Справа № 480/1039/23
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 р. Справа № 480/1039/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.04.2023, головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька, м. Суми, повний текст складено 13.04.23 по справі № 480/1039/23

за позовом ОСОБА_1

до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області третя особа Міністерство внутрішніх справ України

про визнання протиправним та скасування наказу в частині,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Управління МВС України в Сумській області (далі по тексту УМВС України в Сумській області, відповідач), третя особа Міністерство внутрішніх справ України, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області № 1 о/с від 09.01.2023 у частині звільнення полковника міліції ОСОБА_1 , начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України в Сумській області, з органів внутрішніх справ на підставі п. 64 «а» Положення про проходження рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ; вирішити питання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення у даній справі та надання доказів у порядку, визначеному ч. 7 ст. 139 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про протиправність наказу УМВС України в Сумській області № 1 о/с від 09.01.2023, яким позивача звільнено з органів внутрішніх справ на підставі п. 64 «а» Положення про проходження рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.071991 №114 (далі Положення № 114), як такого, що прийнятий без фактичного поновлення ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ, без подання рапорту на звільнення у зв`язку з досягненням граничного віку та без попереднього погодження з МВС України. Таким чином, вважає, що голова ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області, підписавши оскаржуваний наказ, умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, унаслідок чого конституційні права на працю позивача були порушені.

Пояснив, що шляхом подання рапорту від 05.01.2023 довів до відома відповідача про своє бажання щодо звільнення зі служби в органах внутрішніх справ за три місяці, як того вимагає п. 68 Положення № 114, що у свою чергу вказує на наявність у нього права до закінчення тримісячного строку відкликати поданий рапорт. При цьому, подання рапорту про звільнення зі служби без зазначення чіткої дати звільнення не вказує на наявність у сторін домовленості про звільнення позивача до закінчення тримісячного строку та не доводить, що сторони в інший спосіб погодили дату звільнення позивача до спливу строку, передбаченого п. 68 Положення № 114.

Відтак, станом на 09.01.2023 (дата видання спірного наказу) тримісячний строк на відкликання поданого позивачем рапорту не закінчився, а тому відповідач видаючи спірний наказ незаконно позбавив ОСОБА_1 реалізувати таку можливість. Крім того, незаконною є позиція відповідача щодо визначення правової підстави звільнення, оскільки у рапорті від 05.01.2023 позивач чітко висловив намір про звільнення з органів внутрішніх справ саме за власним бажанням на підставі п.«ж» п. 64 Положення № 11, натомість оскаржуваним наказом самовільно та на власний розсуд звільнено позивача на підставі пункту «а» п. 64 Положення №114 (за віком).

Також вказав, що обставини відсутності повноважень голови ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області щодо звільнення позивача з посади начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Сумській області без отримання такого права від Міністра внутрішніх справ, які встановлені рішеннями Сумського окружного адміністративного суду від 06 січня 2021 року у справі № 480/3868/20, яке набрало законної сили 25 травня 2021 року, та від 10 грудня 2021 року у справі № 480/9069/21, яке набрало законної сили 01 листопада 2022 року, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року у справі № 818/716/15, в силу положень ч. 4 ст. 78 КАС України не доказуються під час розгляду даної справи, у якій беруть участь ті самі особи, стосовно яких встановлено ці обставини.

Звернув увагу суду на те, що голові ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області було достеменно відомо про наявність указаних судових рішень, мотивувальна частина яких прямо вказує на заборону звільнення позивача з посади начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Сумській області без попереднього наказу МВС України.

При цьому, посилання відповідача на лист Міністра внутрішніх справ України від 31 грудня 2022 року вих. № 41237/1/22-2022 у якості погодження звільнення позивача зі служби в органах внутрішніх справ не заслуговує на увагу, оскільки, відповідно до змісту наведеного листа, голові ліквідаційної комісії запропоновано вирішити питання про подальше проходження служби позивача в органах внутрішніх справ з урахуванням досягнення ним граничного віку перебування на службі. Тобто відповідачу надано свободу вибору, на власний розсуд, прийняти рішення про звільнення позивача або утриматись від таких дій. Натомість, приписи п.70 Положення № 114 містять чітку, однозначну та таку, що не потребує альтернативного або розширеного тлумачення, вимогу про те, що звільнення полковника міліції відбувається Міністром внутрішніх справ або особами, яким таке право надано Міністром внутрішніх справ.

Таким чином, з урахуванням вимог Положення № 114, Положення про Міністерство внутрішніх справ України, надання права на звільнення позивача не може бути реалізовано шляхом надіслання звичайного листа, оскільки Міністр внутрішніх справ України видає розпорядчі документи у формі наказів. Наведене підтверджується, зокрема, тим, що вперше позивач був звільнений з посади саме наказом МВС України № 110-0/с від 30.01.2015, а УМВС України у Сумській області 02.02.2015 видало похідний від нього наказ № 34 о/с.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 у справі № 480/1039/23 позов ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, третя особа - Міністерство внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування наказу в частині задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області №1 о/с від 09.01.2023 у частині звільнення полковника міліції ОСОБА_1 , начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України в Сумській області, з органів внутрішніх справ на підставі п. 64 «а» Положення про проходження рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, ненадання належної оцінки наявним у справам доказам, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 у справі № 480/1039/23.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги виклав у послідовності накази щодо поновлення та звільнення ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ. Зазначив, що п. 8 Розділу І Положення № 114 встановлено обов`язок звільнення осіб, які досягли граничного віку перебування на службі, без попереднього подання рапорту про звільнення. Відтак, для позивача, виходячи з того, що останній мав звання полковника міліції - граничний вік перебування на службі - 50 років, а тому і було видано спірний наказ УМВС України в Сумській області від 09.01.2023 № 1 о/с, яким відповідно до п. п. 7, 8 Положення № 114 позивача звільнено в запас (з постановкою на військовий облік) за п. 64 пп. «а» (за віком).

Заперечував проти доводів позивача щодо відсутності доказів наявності у голови ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області повноважень на звільнення у запас полковника міліції ОСОБА_1 з посади начальника УБОЗ УМВС України в Сумській області, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074, якою затверджено Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (пп. 4 п. 21 Порядку № 1074), голова ліквідаційної комісії має повноваження на звільнення працівників та видання відповідних наказів.

Щодо наділення безпосередньо Міністром внутрішніх справи України голову ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області повноваженнями звільнити позивача зі служби, окремо звернув увагу, що саме Міністр внутрішніх справ наказом від 22.06.2022 № 384 призначив головою ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області ОСОБА_2 , який відповідно до пп. 4 п. 21 вимог п. 70 Порядку № 1074, уповноважений звільняти працівників та видавати відповідні накази.

Разом з тим, листом Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2022 № 41237/1/22-2022 голову ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області проінформовано, що у зв`язку із набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію» Закон України «Про міліцію» втратив чинність із 07.11.2015, а Міністр внутрішніх справ України - повноваження керувати всією міліцією України. Враховуючи викладене, голова ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області під час видання наказу від 13.08.2021 № 4 о/с про звільнення полковника міліції ОСОБА_1 діяв у спосіб, визначений законом, у межах наданих повноважень та з дотриманням вимог Положення № 114.

Крім того, зауважив, що ані позивач у адміністративному позові, ані суд першої інстанції у мотивувальній частині рішення не зазначив, яким нормативно-правовим або організаційно-розпорядчим документом, чинним на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено обов`язкову наявність наказу Міністра внутрішніх справ України або іншого розпорядчого, як підстави для видання наказу головою ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області про звільнення особи старшого начальницького складу (полковника міліції) за п. 64 «а» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ (за віком) з урахуванням факту здійснення ліквідації УМВС України в Сумській області.

За таких обставин, законність наказу УМВС України в Сумській області від 09.01.2023 № 1 о/с позивачем безпідставно ставиться в залежність від дій іншої юридичної особи (МВС України), обов`язковість вчинення яких прямо не передбачено законом.

Щодо рапорту позивача про звільнення на підставі пункту 64 «ж» Положення № 114 (за власним бажанням) вказав, що з системного аналізу пунктів 8 та 64 Положення № 114, вбачається, що досягнення граничного віку є самостійною підставою для звільнення зі служби, а звільнення за власним можливе у випадку, якщо особа середнього, старшого і вищого начальницького складу не досягла граничного віку та за наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків. Враховуючи вищезазначене, застосування до спірних правовідносин положень п. 68 Положення № 114 в частині додержання тримісячного строку для реалізації рапорту про звільнення за власним бажанням, є безпідставним, оскільки позивач звільнений не за власним бажанням на підставі п. 64 «ж» 6 Положення № 114, а у зв`язку із досягненням граничного віку на підставі п. 64 «а» Положення № 114.

У надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу позивач, виклавши доводи, аналогічні змісту позовної заяви, заперечував проти задоволення її вимог, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. Додатково вказав, що зі змісту листа від 24 листопада 2022 року вих. 19/48 убачається, що голова ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області звертається до Державного секретаря МВС України Юрія Лубковича з проханням вжити відповідних дієвих заходів в межах компетенції МВС «з метою виконання постанови ДААС від 01.11.2022 № 480/9069/21». Тобто, вказаний лист у жодному разі не може розглядатись, як звернення за погодженням про звільнення або поданням на звільнення позивача, оскільки він стосується виконання рішення суду, яким визнано протиправним та скасовано наказ про звільнення позивача. Фактично, вказаний лист є зверненням за отриманням консультації щодо організації подальшого проходження служби позивачем у органах внутрішніх справ.

Стверджує, що прийняття відповідачем оскаржуваного наказу у порушення вимог Положення № 114 та Конституції України призвело до парадоксальної та неприпустимої у правовій державі ситуації, коли правовий статус позивача одночасно регулюють два різних організаційно-розпорядчих документа: діючий наказ Міністра внутрішніх справ України від 16 червня 2020 року №455 о/с, відповідно до змісту якого ОСОБА_1 з 03 лютого 2015 року й по теперішній час перебуває на службі в органах внутрішніх справ на посаді начальника УБОЗ УМВС України в Сумській області, та наказ голови ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області від 09 січня 2023 року № 1 o/c, яким позивача з займаної посади звільнено.

У надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу МВС України підтримав позицію відповідача щодо наявності законних підстав для видання оскаржуваного наказу, яким позивача звільнено зі служби на підставі п. «а» п. 64 Положення №114. Крім того вказав, що МВС України та УМВС України в Сумській області є окремими юридичними особами, які самостійно відповідають за своїми зобов`язаннями. При цьому, МВС України є центральним органом виконавчої влади, а відповідач його територіальним підрозділом. Зауважив, що головою ліквідаційної комісії відповідача було звільнено ОСОБА_1 з посади керівника структурного підрозділу територіального органу виконавчої влади з дотриманням вимог Закону України «Про центральні органи виконавчої влади».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працював в органах внутрішніх справ на різних посадах.

Наказом МВС України від 30.01.2015 № 119-о/с звільнений з посади начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України у Сумській області.

Мав спеціальне звання полковника міліції. На підставі цього наказу відповідачем видано наказ № 34 о/с від 02.02.2015 про звільнення ОСОБА_1 . Ці обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються копією трудової книжки позивача (а.с.16-19).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2020 по справі № 818/716/15 частково задоволено позов ОСОБА_1 до МВС України, Міністра внутрішніх справ України Авакова А.Б., УМВС України в Сумській області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Визнані протиправними та скасовані накази МВС України від 30.01.2015 №119 о/с та УМВС України в Сумській області від 02.02.2015 № 34 о/с в частині звільнення полковника міліції ОСОБА_1 , начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України в Сумській області з органів внутрішніх справ на підставі п.п.1 п.2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про очищення влади» від 16.09.2014 року №1682-VII та п. 62 «а» Положення про проходження рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Вирішено поновити ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ на посаді начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України в Сумській області з 03.02.2015 та стягнути з УМВС України в Сумській області на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 03.02.2015 (а.с.20-27).

28.05.2020 видано наказ УМВС України в Сумській області № 1 о/с в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України в Сумській області та виплати середньомісячний розмір грошового забезпечення у межах стягнення у сумі 8978,47 грн.

29.05.2020 видано наказ УМВС України в Сумській області № 2 о/с про звільнення ОСОБА_1 у запас (з поставленням на військовий облік) за п. 64 «а» (за віком).

16.06.2020 на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 у справі №818/716/15 МВС України було видано наказ №455 о/с про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України в Сумській області (а.с.38).

На виконання ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 у справі №818/716/15 (а.с.33-37), якою було відмовлено у прийнятті звіту УМВС України в Сумській області, головою ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області 15.05.2021 було видано наказ № 1 о/с «Про внесення змін до наказу УМВС України в Сумській області від 29.05.2020 № 2о/с», відповідно до якого позивача було звільнено у запас за п. 64 «а» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ (за віком) з 17.06.2020.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06.01.2021 у справі №480/3868/20 (а.с.39-42), яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2021, наказ УМВС України в Сумській області від 29.05.2020 № 2 о/с визнано протиправним та скасовано.

На виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.01.2021, яке набрало законної сили 27.05.2021, головою ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області 27.05.2021 було видано наказ № 2о/с про скасування наказу УМВС України в Сумській області від 29.05.2020 № 2 о/с.

13.08.2021 головою ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області видано наказ № 4 о/с про звільнення ОСОБА_1 у запас за п. 64 «а» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ (за віком).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2021 у справі № 480/9069/21 (а.с.43-45) позов ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області № 4-о/с від 13.08.2021 про звільнення ОСОБА_1 у запас за п. 64 "а" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ (за віком). У задоволенні інших вимог - відмовлено.

На виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2021 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2022, головою ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області 25.11.2022 було видано наказ про скасування наказу УМВС України в Сумській області від 13.08.2021 № 4 о/с про звільнення ОСОБА_1 у запас за п. 64 "а" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ (за віком).

У подальшому 24.11.2022 голова ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області листом за вих. № 19/48 звернувся до МВС України з питань виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2021 у справі № 480/9069/21 з урахуванням позиції суду та положень п. 8 Положення № 114 (а.с.80).

Листом МВС України від 31.12.2022 № 41237/1/22-2022 (а.с.56) голову ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області проінформовано, що у зв`язку із набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію» Закон України «Про міліцію» втратив чинність із 07.11.2015, а Міністр внутрішніх справ України - повноваження керувати всією міліцією України.

06.01.2023 на адресу ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області надійшов рапорт ОСОБА_1 від 05.01.2023 про звільнення з 06.01.2023 за власним бажанням (а.с.47).

Наказом УМВС України в Сумській області від 09.01.2023 № 1 о/с відповідно до п. п. 7, 8 Положення № 114 позивача звільнено в запас (з постановкою на військовий облік) за п. 64 пп. «а» (за віком) (а.с.50).

Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач звернувся з позовом до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваного наказу, як такого, що прийнятий з порушенням вимог Порядку № 114. Судом враховано, що відповідачем не подано будь-яких доказів надання голові ліквідаційної комісії повноважень на звільнення осіб у званні полковника міліції, яким є позивач. Крім того, питання правомірності дій відповідача щодо звільнення позивача саме неуповноваженою особою вже вирішувалось судом та у зв`язку із порушенням відповідачем встановленого законодавством порядку прийняття такого рішення наказ УМВС в Сумській області № 2 о/с від 29.05.2020 про звільнення ОСОБА_3 був скасований в судовому порядку ( справа № 480/3868/20).

Встановивши, що наказом МВС України від 16.06.2020 № 455 о/с ОСОБА_1 поновлено на службі в органах внутрішніх справ на посаді начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України у Сумській області з 03.02.2015 на виконання рішення суду у справі 818/716/15, який не скасований, не змінений та не визнаний недійсним, суд дійшов висновку, що наказ про звільнення позивача №1 о/с від 09.01.2023 видано відповідачем з порушенням встановленого законодавством порядку, протиправно, а тому він підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 "Про утворення органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" передбачено ліквідацію як юридичної особи публічного права УМВС України у Сумській області. Постановою Кабінету Міністрів України № 834 від 13.10.2015 встановлено перелік деяких територіальних огарів Міністерства внутрішніх справ, що ліквідуються.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (інтернет посилання - https://usr.minjust.gov.ua/content/ free-search/person-result) УМВС України у Сумській області є територіальним органом МВС України, на момент розгляду справи як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанцій, перебуває в стані припинення, створено ліквідаційну комісію, але ліквідація не завершена.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074 затверджено Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі Порядок №1074).

Відповідно до п. 17-19 Порядку № 1074 голова комісії з припинення органу виконавчої влади після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про припинення територіальних органів утворює відповідні комісії, затверджує їх голів та визначає строк проведення реорганізації або ліквідації.

До комісії з припинення органу виконавчої влади або територіального органу (далі комісія) з моменту затвердження її персонального складу переходять повноваження щодо управління справами у частині забезпечення здійснення заходів, пов`язаних з реорганізацією або ліквідацією відповідно органу виконавчої влади або територіального органу. Право підписувати документи щодо припинення органу виконавчої влади або територіального органу надається голові комісії з моменту його затвердження до дня внесення запису про державну реєстрацію припинення органу виконавчої влади або територіального органу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Для здійснення своїх повноважень голова комісії видає накази, використовуючи бланки органу виконавчої влади або територіального органу, що припиняється.

У відповідності до вимог п.п. 4 п. 21 Порядку № 1074 голова комісії забезпечує дотримання порядку звільнення працівників, зокрема тих, що є членами комісії, у тому числі письмово попереджає їх не пізніше ніж за два місяці до звільнення, повідомляє державну службу зайнятості про звільнення працівників із зазначенням їх чисельності, звільняє працівників і забезпечує своєчасний розрахунок з ними під час звільнення, видає відповідні накази та підписує необхідні документи.

З наведеного слідує, що голова комісії зобов`язаний забезпечити дотримання порядку звільнення працівників з органів, що ліквідуються.

Наказом МВС України від 06.11.2015 № 1388 "Про організаційно-штатні питання" визнано такими, що втратили чинність штати органів, підрозділів, закладів, установ та підприємств МВС України, у тому числі УМВС України у Сумській області.

Згідно з ч. 11 ст. 7 Закону України «Про міліцію» начальники районних, районних у містах, міських, лінійних управлінь (відділів) головних управлінь, управлінь Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі призначаються на посаду і звільняються з посади Міністром внутрішніх справ України без погодження з органами місцевого самоврядування, місцевими органами виконавчої влади та їх посадовими особами.

Нормами п. 2.4 Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року № 3720-XII, начальник управління по боротьбі з організованою злочинністю в Республіці Крим, начальники обласних управлінь, управлінь міст Києва та Севастополя, начальники відділів по боротьбі з організованою злочинністю на транспорті призначаються на посаду і звільняються з неї Міністром внутрішніх справ України за поданням начальника Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю, погодженим з Комісією Верховної Ради України з питань боротьби з корупцією і організованою злочинністю, а начальник Управління по боротьбі з організованою злочинністю в Республіці Крим - також за погодженням з Головою Верховної Ради Республіки Крим.

Так, порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки визначає Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою КМУ від 29.07.1991 №114 (далі Положення № 114).

Відповідно до п. 7 Розділу І Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу залежно від присвоєних їм спеціальних звань перебувають на службі в органах внутрішніх справ до такого віку: особи середнього і старшого начальницького складу, за винятком полковників міліції та полковників внутрішньої служби - 45 років; полковники міліції та полковники внутрішньої служби - 50 років; генерал-майори міліції, генерал-майори внутрішньої служби, генерал-лейтенанти міліції та генерал-лейтенанти внутрішньої служби - 55 років; генерал-полковники внутрішньої служби - 60 років.

Відповідно п. 8 Розділу І Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу, які досягли встановленого для них пунктом 7 цього Положення віку, підлягають звільненню в запас з постановкою на військовий облік або у відставку.

З аналізу наведених норм слідує, що голова комісії зобов`язаний забезпечити дотримання порядку звільнення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, встановленого Положенням № 114, Законом України «Про міліцію» та постановою Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року № 3720-XII, що діяли на момент звільнення позивача у 2015 році, зокрема в частині того, що призначення на посаду начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України у Сумській області та звільнення з неї здійснювалось за наказом Міністра внутрішніх справ.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 має звання полковника, досяг 50- річного віку, у зв`язку з чим було прийнято наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області № 1 о/с від 09.01.2023 про звільнення полковника міліції ОСОБА_1 , начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України в Сумській області, з органів внутрішніх справ на підставі п. 64 «а» Положення про проходження рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

При цьому, у даній справі спірним є питання щодо наявності повноважень у голови Ліквідаційної комісії УМВС в Сумській області на звільнення у запас полковника міліції ОСОБА_1 з посади начальника УБОЗ УМВС України в Сумській області.

Обґрунтовуючи правомірність спірного наказу, представник відповідача зазначає, що в силу вимог п.п. 4 п. 21 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою КМУ від 20.10.2011 № 1074, голова ліквідаційної комісії має повноваження на звільнення працівників та видання відповідних наказів.

Однак, колегія суддів зазначає, що вказаною нормою на голову ліквідаційної комісії крім надання повноважень на звільнення працівників та видання відповідних наказів, покладено обов`язок забезпечення дотримання порядку звільнення працівників, який у спірних правовідносинах врегульовано Положенням № 114.

Варто зазначити, що згідно з п. 70 Розділу VII Положення № 114 звільнення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу в запас і відставку провадиться: до полковника міліції, полковника внутрішньої служби включно начальниками головних управлінь, управлінь МВС в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі і рівними їм начальниками, яким таке право надано Міністром внутрішніх справ; осіб вищого начальницького складу - відповідно до законодавства.

Враховуючи, що позивач має звання полковника міліції, вказане Положення №114 є чинним на час розгляду справи, не зважаючи на втрату чинності Законом України "Про міліцію", а будь-яке виключення з наведеного порядку у випадку ліквідації територіального органу влади не передбачено, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що звільнення позивача мало здійснюватися у порядку, встановленому Положенням № 114.

Вищенаведеним також спростовуються доводи апелянта щодо відсутності конкретної норми, яка б передбачала необхідність погодження, видачу організаційно-розпорядчого документу Міністром внутрішніх справ щодо наділення повноваженнями голову ліквідаційної комісії на звільнення особи старшого начальницького складу (полковника міліції) ОСОБА_1 .

Разом з цим, відповідачем не подано будь-яких доказів на підтвердження дотримання ним вимог п. 70 Положення № 114 в частині надання голові ліквідаційної комісії повноважень на звільнення осіб у званні полковника міліції.

Окрім того, суд апеляційної інстанції враховує, що питання правомірності дій відповідача щодо звільнення позивача саме неуповноваженою особою вже вирішувалось судом та у зв`язку із порушенням відповідачем встановленого законодавством порядку прийняття такого рішення наказ УМВС в Сумській області № 2 о/с від 29.05.2020 про звільнення ОСОБА_1 було визнано протиправним та скасовано рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06.01.2021 у справі № 480/3868/20, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2021, а у подальшому і наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області № 4-о/с від 13.08.2021 про звільнення ОСОБА_1 у запас за п. 64 "а" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ (за віком) скасовано рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2021 у справі № 480/9069/21, залишеним без змін судом апеляційної інстанції від 01.11.2022.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись вищевказаною нормою, враховуючи подібність обставин у даній справі з обставинами у справах № 480/3868/20 та № 480/9069/21, колегія суддів вважає за необхідне врахувати висновки судів в частині того, що порядок звільнення осіб у звані полковника міліції врегульовано саме Положенням № 114, у відповідності з яким мало відбуватись звільнення ОСОБА_1 зі служби в органах внутрішніх справ.

Таким чином, відповідачу неодноразово наголошувалось на необхідності дотримання вимог Положення № 114, зокрема п. 70, щодо наділення Міністром внутрішніх справ уповноважених конкретних осіб - начальників головних управлінь і рівними їм начальниками, правом на звільнення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу в запас і відставку провадиться, а саме: до полковника міліції, полковника внутрішньої служби. Однак, відповідачем, ігноруючи висновки суду щодо спірного питання, знов було прийнято оскаржуваний наказ за відсутності уповноваженої особи.

Твердження Міністерства внутрішніх справ України про дотримання головою ліквідаційної комісії порядку звільнення позивача, який визначено Законом України «Про центральні органи виконавчої влади», колегія суддів вважає неприйнятним, оскільки такий порядок врегульовано спеціальним нормативно-правовим актом, а саме Положенням № 114, на необхідності дотримання якого наголошували суди у справах № 480/3868/20 та № 480/9069/21.

Колегія суддів зазначає, що листом МВС України №41237/1/22-2022 від 31.12.2022, адресованим голові ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області у відповідь на лист щодо виконання постанови ДААС від 01.11.2022 № 480/9069/21 за позовом ОСОБА_1 , повідомлено, що на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2020, винесеного у справі № 818/716/15, наказом МВС від 16.06.2020 № 455 о/c ОСОБА_1 поновлено на службі в органах внутрішніх справ на посаді начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України в Сумській області з 03 лютого 2015 року. Резолютивною частиною вказаного рішення суду чи іншими судовими рішеннями стосовно ОСОБА_1 будь-якого іншого зобов`язання на Міністерство внутрішніх справ України не покладено, а отже, рішення суду Міністерством виконано в повному обсязі.

Додатково роз`яснено, що у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію» Закон України «Про міліцію» втратив чинність із 07 листопада 2015 року, а Міністр внутрішніх справ України - повноваження керувати всією міліцією України.

3 метою проведення ліквідації територіальних органів МВС у жовтні 2015 року було видано наказ про затвердження складу ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області з визначенням її основних повноважень як це передбачено статтями 104, 105, 110, 111 Цивільного кодексу України та Порядком № 1074.

Пославшись на п. 70 Положення №114, з метою забезпечення захисту прав і інтересів Міністерства внутрішніх справ України запропоновано вирішити питання подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ ОСОБА_1 з урахуванням досягнення ним граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ.

Колегія суддів вважає, що вказаний лист не можна вважати рішенням Міністра внутрішніх справ, яким уповноважено голову ліквідаційної комісії УМВС в Сумській області на звільнення ОСОБА_1 , оскільки вказаний лист був направлений з метою інформування виконання постанови ДААС від 01.11.2022 у справі № 480/9069/21. Відтак, відповідачем станом на час розгляду даної справи не доведено звернення з метою наділення повноваженнями голову ліквідаційної комісії щодо звільнення полковника міліції ОСОБА_1 з посади начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України в Сумській області.

За встановлених у справі обставин, колегія суддів вважає, що недотримання відповідачем вимог Положення №114, а також ігнорування судових рішень по справам № 480/3868/20 та № 480/9069/21, в яких надавалась оцінка діям відповідача щодо звільнення ОСОБА_1 неуповноваженою особою, є достатньою підставою для визнання протиправним та скасування наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області № 1 о/с від 09.01.2023 у частині звільнення полковника міліції ОСОБА_1 , начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України в Сумській області, з органів внутрішніх справ на підставі п. 64 «а» Положення про проходження рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 по справі № 480/1039/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова