Справа № 280/5134/23
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 вересня 2023 року (09:35)Справа № 280/5134/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7, ); Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

10.07.2023 через підсистему «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 2), в якій позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 від 27.03.2023 №38;

визнати протиправними дії відповідача 2 при прийнятті та реєстрації заяви позивача за призначенням пенсії від 20.03.2023 та документів про підтвердження стажу;

зобов`язати відповідача 1 зарахувати позивачу до стажу з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за списком №1 період її роботи з 01.08.2005 по 21.12.2008, 25 днів за період її роботи при неповному робочому тижні з 25.08.2009 по 07.12.2009, 88 дні за період її роботи при неповному робочому тижні з 04.11.2013 по 22.05.2014, та призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно із Рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, з 20.03.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20.03.2023 позивач звернулась до відповідача 2 за призначенням пенсії за віком за Списком №1. На момент звернення за призначенням пенсії, позивач мала право на призначення пенсії згідно із п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно із Рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, оскільки звернулась у віці 48 років 8 місяців та мала більш ніж 15 років загального стажу та більш ніж 5 років пільгового стажу за Списком №1. Так, рішенням відповідача 1 від 27.03.2023 №38 у призначенні пенсії позивачу відмовлено у зв`язку із недосягненням пенсійного віку та відмовою зарахувати пільговий стаж за Списком №1 згідно із довідками Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» від 28.02.2022 №45, 46. Зауважує, що довідкою ЗДП «Кремнійполімер» від 28.02.2022 №45 підтверджено пільговий стаж позивача за період з 01.08.2005 по 21.12.2008, що становить 3 роки 4 місяці 20 днів, та 25 днів за період роботи з неповним робочим тижнем 25.08.2009 по 07.12.2009, за професією апаратника синтезу в хімічному виробництві, що передбачено Списком №1 розділ 8 підрозділ 1 позиція 8а.1, затвердженим Постановою КМУ від 16.01.2003 №36. Також, довідкою ЗДП «Кремнійполімер» від 28.02.2022 №46 підтверджено пільговий стаж позивача за період з 04.11.2013 по 22.05.2014, що становить 88 днів (робота з неповним робочим тижнем), за професією апаратника синтезу в хімічному виробництві, що передбачено Списком №1 розділ 8 підрозділ 1 позиція 8а.1, затвердженим Постановою КМУ від 16.01.2003 №36. Позивач вважає, що прийнятим рішенням відповідач 1 порушив її законні права та інтереси, оскільки воно ґрунтується на безпідставних мотивах і не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 17.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

07.08.2023 до суду від представника відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 33779), в якому останній зазначає, що рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 27.03.2023 №38, яким опрацьовано заяву позивача за принципом екстериторіальності, позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах. Так, зазначеним рішенням встановлено, що згідно наданих документів страховий стаж позивача на дату звернення становить 22 роки 01 місяців 00 днів, пільговий стаж за Списком №1 становить 05 років 04 місяців 08 днів. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи за Списком № 1: згідно довідки №46 від 28.02.2022 оскільки, атестація проводилась по дільницях цеху, а дільниця №7 в цеху №1 з виробництва кремнійорганічних сполук та сполук хлору в наказах про атестацію робочих місць відсутня; не надано довідку про відпрацьовані дні у особливо шкідливих умовах праці (вказано як надана); згідно довідки №45 від 28.02.2022 оскільки не надано довідку про відпрацьовані дні у особливо шкідливих умовах праці (вказано як надана), у пункті 2 довідки вказано «про надання навчальних відпусток за період 2006-2009 р.р. - 154 к. дні», у п.6 зазначається, що навчальні відпустки, за період роботи на підприємстві не надавались. Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до п.1 частини 2 статті 114 Закону №1058, оскільки заявниця не досягла віку 49 років і 6 місяців та пільговий стаж не підтверджено в установленому порядку. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Від представника відповідача 1 відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

20.03.2023 позивач звернулась ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пільгової пенсії за Списком № 1.

З урахуванням вимог до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок № 22-1), органом, що приймав рішення за заявою про призначення пенсії, визначено ГУ ПФУ у Вінницькій області.

Так, рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 27.03.2023 №38 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно п. 1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки заявниця не досягла віку 49 років і 6 місяців та пільговий стаж заявника не підтверджений в установленому порядку.

У рішенні зазначено, що згідно наданих документів страховий стаж позивача на дату звернення становить 22 роки 01 місяців 00 днів, пільговий стаж за Списком №1 становить 05 років 04 місяців 08 днів. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи за Списком № 1:

згідно довідки №46 від 28.02.2022 оскільки, атестація проводилась по дільницях цеху, а дільниця №7 в цеху №1 з виробництва кремнійорганічних сполук та сполук хлору в наказах про атестацію робочих місць відсутня; не надано довідку про відпрацьовані дні у особливо шкідливих умовах праці (вказано як надана);

згідно довідки №45 від 28.02.2022 оскільки не надано довідку про відпрацьовані дні у особливо шкідливих умовах праці (вказано як надана), у пункті 2 довідки вказано «про надання навчальних відпусток за період 2006-2009 р.р. - 154 к. дні», у п.6 зазначається, що навчальні відпустки, за період роботи на підприємстві не надавались.

Не погоджуючись із рішенням відповідача 1 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Підставою для відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, стало те, що позивач не досягла віку 49 років 6 місяців, визначеного пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-ІV, з досягненням якого, на думку відповідача 1, пов`язано виникнення права на пільгову пенсію у спірному випадку; не мала необхідного стажу роботи за Списком №1 в розмірі 7 років 6 місяців, оскільки відповідачем 1 не зараховано період роботи позивача за Списком №1 згідно довідок ЗДП «Кремнійполімер» від 28.02.2022 №45, 46.

При цьому, відповідач 1 керувався положеннями пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-ІV.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-ІV (в редакції станом на момент звернення позивача за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах) на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року.

Оскільки позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , то згідно положень пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах у осіб її віку виникає після досягнення віку 49 років 6 місяців.

Водночас, позивач вважає, що отримала право на пільгову пенсію за віком за Списком №1 на умовах, визначених пунктом «а» статті 13 Закону №1788-XII.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України від 2 березня 2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VІІІ) (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, Конституційний Суд України рішенням від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах та необхідного страхового стажу. Перший із цих законів визначав такий вік у 45 років та необхідний страховий стаж 15 років, тоді як другий - у 50 років та необхідний страховий стаж 20 років.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20, правовідносини у якій є подібними до спірних, вказала, що оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20 дійшла висновку, що застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15), а не норми Закону № 1058-ІV.

Застосовуючи висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20 та Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) до обставин даної справи, суд враховує, що позивач до 1 квітня 2015 року працювала на посадах, які дають право на пільгову пенсію за Списком №1 (що підтверджується довідками ЗДП «Кремнійполімер» від 28.02.2022 №№45, 46), отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення пункту «а» статті 13 Закону №1788-ХІІ, відповідно до якого право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 мають жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Судом встановлено, що позивач на дату подання заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах 20.03.2023 досягла віку 45 років, у зв`язку з чим відмова в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з підстав недосягнення пенсійного віку є протиправною.

Щодо страхового стажу, слід зазначити, що відповідач визнає загальний страховий стаж позивача 22 років 01 місяців 00 днів, що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з огляду на положення пункту «а» статті 13 Закону №1788-ХІІ.

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду роботи згідно з довідками ЗДП «Кремнійполімер» від 28.02.2022 №№45, 46, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Разом із тим, з матеріалів справи судом встановлено, що до заяви про призначення пенсії і до суду позивачем надано довідки Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» від 28.02.2022 №№45, 46, у яких наявна інформація про пільговий стаж позивача за Списком №1.

Так, довідкою ЗДП «Кремнійполімер» від 28.02.2022 №45 підтверджено пільговий стаж ОСОБА_1 за період з 01.08.2005 по 21.12.2008, що становить 3 роки 4 місяці 20 днів, та 25 днів за період роботи з неповним робочим тижнем з 25.08.2009 по 07.12.2009, за професією апаратника синтезу в хімічному виробництві, що передбачено Списком №1 розділ 8 підрозділ 1 позиція 8а.1, затвердженим Постановою КМУ від 16.01.2003 №36.

Разом з цим, у довідці зазначено про навчальні відпустки 154 к.д. за 2006-2009 рр.

Також, довідкою ЗДП «Кремнійполімер» від 28.02.2022 №46 підтверджено пільговий стаж позивача за період з 04.11.2013 по 22.05.2014, що становить 88 днів (робота з неповним робочим тижнем), за професією апаратника синтезу в хімічному виробництві, що передбачено Списком №1 розділ 8 підрозділ 1 позиція 8а.1, затвердженим Постановою КМУ від 16.01.2003 №36.

Так, суд зазначає, що довідки ЗДП «Кремнійполімер» від 28.02.2022 № №45, 46 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній містять всю необхідну інформацію, наведену у пункту 20 Порядку №637, у т.ч. інформацію про відпрацьовані дні при неповному робочому тижні.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відмова у зарахуванні періоду роботи до пільгового стажу носить формальний характер та обґрунтовується виключно тим, що не надано довідки про відпрацьовані дні у особливо шкідливих умовах праці, що не відповідає принципам верховенства права.

Водночас, суд зазначає, що пенсійним законодавством не передбачено обов`язку особи подавати окрему довідку про кількість відпрацьованих днів.

У довідці ЗДП «Кремнійполімер» від 28.02.2022 №45 наявна інформація, про роботу при неповному робочому тижні з 25.08.2009 по 07.12.2009. За зазначений період позивачем відпрацьовано 25 днів при п`ятиденному робочому тижні.

У довідці ЗДП «Кремнійполімер» від 28.02.2022 №46 також наявна інформація, про роботу при неповному робочому тижні з 04.11.2023 по 22.05.2014. За зазначений період позивачем відпрацьовано 88 днів при п`ятиденному робочому тижні.

Суд зазначає, що наявність у довідці від 28.02.2022 №45 описки щодо навчальної відпустки не є тим недоліком, який може мати наслідком порушення конституційного права позивача на пенсійне забезпечення.

Щодо посилання відповідача 1 на те, що атестація проводилась по дільницях цеху, а дільниця №7 в цеху №1 з виробництва кремнійорганічних сполук та сполук хлору в наказах про атестацію робочих місць відсутня, суд зазначає, що у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 від 28.06.1974 наявна інформація про проведену атестацію робочих місць (наказ №230 від 15.07.2010).

Разом з цим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах щодо атестації робочого місця у подібних правовідносинах, а саме:

« особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник».

Вищезазначене свідчить, що позивачем надано усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження пільгового стажу за Списком № 1.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, період її роботи з 01.08.2005 по 21.12.2008, 25 днів за період її роботи при неповному робочому тижні з 25.08.2009 по 07.12.2009, 88 дні за період її роботи при неповному робочому тижні з 04.11.2013 по 22.05.2014.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Запорізькій області при прийнятті та реєстрації заяви позивача за призначенням пенсії від 20.03.2023 та документів про підтвердження стажу, суд зазначає наступне.

Згідно з абзацами другим, третім, четвертим, шостим пункту 4.3 розділу ІV Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Згідно з пунктом 4.7 розділу IV Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Підставою для повідомлення заявника про перерахунок/відмову перерахувати пенсію може бути виключно рішення, прийняте територіальним органом ПФУ з цього питання.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти висновку, що у разі звернення пенсіонера із заявою про призначення/перерахунок пенсії та надання необхідних документів, саме уповноважений орган Пенсійного фонду України має за результатами розгляду такої заяви прийняти мотивоване рішення. При цьому структурний підрозділ такого органу визначається за принципом екстериторіальності, тобто питання призначення/перерахунку пенсії може бути вирішено будь-яким територіальним органом Пенсійного фонду, обраним за принципом випадковості.

З вищевикладеного суд робить висновок, що позивач помилково дійшов висновку, що відповідач 2 мав обов`язок надсилати повідомлення із переліком документів, що мають бути подані позивачем додатково.

Оскільки відповідачем 2 не вчинялося жодних дій та не приймалось рішень з питання призначення пенсії позивачу, то в цій частині позовні вимоги є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на обставини справи, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача буде визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 27.03.2023 №38 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та зобов`язання відповідача 1 зарахувати до пільгового стажу період її роботи з 01.08.2005 по 21.12.2008, 25 днів за період її роботи при неповному робочому тижні з 25.08.2009 по 07.12.2009 та 88 дні за період її роботи при неповному робочому тижні з 04.11.2013 по 22.05.2014, у зв`язку із чим призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно із Рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, починаючи з дня звернення за призначенням пенсії, а саме - з 20.03.2023.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 858,88 грн., відтак зазначена сума підлягає стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань територіального органу Пенсійного фонду України який прийняв протиправне рішення - ГУ ПФУ у Вінницькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7, ); Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії від 27.03.2023 №38.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 період її роботи з 01.08.2005 по 21.12.2008, 25 днів за період її роботи при неповному робочому тижні з 25.08.2009 по 07.12.2009, 88 днів за період її роботи при неповному робочому тижні з 04.11.2013 по 22.05.2014, у зв`язку із чим призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно із Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, з 20.03.2023.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 858,88 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 88 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 04.09.2023.

Суддя Ю.В. Калашник