Справа № 200/4178/23
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

04 вересня 2023 року Справа №200/4178/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо невиплати пенсії позивачу за період з 18.08.2022 по 31.05.2023 в розмірі 195 544,19 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області сплатити позивачу пенсію за період з 18.08.2022 по 31.05.2023 в розмірі 195 544,19 грн., негайно після набрання судовим рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що він перебуває на обліку як отримувач пенсії за віком у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач) з 18.08.2022, яка йому була призначена на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.04.2023 у справі № 200/4787/22. Позивач зазначив, що вище наведене судове рішення виконано в повному обсязі. В зв`язку з тим, що призначення пенсії позивачу відбулося після судового спору, який було вирішено в повному обсязі на користь позивача, відповідач вирішив знов порушити права позивача не виплативши йому нараховану пенсію за період з 18.08.2022 по 31.05.2023, яка складає 195 544,19 грн., з посиланням на відсутність коштів у Пенсійному фонді України. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, що стали підставою для звернення до суду.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач 18.08.2022 засобами веб-порталу Пенсійного фонду України надав заяву про призначення пенсії за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV. Заява була відпрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №617 від 26.08.2022 позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу - 25 років, у зв`язку з ненаданням уточнюючих довідок про пільговий стаж, а саме, не зараховано до стажу такі періоди роботи позивача: період проходження строкової військової служби не зараховано до страхового стажу, оскільки дата народження позивача у військовому квитку не відповідає паспортним даним та відсутня дата початку строкової служби; період з 16.12.1995 по 30.01.1996, оскільки в уточнюючій довідці від 06.06.2022 № 04/14-1089 відсутнє посилання на частину 3 статті 114 Закону № 1058; період з 07.11.2007 по 05.12.2008, оскільки пільгова довідка видана без зазначення вихідного номера та дати видачі документа; період з 06.10.2009 по 14.01.2013, оскільки за вказаний період відсутня довідка на підтвердження особливий характер виконуваних робіт. Відповідач зазначив, що не погодившись з рішенням ГУ ПФУ у Львівській області позивач звернувся з позовом до суду. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10.04.2023 по справі № 200/4787/22 залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2023 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 617 від 26.08.2022 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.08.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду про зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 09.09.1992: з 16.12.1995 по 30.01.1996; з 07.11.2007 по 05.12.2008; з 06.10.2009 по 14.01.2013; у задоволенні решти позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та про застосування Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 відмовлено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496, 20 грн. Відповідач зауважив, що Кодексом адміністративного судочинства України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань, в установленому законодавством порядку. В травні 2023 рішення суду Головним управлінням у Львівській області виконано відповідно до покладених судом зобов`язань в межах своєї компетенції в повному обсязі. Згідно рішення суду позивачу призначено пенсію за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) з 18.08.2022. Відповідно до ч.3 ст.27 Закону №1058 максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, встановленого законодавством. Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 01.07.2022 встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, у розмірі 2027,00 грн., з 01.12.2022 - 2093,00 грн. Страховий стаж відповідно до статті 24 Закону № 1058 складає 40 років 01 місяць 21 день, в тому числі роботи підземні, професії за Пост. №202 (25) - 25 років 02 місяці 25 днів. Коефіцієнт страхового стажу відповідно до статті 25 Закону № 1058 складає 0,40083. Заробітна плата розрахована відповідно до статті 40 Закону № 1058 за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2003 по 31.10.2007, з 01.01.2008 по 31.08.2014, з 01.02.2015 по 30.09.2019 складає 29528,70 грн. (2,72245 - коефіцієнт заробітної плати х 10846,37 грн. - показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019-2021). Розмір пенсії позивача з 18.08.2022 складає 20270,00грн, в тому числі: 11835,99грн - розмір пенсії за віком (0,40083 х 29528,70грн); 101,35грн - доплата за понаднормативний стаж 5 років (2027,00 х 5%); 11685,62грн - доплата до пенсії по ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці»; 23622,96 грн - сума пенсії по ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» (80% від 29528,70 грн); 20270,00 грн - максимальний розмір пенсії (2027,00 грн х 10). Управлінням проведено розрахунок пенсії за період з 18.08.2022 по 31.05.2023, яка складає 195544,19грн. Після виконання рішення суду по пенсійній справі ОСОБА_1 проведено всі перерахунки, передбачені чинним законодавством. Виплату пенсії розпочато з червня 2023 року. Стосовно виплати доплати за вищевказаний період згідно з рішенням суду повідомив, що згідно з Положенням про Пенсійний фонд України, яке затверджене постановою КМУ від 23.07.2014 № 280 «Про затвердження Положення про Пенсійний фонд України», бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, КМУ є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує означену політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України: будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Доплата за рішенням суду як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу. Відповідач зазначив, що здійснював свої повноваження в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а отже своїми діями права та законні інтереси позивача не порушив. Стосовно позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність та стягнення грошових коштів, відповідач закцентував свою увагу на тому, що згідно ч.1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Відповідач зауважив, що судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21 грудня 2020 року у справі № 440/1810/19, від 18.05.2022 року у справі № 480/2378/21. Відповідач зазначив, що фактичною підставою для звернення до суду з цим позовом стала незгода позивача із діями та бездіяльністю відповідача під час виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.04.2023 по справі № 200/4787/22. На виконання рішення суду пенсійним органом призначено пенсію позивачу, нараховано пенсію за період з 18.08.2022 по 31.05.2023 року в сумі 195 544,19 грн. Таким чином, на думку відповідача, заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судових рішень, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду та в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення. Відповідач зауважив, що позивач звертаючись до суду з вимогами, які вже були предметом розгляду у справі № 200/4787/22 не врахував, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судових рішень, прийнятих в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Відповідач зазначив, що за встановлених обставин та норм процесуального закону в їх сукупності, він прийшов до висновку про закриття провадження у справі про визнання протиправною бездіяльність відповідача та стягнення грошових коштів. Аналогічна позиція викладена в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2023 у справі № 200/63/23. Відповідач просив в задоволенні позовних вимог позивача до нього відмовити в повному обсязі та закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 08.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Про відкриття провадження по справі, сторони були належним чином повідомлені, про що свідчить наявність реєстрації в кабінеті «електронного суду» представника позивача адвоката Верченко О.О. та відповідача відповідно до наявної відмітки та відмітки «доставлено» де дата отримання зазначеної ухвали 08.08.2023.

В той же час, відзив на позовну заяву, який був надісланий на адресу суду відповідачем від 23.08.2023 засобами електронного суду був отриманий представником позивача адвокатом Верченко О.О. також 23.08.2023 відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції №214970 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС.

Станом на дату винесення даної ухвали суду, від представника позивача адвоката Верченко О.О. на адресу суду відповіді на відзив, заперечень або будь-яких пояснень не надходило.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Як вже було встановлено судом при розгляді справи №200/4787/22 та було зазначено у рішенні суду від 10 квітня 2023 року, позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України, який видано органом 1452 від 09.09.2020.

18.08.2022 ОСОБА_1 засобами веб-порталу Пенсійного фонду України надав заяву про призначення пенсії за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

Заява була відпрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №617 від 26.08.2022 позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу - 25 років, у зв`язку з ненаданням уточнюючих довідок про пільговий стаж, а саме, не зараховано до стажу такі періоди роботи позивача: період проходження строкової військової служби не зараховано до страхового стажу, оскільки дата народження позивача у військовому квитку не відповідає паспортним даним та відсутня дата початку строкової служби; період з 16.12.1995 по 30.01.1996, оскільки в уточнюючій довідці від 06.06.2022 № 04/14-1089 відсутнє посилання на частину 3 статті 114 Закону № 1058; період з 07.11.2007 по 05.12.2008, оскільки пільгова довідка видана без зазначення вихідного номера та дати видачі документа; період з 06.10.2009 по 14.01.2013, оскільки за вказаний період відсутня довідка на підтвердження особливий характер виконуваних робіт.

Судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року у справі № 200/4787/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про оскарження рішення, визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 617 від 26.08.2022 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.08.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду про зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 09.09.1992 р.: з 16.12.1995 по 30.01.1996; з 07.11.2007 по 05.12.2008; з 06.10.2009 по 14.01.2013.

У задоволенні решти позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та про застосування Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496,20 грн.

Рішення суду від 10.04.2023 набрало законної сили 09 серпня 2023 року на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року.

Як встановлено судом та вбачається з відзиву відповідача на позовну заяву не заперечується сторонами по справі, в травні 2023 року рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду у Львівській області виконано відповідно до покладених судом зобов`язань в межах своєї компетенції в повному обсязі. Згідно рішення суду ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) з 18.08.2022. Страховий стаж позивача відповідно до статті 24 Закону № 1058 складає 40 років 01 місяць 21 день, в тому числі роботи підземні, професії за Пост. №202 (25) - 25 років 02 місяці 25 днів. Коефіцієнт страхового стажу відповідно до статті 25 Закону № 1058 складає 0,40083. Заробітна плата розрахована відповідно до статті 40 Закону № 1058 за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2003 по 31.10.2007, з 01.01.2008 по 31.08.2014, з 01.02.2015 по 30.09.2019 складає 29528,70грн. (2,72245 - коефіцієнт заробітної плати х 10846,37 грн. - показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019-2021). Розмір пенсії з 18.08.2022 складає 20270,00грн, в тому числі: 11835,99грн - розмір пенсії за віком (0,40083 х 29528,70грн); 101,35грн - доплата за понаднормативний стаж 5 років (2027,00 х 5%); 11685,62грн - доплата до пенсії по ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці»; 23622,96 грн - сума пенсії по ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» (80% від 29528,70 грн); 20270,00 грн - максимальний розмір пенсії (2027,00 грн х 10). Управлінням проведено розрахунок пенсії за період з 18.08.2022 по 31.05.2023, яка складає 195544,19грн. Після виконання рішення суду по пенсійній справі ОСОБА_1 проведено всі перерахунки, передбачені чинним законодавством. Виплату пенсії розпочато з червня 2023 року.

Вищезазначене також опосередковано підтверджується наявною в матеріалах справи та доданою в якості доказів до позовної заяви представником позивача адвокатом Верченко О.О., відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26.07.2023 №9612/02-16 та доданою до цієї відповіді довідкою про суми нарахованої та не виплаченої пенсії ОСОБА_1 за період з 18.08.2022 по 31.07.2023 яка складає 195 544,19 грн., та в графі розмір пенсії фактично виплачений зазначене 06.2023 та 07.2023 по 20 930,00 грн. за кожен місяць.

Вказані обставини не спростовується сторонами по справі.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно ч.1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ст. 14 КАС України).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому ст. 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами ст. ст. 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21 грудня 2020 року у справі № 440/1810/19, від 18.05.2022 року у справі № 480/2378/21.

Проаналізувавши предмет позову у справі, яка розглядається, суд дійшов висновку, що фактичною підставою для звернення до суду з цим позовом стала незгода позивача із діями та бездіяльністю відповідача під час виконання рішення суду у справі № 200/4787/22.

На виконання рішення суду пенсійним органом призначено пенсію позивачу, нараховано пенсію за період з 18.08.2022 року по 31.05.2023 року в сумі 195 544,19 грн. За червень та липень 2023 року відповідачем виплачено пенсійні виплати по 20930,00 грн. за кожний місяць. Сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 195 544,19 грн.

Таким чином, заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судових рішень, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Отже, позивач звертаючись до суду з вимогами, які вже були предметом розгляду у справі № 200/4787/22, не врахував, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судових рішень, прийнятих в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

Окрім цього, судом відповідно до комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» по справі №200/4787/22 не встановлено звернень позивача щодо встановлення судового контролю передбаченого ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України за виконанням рішення суду по вищезазначеній справі, або заяви передбаченої ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу (ч. 1 ст. 319 КАС України).

Вищенаведене відповідає висновкам викладеним у постанові Першого апеляційного адміністративного суду у справі №200/63/23 від 08.08.2023.

За встановлених обставин та норм процесуального закону в їх сукупності, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині вимог про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати пенсії позивачу за період з 18.08.2022 року по 31.05.2023 року в розмірі 195544,19 грн. та як похідної вимоги зобов`язання відповідача сплатити позивачу пенсію за період з 18.08.2022 по 31.05.2023 року в сумі 195 544,19 грн.

Відповідно до ч.2 ст.239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Суд наголошує, що відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином позивач має право подати клопотання на повернення судового збору сплаченого за подання даного адміністративного позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 238, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі №200/4178/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та стягнення грошових коштів.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтями 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 04.09.2023.

Суддя І.О. Голошивець