Справа № 160/7365/23
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2023 року Справа № 160/7365/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому проваджені) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
Ухвалою суду позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 15.05.2023р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 по справі №160/18554/21, яке набрало законної сили 14.01.2022 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у обчисленні і виплаті основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року (з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії (станом на 05 березня 2019 року) без обмеження її максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність і обчисленої із розрахунку 83% грошового забезпечення згідно довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 29.12.2020 року №ФД 104832 та у невиплаті недоплаченої частини пенсії та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести обчислення і виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року (з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії (станом на 05 березня 2019 року) без обмеження її максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність і обчисленої із розрахунку 83% грошового забезпечення згідно довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 29.12.2020 року №ФД 104832 та здійснити виплати недоплаченої частини пенсії з урахуванням проведених виплат.

14.02.2022 відповідач листом №5335-1913/С-01/8-0400/22 повідомив позивача, що на виконання зазначеного рішення суду останньому проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 в розмірі 83% від грошового забезпечення 33363,00грн., яке зазначено у довідці від 29.12.2020 року за №ФД 104832, яка надана Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони без обмеження її максимальним розміром. Доплата за період з 01.04.2019 по 28.02.2022 становить 371275грн. 15коп. Згідно з пунктами 20, 29 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Тому, доплату на виконання рішення суду в розмірі 371275грн. 15коп. буде здійснено після надходження бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Виплата пенсії з 01.03.2022 буде здійснюватись у розмірі 27691грн. 29коп, який обчислено на виконання рішення суду.

На звернення позивача від 06.02.2022, відповідач листом №7781-4105/С-01/8-0400/22 від 23.03.2022 повідомив, що на виконання рішення суду від 13.12.2021 по справі №160/18554/21 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 в розмірі 83% від грошового забезпечення 33363,00грн., яке зазначено у довідці від 29.12.2020 року за №ФД 104832, яка надана Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони без обмеження її максимальним розміром. Згідно з пунктами 20, 29 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Доплату за період з 01.04.2019 по 28.02.2022 у розмірі 371275грн. 15коп. буде здійснено після надходження бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. З 01.03.2022 розмір пенсії позивача, перерахований на виконання рішення суду становить 27691грн. 29коп.

30.05.2022 листом №02133/10335 відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м.Дніпро) повідомлено позивача, що державний виконавець не може самостійно провести перерахунок пенсії та здійснити виплату заборгованості та позбавлений можливості перерахувати на користь позивача суми заборгованості.

05.12.2022 ухвалою суду по справі №160/18554/21 ОСОБА_1 відмовлено у встановленні судового контролю.

На звернення позивача від 10.07.2022, відповідач листом №23435-17030/С-01/8-0400/22 від 05.08.2022 повідомив, що на виконання рішення суду від 13.12.2021 по справі №160/18554/21 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 в розмірі 83% від грошового забезпечення 33363,00грн., яке зазначено у довідці від 29.12.2020 року за №ФД 104832, яка надана Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони без обмеження її максимальним розміром. Доплата пенсії на виконання рішення суду за період з 01.04.2019 по 28.02.2022 становить 371275грн. 15коп. З 01.03.2022 виплата пенсії здійснюється у розмірі 27691грн. 29коп., який обчислено на виконання рішення суду.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо обчислення розміру заборгованості по пенсії з 01.04.2019 по 28.02.2022, позивач звернувся за захистом своїх прав, свобод та інтересів до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Відповідно до ст.58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 ст.4 вказаного Закону визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно ст.5 вказаного Закону виключно цим Законом, визначаються, зокрема порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Підстави для припинення виплати пенсії визначені ст.49 вказаного Закону, згідно з якою виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.46 цього Закону нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

При цьому відсутність відповідного фінансування не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов`язку здійснити таку виплату, і не може позбавляти особу права на отримання належних сум пенсії.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд при розгляді справи №805/402/18-а.

Разом з тим, основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (п.9 ч.2 ст.129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Законом №1401-VIII від 02.06.2016р. Конституція України була доповнена ст.129-1, положення якої визначають, що суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Вказані конституційні положення знайшли своє продовження у КАС України, а також у Законі України «Про судоустрій і статус суддів». Так, ст.2, ч.2 ст.14 КАС України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. При цьому, у ст.370 КАС України додатково закріплено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року №3-рп/2003).

Органи Пенсійного фонду України фінансують пенсійні виплати за рахунок коштів Державного бюджету у межах виділених асигнувань.

Таким чином, нарахована позивачу сума пенсії має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, зокрема Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

Згідно із підпунктами 4-5 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує ведення бухгалтерського обліку з виконання доходів і видатків, кошторису видатків на утримання управління Фонду та своєчасно складає і в установленому порядку подає затверджену звітність головним управлінням Фонду.

Тобто, виплати грошової допомоги здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від територіального органу Пенсійного фонду України.

З позовної заяви та доданих матеріалів вбачається, незгода позивача з обрахованими та виплаченими сумами пенсійних виплат. При цьому, позивач заявляє вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у наданні розрахунку на доплату пенсії під час її перерахунку з 01.04.2019 та зобов`язання відповідача надати такий розрахунок. Отже, позивач не ставить питання про перерахунок або стягнення конкретної суми, а тому доводи позовної заяви не обґрунтовують предмет позову.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що темою електронного звернення позивача до відповідача 10.07.2022 є скарга, а не запит (заява, звернення) щодо незгоди також із сумами нарахованих та виплачених пенсійних виплат.

Отже, позивач не просив відповідача оновлений розрахунок, а тому з матеріалів справи не вбачається протиправності дій відповідача.

Відповідно до приписів ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).

Відповідно до положень ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати на користь позивача відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.9, 90, 72-78, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова