділу, журналом бойових дій, бойовим наказом (бойовим розпорядженням).

Ніким іншим, окрім командування відповідної військової частини, питання безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, підтверджено бути не може.

По цій справі, встановлено, що документи, передбачені п.3 Окремого доручення, про безпосередню участь позивача у бойових діях, за спірний період, військовою частиною не складалися, наказ командира військової частини про виплату додаткової грошової винагороду в розмірі 100000 гривень, стосовно позивача не виносився. За таких обставин, немає жодних підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової грошової винагороди у такому розмірі.

Матеріалами справи не підтверджено того, що позивач брав безпосередню участь у здійсненні польотів у районах ведення бойових дій або безпосередню участь у веденні повітряного бою. Крім того, за своєю посадою позивач не входить до складу авіаційної ланки підрозділу, який безпосередньо здійснює польоти у районах ведення бойових дій або безпосередню участю у веденні повітряного бою.

В Журналі бойових дій військової частини НОМЕР_1 (гриф секретності Таємно) відсутні записи стосовно позивача. Рапорту командира авіаційної ескадрильї військової частини НОМЕР_1 про безпосередню участь старшого солдата ОСОБА_2 у здійсненні польотів у районах ведення бойових дій або безпосередньої участі у веденні повітряного бою, або документи, визначені абзацами третім - шостим пункту 3 Окремого доручення № 912/з/29, до матеріалів справи не надані.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, та необхідність відмовити у повному обсязі.

Судом встанволено, що що ОСОБА_3 отримувала додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень щомісячно, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 вод 19.09.2022 року, яку позивач сам долучив до позовної заяви.

З огляду на викладене вище, з урахуванням висновків зроблених судом в даній справі, суд вважає, що відсутні законні підстави для нарахування та виплати позивачу збільшеної додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць у період з лютого 2022 року по серпень 2022 року включно.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов