Справа № 420/22677/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за заявою Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце знаходження: АДРЕСА_1 ) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків (в порядку ст. 283 КАС України),-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 30 серпня 2023 року о 14 годині 25 хвилини надійшла заява Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце знаходження: АДРЕСА_1 ), в якій позивач просить:

- підтвердити обґрунтованість рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), згідно рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 30.08.2023 року.

Ухвалою від 31 серпня 2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито особливе провадження, запропоновано відповідачу надати відзив на заяву з обґрунтуванням заперечень та призначено судове засідання на 01 вересня 2023 року о 01 год. 30 хвилин.

На обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що Головним управлінням ДПС в Одеській області 24.08.2023 року було прийнято наказ № 6744-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 » (РНОКПП НОМЕР_1 )», з 24.08.2023 року тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 25.08.2020 року - по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підставою для прийняття даного наказу слугувала наявність податкової інформації, отриманої в рамках проведеного аналізу, що свідчить про можливі порушення при проведенні розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій з порушенням забезпечення подання до органів ДПС звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій.

Зокрема, ФОП ОСОБА_1 протягом 2020 - 2023 років не забезпечено подання Z-звітів:

- у вересні 2020 року створено Z-звіт № 392 від 15.09.2020 року, та наступний Z-звіт №396 від 19.09.2020 року (за відсутності надходження Z-звітів № 393, 394, 395);

- у січні 2021 року відсутнє створення та надіслання Z-звіту за 08.01.2021 року за наявності інформації щодо по-чекового продажу товарно-матеріальних цінностей (чеки №4586 від 08.01.2021 року на суму продажу 699,87 грн., № 4587 від 08.01.2021 року на суму продажу 149,95грн., № 4588 від 08.01.2021 року на суму продажу 1025 грн.);

- у березні 2022 року подавались Z-звіти № 968, № 969, № 970, № 971, № 972 з нульовими показниками;

- у січні 2023 року відсутнє створення та надіслання Z-звіту за 14.01.2023 року за наявності інформації щодо по-чекового продажу товарно-матеріальних цінностей (чеки №2039 від 14.01.2023 року на суму продажу 199,98 грн., № 2040 від 14.01.2023 року на суму продажу 399,90 грн.).

Відповідно до вимог пункту 1.5 розділу І Порядку № 1057 суб`єкти господарювання, які використовують РРО (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та РРО, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі), повинні подавати до органів ДПС по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці у пам`яті РРО або пам`яті модемів, які до них приєднані.

Так, у відповідності до вимог п.п. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками.

У наказі Головного управління ДПС в Одеській області від 24.08.2023 року № 6744-п було зазначено, що контролюючий орган на підставі визначених пп. 191.1.4,191.1.8 п. 191.1 ст. 191 Податкового кодексу України та у відповідності до вимог пп. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, у зв`язку з наявною податковою інформацією, отриманою в рамках проведеного аналізу, що свідчить про можливі порушення при проведенні розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій з порушенням забезпечення подання до органів ДПС звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, наказує провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ).

У відповідності до даного наказу та направлень на перевірку від 29.08.2023 року №13222/15-32-07-06 та № 13223/15-32-07-06 посадовими особами Головного управлінняДПС в Одеській області 29.08.2023 року був здійсненний вихід з метою проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_2 , з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), та здійснено заходи щодо вручення копії наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 24.08.2023 року № 6744-п та направлень на проведення перевірки.

Посадовими особами було пред`явлено службові посвідчення та надано копію наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 24.08.2023 року № 6744-п та направлення на перевірку від 29.08.2023 року №13222/15-32-07-06 та № 13223/15-32-07-06 представнику ФОП ОСОБА_1 - адвокату Племениченку Г.В., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 28.08.2019 року № 08/28/2019/2 та надав ордер від 29.08.2023 № 1196629.

Адвокат відмовив посадовим особам Головного управління ДПС в Одеській області у допуску до проведення фактичної перевірки. Підстави не допуску було зазначено в акті: «відмовлено в допуску у зв`язку з відсутністю законних підстав на проведення перевірки ГУДПС на підставі наказу № 5320-п від 07.07.2023 теж з тих же підстав».

В свою чергу, представник позивача звертає увагу, що попередній наказ Головного управління ДПС в Одеській області від 07.07.2023 року № 5320-п був винесений з підстав, визначених пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України - щодо здійснення контролюючим органом функцій визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Таким чином, як підстави, так і предмет перевірки ФОП ОСОБА_1 повністю відрізняються за даними наказами.

Посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області складено 29.08.2023 року о 15 год. 27 хв. акт відмови від допуску до перевірки (зареєстровано - 29.08.2023 за № 3747/15-32-07-06-171). Даний акт було пред`явлено адвокату, який підписав його з зауваженнями.

В свою чергу, 30.08.2023 року о 11 годині 21 хвилин заступником начальника Головного управління ДПС в Одеській області Миколою Бородюком було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до п.п. 16.1.9, п.п.16.1.13 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків, серед іншого зобов`язаний не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи, допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як визначено в п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Також, відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, а саме: направлення, копії н казу на проведення перевірки та службових посвідчень осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Представник звертає увагу, що зазначені документи, були наявні на час проведення перевірки.

Так, представник позивача зазначає, що відповідно до п.п.94.2.3 п. 94.2 ст.94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з п.п.94.6.1 п. 94.6 ст. 94 ПК України керівник контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у п. 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.

Таким чином, у відповідності до п. 94.10 ст. 94 ПК України позивач звернувся до суду з даною заявою.

На виконання ухвали суду 01.09.2023 року (вхід. № ЕС/9806/23) через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник проти задоволення позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, з огляду на те, що:

- в наказі наявне посилання по п. 80.2.4 ПК України, як на підставу проведення перевірки, однак зміст наказу відноситься до п. 80.2.5 ПК України, а саме наявною податковою інформацією отриманою в рамках проведеного аналізу;

- Наказ про перевірку не містить жодних посилань на наявність та/або отримання будь-якої інформації про гіпотетичні порушення законодавства України Позивачем;

- Наказ про перевірку містить посилання на ст. 20 Податкового кодексу України, яка не є підставою для проведення перевірки;

- Наказ про перевірку містить посилання на п.п. 19-1.1.4, п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п. 19- 1.1.14 п. 19-1.1, ст. 19-1 Податкового кодексу України, яка не є підставою для проведення перевірки.;

- ФОП ОСОБА_1 вже перевіряла ГУ ДПС в Одеській області на підставі наказу 5220-п від 07.07.2023 року (акт перевірки датований 19.07.2023 року) за тих же самих підстав та за той же самий період.

Відповідач звертає увагу, що наказ не містить жодної інформації щодо неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій.

На думку відповідача для правомірності проведення перевірки недостатньо посилання в наказі на номер підпункту статті Податкового кодексу України.

На підтвердження своєї позиції, відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на практику Верховного Суду, зокрема на постанову Верховного Суду у складі КАС від 28.10.2021 року по справі № 520/10214/2020, в якій зазначено, що у спірному наказі не відображено на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази).

Тому на думку відповідача, формальне наведення у наказі посилання на пп. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80 ПК України не може вважатися достатнім обґрунтуванням підстав призначення перевірки.

На відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив заяву задовольнити.

Представник відповідача на судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог та просив відмовити у її задоволенні.

Судом заслухані усні пояснення представників сторін, досліджені письмові докази у справі та заслухані надані представниками сторін додаткові пояснення після дослідження письмових доказів та оголошена перерва до 14 години 00 хвилин 01 вересня 2023 року.

Після перерви представники сторони не з`явилися, у зв`язку з цим, керуючись ч. 3 ст. 268, ч. 9 ст. 205 КАС України, ухвалою суду, що занесено до протоколу судового засідання продовжено розгляд справи у порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Відповідно до інформації в картці платника податку, наявної в електронній системі податкового органу, Фізична особа підприємець ОСОБА_1 зареєстровано з 01.06.2011 року, перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області (а.с.10).

Основним видом діяльності відповідно до витягу є 47.30 роздрібна торгівля пальним.

Податкова адреса: АДРЕСА_3 .

Так, суд встановив, що Головним управлінням ДПС в Одеській області 24.08.2023 року було прийнято наказ № 6744-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 » (РНОКПП НОМЕР_1 )», податкова адреса: АДРЕСА_3 , адреса господарського об`єкту: АДРЕСА_4 , з 24.08.2023 року тривалістю 10 діб.

У наказі зазначено перевірку провести за період діяльності з 25.08.2020 року по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до змісту наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 24.08.2023 року № 6744-п підставою видання цього наказу є: на підставі визначених пп. 191.1.4,191.1.8 п. 191.1 ст. 191 Податкового кодексу України та у відповідності до вимог пп. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, у зв`язку з наявною податковою інформацією, отриманою в рамках проведеного аналізу, що свідчить про можливі порушення при проведенні розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій з порушенням забезпечення подання до органів ДПС звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, наказує провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ).

Суд встановив, що на підставі цього наказу та направлень на перевірку від 29.08.2023 року №13222/15-32-07-06 та № 13223/15-32-07-06 посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області 29.08.2023 року був здійсненний вихід з метою проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_2 , з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), та здійснено заходи щодо вручення копії наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 24.08.2023 року № 6744-п та направлень на проведення перевірки.

Посадовими особами було пред`явлено службові посвідчення та надано копію наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 24.08.2023 року № 6744-п та направлення на перевірку від 29.08.2023 року №13222/15-32-07-06 та № 13223/15-32-07-06 представнику ФОП ОСОБА_1 - адвокату Племениченку Г.В., який діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 28.08.2019 року № 08/28/2019/2 та надав ордер від 29.08.2023 № 1196629.

Наведені факти не були спростовані представником відповідача на судовому засіданні.

Суд встановив, що адвокат відмовив посадовим особам Головного управління ДПС в Одеській області у допуску до проведення фактичної перевірки, про що був складено акт відмови від допуску працівників Головного управління ДПС в Одеській області № 3747/15-32-07-06-17 від 29.08.2023 року.

Підставою не допуску в акті зазначено: «відмовлено в допуску у зв`язку з відсутністю законних підстав на проведення перевірки ГУДПС на підставі наказу № 5320-п від 07.07.2023 теж з тих же підстав».

Представник відповідача відмовився від підписання направлення на проведення перевірки та отримання копії наказу, про що також був складено акт № 3746/15-32-07-06-17 від 29.08.2023 року.

Матеріалами справи підтверджено, що начальником управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області подано заступнику начальника Головного управління ДПС в Одеській області звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податку від 30 серпня 2023 року № 5237/15-32-07-06-11, до якого додано копія наказу від 24.08.2023 року № 6744-п, направлень на перевірку, доповідна записка щодо проведення фактичної перевірки, копія акту про відмову від допуску та відмови від підписання направлення на проведення фактичної перевірки, інформаційні дані щодо ФОП ОСОБА_1

30.08.2023 року о 11 годині 21 хвилин за результатами розгляду зазначеного звернення заступником начальника Головного управління ДПС в Одеській області Миколою Бородюком було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 , яке позивач просить підтвердити.

Судом досліджено копії принт-скріну з бази АІС «Податковий блок» щодо надходження звітності ФОП ОСОБА_1 з використанням РРО.

Також додатково суд встановив, що наказом Головного управління ДПС в Одеській області від 07.07.2023 року № 5320-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 », прийнятого на підставі, визначених пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України - щодо здійснення контролюючим органом функцій визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, призначено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за фактичною адресою господарської одиниці: АДРЕСА_2 , автозаправочна станція (АЗС), з 10 липня 20023 року тривалість 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.01.2021 року по дату фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензії, свідоцтв.

Суд встановив, що на підставі наказу від 07.07.2023 року № 5320-п фактична перевірка була проведена та за її результатами складено акт № 19500/15-32-09-05/ НОМЕР_1 від 19.07.2023 року.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню, з таких підстав.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (далі- ПК України).

Згідно з п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п. 75.1.3. п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 80.1. ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї підстав, які перелічені у п. 80.2. ст. 80 ПК України. зокрема: пп. 80.2.4.: неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками.

Суд встановив, що підставою видання наказу про проведення фактичної перевірки від 24.08.2023 року № 6744-п стало у відповідності до вимог пп. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, у зв`язку з наявною податковою інформацією, отриманою в рамках проведеного аналізу, що свідчить про можливі порушення при проведенні розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій з порушенням забезпечення подання до органів ДПС звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, наказує провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ).

Статтею 81 Податкового кодексу України передбачені умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Так, відповідно до п. 81.1. ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

1. направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

2. копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

3. службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Аналіз наведених статтею ПК України доводить, що платник податків має право відмовити у допуску перевіряючих до перевірки виключно у випадках передбачених у п. 81.1.ст. 81 ПК України.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем не було допущено представників контролюючого органу до фактичної перевірки на підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області Головного управління ДПС в Одеській області від 24.08.2023 року № 6744-п та направлень на перевірку, про що був складений акт відмови від допуску працівників Головного управління ДПС в Одеській області № 3747/15-32-07-06-17 від 29.08.2023 року, та підставою не допуску в акті зазначено: «відмовлено в допуску у зв`язку з відсутністю законних підстав на проведення перевірки ГУДПС на підставі наказу № 5320-п від 07.07.2023 теж з тих же підстав».

Пунктом 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України визначено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Положеннями п.п. 94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з приписів п.94.5 ст.94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути повним або умовним.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Згідно з п. 94.6. ст. 94 ПК України, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Таким чином, з аналізу вказаних статей ПК України можна дійти висновку, що рішення про застосування адміністративного арешту майна може бути прийнято за умови наявності законних підстав для проведення перевірки та платником податків відмовлено у допуску проведення такої перевірки.

Представник відповідача обґрунтовує законність відмови у допуску працівників Головного управління ДПС в Одеській області тим, що в наказі наявне посилання по п. 80.2.4 ПК України, як на підставу проведення перевірки, однак зміст наказу відноситься до п. 80.2.5 ПК України, а саме наявною податковою інформацією отриманою в рамках проведеного аналізу; наказ про перевірку не містить жодних посилань на наявність та/або отримання будь-якої інформації про гіпотетичні порушення законодавства України Позивачем; наказ про перевірку містить посилання на ст. 20 Податкового кодексу України, та на п.п. 19-1.1.4, п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п. 19- 1.1.14 п. 19-1.1, ст. 19-1 Податкового кодексу України, які не є підставою для проведення перевірки; та ФОП ОСОБА_1 вже перевіряло ГУ ДПС в Одеській області на підставі наказу 5220-п від 07.07.2023 року (акт перевірки датований 19.07.2023 року) за тих же самих підстав та за той же самий період.

Представник позивача спростовував такі доводи відповідача, посилаючись на те, що попередня проведена перевірка на підставі наказу від 07.07.2023 року № 5220-п не є тотожною, ці перевірки стосуються регулювання різних відносин різними нормативно-правовими актами.

Так, за наказом від 07.07.2023 року № 5220-п була проведена перевірка щодо дотримання позивачем вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів,рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», а за наказом від 24.08.2023 року № 6744-п Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін, суд виходить із дослідження змісту наказів від 07.07.2023 року № 5220-п та від 24.08.2023 року № 6744-п, та доходить висновку, що дійсно ці накази стосуються здійснення контролю податковим органом за дотриманням законів, що регулюють різні сфери, стосуються різних періодів діяльності відповідача, а тому ці перевірки не є тотожними.

Посилання у наказі від 24.08.2023 року № 6744-п на перевірку, у тому числі наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, не є законною підставою для відмови від допуску контролюючого органу до фактичної перевірки, оскільки цим наказом охоплений інший період діяльності відповідача.

А посилання представника відповідача, що період перевірки завершується до дня закінчення фактичної перевірки, що охоплює й період перевірки за наказом від 07.07.2023 року № 5220-п не є законною підставою для відмови від допуску контролюючого органу до фактичної перевірки, оскільки зазначене питання могло бути врегульоване в ході фактичної перевірки.

Посилання представника відповідача, на те, що в наказі наявне посилання по п. 80.2.4 ПК України, як на підставу проведення перевірки, однак зміст наказу відноситься до п. 80.2.5 ПК України, а саме наявною податковою інформацією отриманою в рамках проведеного аналізу, відхиляються судом, оскільки в наказі від 24.08.2023 року № 6744-п чітко зазначено, що «у зв`язку з наявною податковою інформацією, отриманою в рамках проведеного аналізу, що свідчить про можливі порушення при проведенні розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій з порушенням забезпечення подання до органів ДПС звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, наказує провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 )».

Тобто зі змісту наказу вбачається, що перевірка стосується питання неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, що відповідає пп. 80.2.4. п. 80.2. ст. 80 ПК України.

Посилання відповідача на те, що у спірному наказі не відображено на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази), як на законну підставу для відмови від допуску контролюючого органу до перевірки, відхиляються судом, з таких підстав.

Так, як вже зазначалось судом, відповідно до приписів ст.. 81 ПК України лише непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відповідно до п. 81.1. ст. 81 ПК України перевіряючі мають надати копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Дослідивши зміст наказу від 24.08.2023 року № 6744-п, суд доходить висновку, що він відповідає наведеним вище вимогам, підстави проведення перевірки, визначені відповідно до вимог ПК України.

Суд зазначає, що суду не надано докази відмови працівників Головного управління ДПС в Одеській області у відмові роз`яснити представнику відповідача в чому саме наявні підстави вважати для ймовірного порушення суб`єктом господарювання Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Разом з цим із наведеної у наказі від 24.08.2023 року № 6744-п зрозуміло, що перевірка має стосуватися про можливі порушення при проведенні розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій з порушенням забезпечення подання до органів ДПС звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій.

Стосовно посилання представника відповідача на судову практику Верховного Суду у подібних спірних правовідносин суд зазначає таке.

Частиною 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки спірні правовідносини не можуть бути тотожними, зміст вказаної норми свідчить про те, що спірні правовідносини повинні бути подібними.

Суд зазначає, що висновок щодо застосування якої норми права викладено у постанові, а також обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах мають бути подібними.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.

Разом з тим, дослідивши постанови Верховного Суду, суд, що ці постанови не містить окремих мотивованих правових висновків Верховного Суду щодо суті вказаних спірних правовідносин, оскільки стосуються різних підстав видання наказів.

Посилання представника відповідача, що наказ про перевірку містить посилання на ст. 20 Податкового кодексу України, та на п.п. 19-1.1.4, п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п. 19- 1.1.8 п. 19-1.1, ст. 19-1 Податкового кодексу України, які не є підставою для проведення перевірки, є безпідставними, оскільки відповідно до п.п. 19--1.1.4. контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для виконання платіжних операцій (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.

Тобто цей пункт містить перелік операцій, за якими податковий орган здійснює контроль, до яких входить й проведення розрахункових операцій.

За таких встановлених судом обставин суд доходить висновку, що у відповідача не було законних підстав для відмови від допуску працівників Головного управління ДПС в Одеській для проведення фактичної перевірки, тому рішення про застосування адміністративного арешту майна платника ФОП ОСОБА_1 прийнято контролюючим органом правомірно.

Згідно з п.94.10 ст.94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Відповідно до п.94.11 ст.94 Податкового кодексу України рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу щодо арешту майна може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Враховуючи, що відповідно до п.94.10 ст.94 Податкового кодексу України, арешт на майно накладається рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом, Головне управління ДПС в Одеській області своєчасно звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із відповідною заявою.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 зазначеної статті Кодексу докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області є обґрунтованими, та відповідають приписам податкового законодавства, у зв`язку з чим належать задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, інші судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 283,371 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце знаходження: АДРЕСА_1 ) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків (в порядку ст. 283 КАС України),- задовольнити.

Підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце знаходження: АДРЕСА_1 ) згідно з рішенням заступника начальника Головного управління ДПС в Одеській області про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 30 серпня 2023 року.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ч. 8 ст. 283 КАС України, з урахуванням п.п.15.1. п.15. ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набуває законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення суду підлягає негайному виконанню відповідно до ч. 8 ст. 283, ст. 371 КАС України.

Cуддя Л.Р. Юхтенко