Справа № 260/5619/23
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 серпня 2023 року м. Ужгород№ 260/5619/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Вінцюк Ю.Б. в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), у якому просить: визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 про звільнення; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 про звільнення у зв`язку з наявністю батька, який є особою з інвалідністю другої групи, що відповідно до абз. 6 пп. Г п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є підставою для припинення/розірвання контракту.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ним був поданий рапорт 20.04.2023, в якому він просив звільнити його з військової служби на підставі пп. г п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». До рапорту були додані підтверджуючі поважні сімейні обставини докази, однак позивач не отримав жодної відповіді. Відтак, вважає, що відповідач протиправно не вчинив дії щодо його звільнення з підстав передбачених Законом.

Ухвалою від 07 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Відповідач надав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог зазначивши, що підстави для звільнення військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, під час дії воєнного стану чітко і вичерпно визначені пунктом 3 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ. Відповідно, вважає, що позивачем неналежним чином зазначено в рапорті підстави для звільнення і рапорт не підлягав задоволенню. Окрім того, відповідач вказує, що ним повністю порушено порядок реалізації права на звільнення з військової служби.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив, що позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України, що підтверджується контрактом від 16 жовтня 2020 року (а.с.6).

Згідно довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 13.01.2023 №240 позивач у період з 24.02.2022 по 07.09.2022, з 14.10.2022 по 13.01.2023 брав участь у вищевказаних заходах.

18 квітня 2023 року позивач звернувся з рапортом до командира Військової частини № НОМЕР_1 про своє звільнення з лав ЗСУ, на підставі абз. 6 пп. г п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки батько позивача - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою з інвалідністю другої групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 19.03.2019 серії 12ААА№768823. У вказаному рапорті позивач повідомив про своє небажання проходити військову службу. У зв`язку з цим просив звільнити з військової служби (а.с.8-9).

Судом встановлено, що вказаний рапорт відповідачем не розглянуто.

Згідно відповіді військової частини НОМЕР_1 від 09 червня 2023 року №2111 на адвокатський запит представника позивача від 22.05.2023 року, щодо розгляду рапорту відповідачем зазначено, що поданий рапорт не був підписаний ОСОБА_1 та в наданих документах позивача відсутні підстави для звільнення відповідно до абз.6 пп.г п.2 ч.5 ст.26 Закону, оскільки відсутній висновок про те, що його батько потребує здійснення над ним постійного догляду.

Вважаючи, що військовою частиною НОМЕР_1 допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду його рапорту, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан. На момент розгляду даної адміністративної справи воєнний стан в Україні триває.

Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232 передбачено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану на підставах (окрім іншого): г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема: необхідність здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною; необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи; необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Відповідно до частини 7 статті 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначений у Положенні про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженому Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення №1153/2008).

Згідно з пунктом 260 Положення №1153/2008 під час дії особливого періоду військовослужбовці звільняються з військової служби з підстав, визначених статтею 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", та з урахуванням особливостей, передбачених статтею 26-2 названого Закону.

При цьому, нормами підпункту 2 пункту 225 Положення №1153/2008 передбачено, що звільнення військовослужбовців із військової служби під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) здійснюється на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу": у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них

Порядок звільнення врегульований пунктами 233-243 Положення №1153/2008.

Пунктом 233 Положення №1153/2008 закріплено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Відповідно до пункту 14.10 Розділу XIV "Особливості проходження військової служби, служби в резерві та виконання військового обов`язку в запасі в особливий період" Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.

Документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України.

Командири військових частин зобов`язані забезпечити своєчасне здавання посади, проведення усіх необхідних розрахунків з військовослужбовцями, стосовно яких видано наказ по особовому складу про звільнення з військової служби, у порядку, визначеному пунктом 242 Положення, та направлення їх на військовий облік до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.

Відповідно до пункту 241 Положення №1153/2008 накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

Згідно з правовими нормами пункту 242 Положення №1153/2008 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

З системного аналізу вказаних норм права суд дійшов висновку, що наслідком розгляду рапорту військовослужбовця про його звільнення з військової служби посадові особи, які мають право на його звільнення з військової служби, зобов`язані видати наказ по особовому складу про звільнення такого військовослужбовця з військової служби чи надати обґрунтовану відмову у задоволенні рапорту.

Разом з тим, під час розгляду справи судом встановлено, що рапорт позивача від 18.04.2023 про звільнення його з військової служби на підставі пп. "г" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу", військовою частиною НОМЕР_1 розглянутий не був, оскільки ні наказу по особовому складу про звільнення позивача з військової служби, а ні обґрунтованої відмови у задоволенні цього рапорту, відповідачем прийнято не було.

Жодних доказів на спростування вищезазначеного відповідач до суду не надав.

Вказане свідчить, що військова частина НОМЕР_1 допустила протиправну бездіяльність щодо не розгляду рапорту Дмитрука А.В. від 18.04.2023 про звільнення його з військової служби на підставі пп. "г" п. 2 ч. 5 ст.26 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу".

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) від 18.04.2023 про звільнення його з військової служби на підставі пп. "г" п. 2 ч. 5 ст.26 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу".

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) розглянути рапорт ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) від 18.04.2023 про звільнення його з військової служби на підставі пп. "г" п. 2 ч. 5 ст.26 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору