Справа № 620/8753/23
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2023 року Чернігів Справа № 620/8753/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заяць О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплати пенсії, виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження за період з травня 1986 року по квітень 1987 року, у розмірі відшкодування фактичних збитків, відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 та Постанови Кабінету Міністрів від 23.11.2011 року №1210 (зі змінами внесеними ПКМУ № 112 від 25.03.2014 №851 від 15.11.2017, №543 від 26.06.2019, №916 від 01.09.2021, №1307 від 09.12.2021);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії, виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження за період з травня 1986 року по квітень 1987 року у розмірі відшкодування фактичних збитків, відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанови Кабінету Міністрів від 23.11.2011 року №1210 (зі змінами внесеними ПКМУ №112 від 25.03.2014 №851 від 15.11.2017, №543 від 26.06.2019, №916 від 01.09.2021, №1307 від 09.12.2021).

Обґрунтовуючи вимоги позивач вказав, що спірний період його праці з травня 1986 року по квітень 1987 року на посаді вантажника - стропольщика ВАТ «Київенергобуд» підлягає зарахуванню, оскільки підтверджується наданими довідками, в тому числі архівними, а також особовими рахунками за 1986 - 1987 роки. У зв`язку з чим вважає, що дії відповідача, які виразились у відмові в перерахунку пенсії є протиправними.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов або заяви про визнання позову.

Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому останній заперечує щодо задоволення позовних вимог, зважаючи на те, що саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області мало бути визначено доцільність перерахунку пенсії позивача, за умови наявності в його пенсійній справі довідок про заробітну плату. Також Головне управління вказало, що при зверненні за перерахунком пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату, яка надається до заяви про перерахунок, обов`язковою умовою є підтверджені нарахування такої заробітної плати первинними документами та сплатою страхових внесків. Відтак, відповідач був позбавлений можливості здійснити перерахунок пенсії позивачу, оскільки дані, які зазначені у довідці не підтверджені первинними документами.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області пояснень щодо позову не надало.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне вказати про таке.

18.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою щодо перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" /а. с. 16-17/.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 24.05.2023 № 2500-0205-8/33535 /а. с. 18/ позивачу направлено рішення Відділу перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 24.05.2023 № 351 /а. с. 19/.

У рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області вказано, що розглянуто документи ОСОБА_1 , який 18.05.2023 звернувся із заявою про перерахунок пенсії «Зміна надбавки».

Згідно ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

До звернення долучено довідку заробітної плати № 03-559 від 19.05.1995, яка видана ВАТ Київенергобуд, за період з травня 1986 р. но квітень 1987 р., яка не підлягає зарахуванню, оскільки не підтверджена первинними документами та відсутній акт перевірки довідки.

Згідно п. 2 та п. 3 Постанови № 1307 від 09.12.2021 року «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 і від 26.12.2012 р. № 886» з 01 грудня 2022 р. здійснюється автоматичне, без звернення особи, переведення на пенсію на умовах, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за документами, що містяться в матеріалах пенсійних справ.

З урахуванням зазначеного, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 у перерахунку /а. с. 19/.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії протиправними, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-XII) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі по тексту - Закон №796-ХІІ) визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, а також соціальний захист.

Відповідно до частини першої статті 54 Закону № 796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (стаття 57 Закону № 796-ХІІ).

Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 5 ст. 54 Закону № 796-ХІІ).

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 № 1210 затвердив Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі по тексту - Порядок № 1210, у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - пенсії), а також визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків (пункт 1 Порядку № 1210).

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи (пункт 2 Порядку № 1210).

Відповідно до підпункту 2, 3, 4 пункту 3 Порядку № 1210 у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження:

2) на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС не менш як 12 місяців у період з 26 квітня 1986 р. до 1 серпня 1987 р., за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи в зоні відчуження. Якщо така особа виводилася із зони Чорнобильської АЕС за медичними показниками у зв`язку з переопроміненням, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС;

3) менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати (доходу) за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження;

4) менше календарного місяця у 1986-1990 роках (в тому числі особа, яка захворіла на променеву хворобу), за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної (одержаного) за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати (доходу) за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата (дохід) за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати (доходу) проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати (доходу).

Частиною 4 статті 15 Закону № 796-ХІІ встановлено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1) передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж та довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 1 липня 2000 року, а, починаючи з 1 липня 2000 року, індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку.

За змістом підпункту "в" пункту 7 Порядку №22-1 заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 1 липня 2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації (форма і зміст довідки визначено в додатку 1 Порядку).

Така довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії (пункт 2.10 Порядку № 22-1).

Обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.07.2020 у справі № 341/1132/17, яка, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, має бути врахована у спірних правовідносинах.

Згідно з довідкою № 2, виданою ОСОБА_1 , в тому, що з 26 квітня 1986 року він був безпосередньо занятий на роботах, що передбачені постановою ЦК КПРС Ради міністрів СРСР і ВЦСПС від 29 грудня 1987 року №1497-878 та постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 6 червня 1986 року №665-195, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку № 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173. Час вказаної праці до 1 січня 1988 року зараховується до стажу при нарахуванні пенсії у трикратному, а у 1988-1990 роках у полуторному розмірі /а. с. 20/.

Довідка № 03-559 від 19.05.2005, видана ОСОБА_1 про те, що йому за роботу в населених пунктах Янов, Вильча, Чернобиль зони відчуження в період з 1 травня 1986 року по 31 грудня 1986 року, з 1 січня 1987 року по 31 квітня 1987 року по місцю роботи УС ЧАЕС УПТК на Посаді вантажник - стропольщик виплачена заробітна платня в сумі 5108 рублів, 44 коп /а. с. 22/.

У довідці, наданої позивачу 11 лютого 2005 року за № 1 директором «КИЇВЕНЕРГОБУДПОСТАЧ» зазначено наступне: згідно Наказу ГлавПРУ УС ЧАЕС №34 від 25.01.1989 року пп.1.1. в складі УС ЧАЕС створено структурний підрозділ УПТК УС ЧАЕС. Наказом № 31 від 18.04.1991 року п.1 на базі УС ЧАЕС створений трест «Київенергобуд» з структурним підрозділом УПТК «Київенергобуд» пп 3 7. Наказом № 64 від 15.03.1994 року створено ВАТ «Київенергобуд». УПТК наказом № 1 від 01.04.1994 року треста «Київенергобуд» було перейменовано в Акціонерне Підприємство «Київенергобудснаб». Наказом № 48 від 11.09.1996 року Відкритого Акціонерного Товариства «Київенергобуд» Акціонерне Підприємство «Київенергобудснаб» перейменовано в філіал «Київенергобудснаб». На основі протоколу № 8 від 09.12.1996 року загального засідання Ради директорів і Правління AT «Київенергобуд» прийнято рішення перейменувати філіал «Київенергобудснаб» в Дочірнє Підприємство «Київенергобудпостач» /а. с. 31/.

Згідно архівної довідки Архівного відділу Іванківської районної державної адміністрації Київської області - Управління будівництвом Чорнобильської АЕС перейменовано в трест «Київенергобуд» 27 травня 1991 року наказом 37 ПБМО «Укренергобуд». 04 вересня 1992 року наказом №78 ПБМО «Укренергобуд», БМУ-3 реорганізоване в Управління будівництвом ЧАЕС. 15 березня 1994 року наказом №64 Міненерго України трест «Київенергобуд» реорганізований в AT «Київенергобуд». Управління будівництвом Чорнобильської АЕС, яке було реорганізоване на базі БМУ-№ ліквідоване 24 жовтня 1996 року наказом Держкомату України і його правонаступником згідно наказу Держкомату України № 516 від 18.11.1996 року є ДБПК «Атомспецбуд», м. Чорнобиль. У 2004 році в зв`язку з ліквідацією ДБПК «Атомспецбуд» документи з особового складу (особові рахунки по зарплаті, особові картки) були прийняті на зберігання в архівний відділ Іванківської райдержадміністрації /а. с. 23/.

Відповідно до Особового рахунку зарплатні за 1986 рік на ім`я ОСОБА_1 , зафіксований розмір його заробітної платні під час роботи в «Київенергобуд» /а. с. 24-25/, яке як вказано вище в подальшому реорганізовувалось та перейменовувалось.

Також наявна довідка з УС ЧАЕС УПТК від 19.11.2022 № 01-267 в тому, що заробіток ОСОБА_1 за період з травня місяця 1986 року по грудень місяць 1987 року складав: 8487 рублів 80 копійок. Підставою видачі довідки були особові рахунки за 1986 - 1987 роки /а. с. 26/.

Окрім того, згідно з довідкою № 97 від 19.03.1990, яка видана ОСОБА_1 в тому, що він був безпосередньо занятий на роботах, передбачених ЦК КПСС Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 5 червня 1986 року, що дає право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, з 29 квітня 1986 року по 31 грудня 1986 року, з 1 січня 1987 року по 31 грудня 1987 року та з 1 січня 1988 року по 19 березня 1990 року /а. с. 28/.

Таким чином, спірний період роботи позивача з травня 1986 року по квітень 1987 року на посаді вантажника - стропольщика ВАТ «Київенергобуд» підлягає зарахуванню відповідачем, оскільки підтверджується зазначеними вище довідками, у тому числі архівними, а також особовими рахунками за 1986 - 1987 роки.

Суд вказує, що довідка від 19.05.1995 № 03-559 видана належним органом, містить усі необхідні реквізити та відомості і підтверджується іншими наявними у матеріалах справи документами, а також враховуючи, що в порядку виконання обов`язку, визначеного частиною другою статті 77 КАС України, відповідачем не надано доказів недостовірності внесених у довідку показників заробітної плати та не надано суду інших розрахунків сум заробітної плати позивача за спірний період, а тому підстав для не врахування у розрахунок пенсії даних заробітної плати немає.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки відмова позивачу у перерахунку та виплаті пенсії оформлена рішенням відповідача № 351 від 24.05.2023, то суд з метою ефективного захисту та відновлення порушених прав позивача, вважає за необхідне визнати вказане рішення протиправним та скасувати його, а також зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії, виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження за період з травня 1986 року по квітень 1987 року, у розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 (зі змінами внесеними згідно з постановами КМ № 112 від 25.03.2014, № 851 від 15.11.2017, № 543 від 26.06.2019, № 916 від 01.09.2021, № 1307 від 09.12.2021).

Ухвалюючи таке рішення, суд враховує, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В справі «East/West Alliance Limited» проти України» (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polandа № 30210/96).

Також суд звертає увагу, що Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1, у редакції постанов правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1 та від 16.12.2020 №25-1), передбачає можливість застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій.

Згідно із пунктом 4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку №22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Пунктом 4.10 Порядку №22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Відповідно до матеріалів справи заява позивача про перерахунок пенсії була розглянута за екстериторіальним принципом ГУПФУ в Запорізькій області та прийнято рішення про відмову у перерахунку, яке надіслано позивачу листом ГУПФУ в Чернігівській області від 24.05.2023 № 2500-0205-8/33535, у зв`язку з чим саме ГУПФУ в Запорізькій області зобов`язане здійснити перерахунок та виплату пенсії.

При цьому суд вказує, що відповідно до положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, після перерахунку пенсії ГУПФУ в Запорізькій області, електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, тобто до ГУПФУ в Чернігівській області для здійснення виплати пенсії.

Враховуючи викладене, суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві на позов та відмовляє у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі в якості відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області. Крім того, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у цій справі виступає третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вказує, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду правомірності своїх дій.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 351 від 24.05.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження за період з травня 1986 року по квітень 1987 року, у розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 (зі змінами внесеними згідно з постановами КМ № 112 від 25.03.2014, № 851 від 15.11.2017, № 543 від 26.06.2019, № 916 від 01.09.2021, № 1307 від 09.12.2021).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, просп.Соборний, 158-б,м.Запоріжжя,69005, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, .

Повний текст рішення суду виготовлений 01 вересня 2023 року.

Суддя О.В. Заяць