Справа № 357/8585/23
Суддя: Кошель Б. І.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/8585/23
Провадження № 2-а/357/108/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Нізовій А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи ГУ ДПС у Київській області Ірини Миринець, Головного управління ДПС у Київській області про визнання незаконною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до уповноваженої особи ГУ ДПС у Київській області Ірини Миринець, Головного управління ДПС у Київській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона являється фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність. 14.11.2022 року ОСОБА_1 постановлено на облік до Білоцерківській ДПС, як фізичну особу, що провадить незалежну професійну діяльність. Будучи обізнаною про обов`язок подання декларації про доходи, 26.04.2023 року позивачем подано Декларацію за 2022 рік. Проте, оскільки на той час їй не було достеменно відомо, що згідно п. 49.2. ст. 49 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Із зазначеного виходить, що якщо особою, яка проводить незалежну професійну діяльність протягом звітного періоду не отримувався дохід, від такої діяльності, то обов`язку подання Декларації, у тому числі додатку Ф2 у зазначеної особи не виникає, а протягом 2022 року будь-яких доходів від професійної діяльності ОСОБА_1 не отримувала. Тобто, виходячи з викладеного обов`язку подавати декларацію про доходи за 2022 рік вона не мала. Проте, маючи недостатньо досвіду у складанні подібних документів, 26.04.2023 року через застосунок «Особистий кабінет платника податку» позивач подала декларацію про доходи за 2022 рік, про що у відповідь отримала відповідні документи Ф-1, від 26.04.2023 року, які засвідчували факт подачі та збереження поданих нею документів на центральному рівні. В зв`язку з напевно технічними проблемами в роботі сайту, або ж нестабільним підключенням до інтернет-мережі позивач тривалий час не могла отримати документ ф-2, який би підтвердив «прийняття та перевірку» Декларації контролюючим органом, і лише 02.05.2023 року вона отримала вказаний документ, в якому було зазначено, що її декларацію не прийнято в зв`язку з виявленням помилки в ній, а саме описки (контролюючим органом було вказано ДПС Білоцерківського району, замість ДПС м. Біла Церква). В зв`язку з цим, позивачем були внесені виправлення до Декларації та 02.05.2023 року направлено її повторно. Тобто, фактично Декларація нею була подана 26.04.2023, а 02.05.2023 року нею були виправлені описки в раніше поданій, 26.04.2023 року Декларації. Згодом, а саме 03.06.2023 позивачем було отримано поштове відправлення №712 від Білоцерківської ДПС. Дане відправлення містило наступні документи: - протокол № 918/10-36-24- 08/ НОМЕР_1 про адміністративне правопорушення від 26.05.2023 року та акт про результати камерної перевірки даних податку на доходи фізичних осіб. Згідно вказаних документів, щодо ОСОБА_1 складено адміністративний протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164-1 КУпАП України, за несвоєчасне подання декларації про доходи. 17.06.2023 року позивачем було отримане поштове відправлення №392 від Білоцерківської ДПС. Дане відправлення містило наступні документи: -постанову № 1038/10-36-24-08 про накладення адміністративного стягнення від 07.06.2023 року та акт про неявку фізичної особи для складання протоколу про адміністративне правопорушення від 07.06.2023 року. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуло до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164-1 КУпАП України та піддано штрафу у сумі 51 грн. Зазначену постанову позивач вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки вказаних у постанові адміністративних правопорушень вона не допускала. Так, при складанні адміністративного протоколу від 26.05.2023 року, на підставі якого 07.06.2023 року було винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, посадова особа ГДІ Білоцерківського відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ТУДПС у Київській області ОСОБА_2 посилається на порушення ОСОБА_1 правових норм, передбачених п.п.49.18.4, 49.18. ст. 49, п. 176.1,ст. 176 Податкового кодексу України. Проте, ст. 49 п. 2 Податкового кодексу України, на який посилається посадова особа, прямо зазначено, що платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Отже, якщо особою, яка проводить незалежну професійну діяльність протягом звітного періоду не отримувався дохід, від такої діяльності, то обов`язку подання Декларації, у тому числі додатку Ф2 у зазначеної особи не виникає. Проте, посадовою особою Білоцерківською ДПС даний факт був проігнорований, більш того посадовець при складанні протоколу про адміністративне правопорушення прямо посилається на порушення вказаної норми закону. Крім цього позивач зазначає, що протокол про притягнення до адміністративного правопорушення не відповідає нормам КУпАП. При складенні протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі. Позивач зазначає, що протокол, про притягнення до адміністративної відповідальності складено всупереч вимог ст. 256 КУпАП, про що свідчить наступне: - протокол про притягнення її до адміністративної відповідальності складено 26.05.2023 року одноосібно посадовою особою ГДІ Білоцерківського відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУДПС у Київській області Загородньою Мариною (по батькові посадової особи у порушення вимог ст.256 КУпАП не вказано); - даний протокол складено без її участі, без участі понятих; - її позбавлено права подачі пояснень та зауважень та не роз`яснено прав передбачених ст. 288 КУпАП. При отриманні 17.06.2023 року поштового відправлення, в якому містилася постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення, нею було виявлено ще один документ, а саме акт «11912/10-36-24-08 від 07.06.2023 року «про неявку фізичної особи ОСОБА_1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення», в якому вказано, що ніби-то позивач запрошувалася до Білоцерківської ДПС на 13:00 годину 06.06.2023 року для складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в дійсності був складений ще 26.05.2023 року, що свідчить про те, що посадовими особами Білоцерківської ДПС до офіційного документу внесені заздалегідь неправдиві відомості, крім того будь-якого запрошення(виклику) для складання протоколу позивач взагалі не отримувала, а тому вважає, що протокол про притягнення її до адміністративної відповідальності є незаконним та недопустимим (у розумінні його, як доказу вини). Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Позивач вважає, що уповноважена особа ГУ ДПС у Київській області Ірина Миронець не виконала вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та винесла незаконну постанову. Враховуючи викладене, позивач просила суд поновити строк на оскарження постанови, визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 1038/10-36-24-08, винесену 07 червня 2023 року уповноваженою особою ГУДПС у Київській області Іриною Миронець про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і закрити справу.

Ухвалою судді від 21 липня 2023 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.(а.с.32)

Відповідачі, які належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі не скористалися своїм правом подати відзив на позовну заяву у строк, визначений в ухвалі судді.(а.с.35-36)

Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідно до п. 1 ст.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач просила поновити їй пропущений строк оскарження постанови про накладання адміністративного стягнення, у зв`язку з тим, що оскаржувану постанову позивач отримала 17.06.2023 року, тобто після закінчення 10 денного строку на їх оскарження, оскільки згідно ч.2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що клопотання позивачки про поновлення строку для звернення до суду із вказаним адміністративним позовом є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 14.11.2022 року ОСОБА_1 поставлено на облік до Білоцерківського ДПС, як фізичну особу, що проводить незалежну професійну діяльність. (а.с. 18-19)

Постановою № 1038/10-36-24-08 від 07.06.2023 року уповноваженою особою ГУ ДПС у Київській області Іриною Миронець на підставі протоколу від 26.05.2023 року № 918/10-36-24-08/ НОМЕР_1 та доданих до нього матеріалів справи про адміністративні правопорушення рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2022 рік, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 51 грн. за порушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-1 КУпАП, а саме: за порушення платником пп. 49.18.4 п.49.18 ст. 49, п.176.1 ст.176 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями. (а.с. 8,9,10)

Згідно акту №11912/10-36-24-08 від 07.08.2023 року про неявку фізичної особи для складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 06.06.2023 року о 13:00 год. для складання протоколу не з`явилася. (а.с.11)

Відповідно до п.п.49.18.4 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, у тому числі самозайнятих осіб, - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п.176.1 ст. 176 176.1. Платники податку зобов`язані: а) вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього Кодексу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку. Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику; б) отримувати та зберігати протягом строку давності, встановленого цим Кодексом, документи первинного обліку, в тому числі на підставі яких визначаються витрати при розрахунку інвестиційного прибутку та формується податкова знижка платника податку; в) подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов`язковим. На вимогу контролюючого органу та в межах його повноважень, визначених законодавством, платники податку зобов`язані пред`являти документи і відомості, пов`язані з виникненням доходу або права на отримання податкової знижки, обчисленням і сплатою податку, та підтверджувати необхідними документами достовірність відомостей, зазначених у податковій декларації з цього податку; г) подавати особам, які згідно з цим Кодексом визначені відповідальними за утримання (нарахування) та сплату податку до бюджету, документи на підтвердження права платника податку, який отримує такі доходи, на застосування соціальних податкових пільг; ґ) у порядку, визначеному законом, допускати посадових (службових) осіб контролюючого органу на територію або до приміщень, що використовуються платником податку для отримання доходів від провадження господарської діяльності; д) здійснювати заходи, передбачені цим Кодексом, у разі зміни підстав для отримання податкової соціальної пільги; е) своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 26.04.2023 року подано декларацію про доходи за 2022 рік, про що у відповідь позивач отримала відповідні документи Ф-1, від 26.04.2023 року, які засвідчували факт подачі та збереження поданих нею документів на центральному рівні. (а.с. 21)

Позивач зазначила, що у зв`язку з технічними проблемами в роботі сайту, або ж нестабільним підключенням до інтернет-мережі вона тривалий час не могла отримати документ Ф-2, який би підтвердив «прийняття та перевірку» Декларації контролюючим органом, і лише 02.05.2023 року вона отримала вказаний документ, в якому було зазначено, що її декларацію не прийнято в зв`язку з виявленням помилки в ній, а саме описки (контролюючим органом було вказано ДПС Білоцерківського району, замість ДПС м. Біла Церква). В зв`язку з цим, позивачем були внесені виправлення до Декларації та 02.05.2023 року направлено її повторно. Тобто, фактично Декларація нею була подана 26.04.2023, а 02.05.2023 року нею були виправлені описки в раніше поданій, 26.04.2023 року Декларації. (а.с. 21-25)

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до вимог ч. 1. ст. 164-1 КУпАП відповідальність настає у разі неподання або несвоєчасне подання громадянами декларацій про доходи чи включення до декларацій перекручених даних, неведення обліку або неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов`язкову форму обліку.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

За правилами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

У той же час, відповідачами у ході розгляду даної справи не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину позивача у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-1 КУпАП, за викладене у оскаржуваній постанові про притягання до відповідальності обставин.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 07.06.2023 року винесена з порушенням порядку накладення адміністративного стягнення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У зв`язку з чим постанова про накладення адміністративного стягнення № 1038/10-36-24-08, винесена 07 червня 2023 року уповноваженою особою ГУДПС у Київській області Іриною Миронець про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає скасуванню, а справа - закриттю, на підставі ст.286 КАС України.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 243-246, 250, 286 КАС України,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до уповноваженої особи ГУ ДПС у Київській області Ірини Миринець, Головного управління ДПС у Київській області про визнання незаконною та скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 1038/10-36-24-08, винесену 07 червня 2023 року уповноваженою особою ГУДПС у Київській області Іриною Миронець про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164-1 КУпАП.

Закрити справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164-1 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення (проголошення). Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення (проголошення) має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Уповноважена особа ГУ ДПС у Київській області Загородня Марина Миколаївна, адреса:б-р Олександрійський, буд. 12, м. Біла Церква, Київська обл.., 09117.

Відповідач: Головне управління ДПС у Київській області; адреса: вул.. Святослава Хороброго, буд. 5-А, м. Київ, 03151; .

СуддяБ. І. Кошель