Справа № 200/12853/16-а
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
ОСОБА_1 12.07.2016 року звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання неправомірними дій, зобов`язання зарахувати період роботи до пільгового стажу.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій та рішення про відмову в перерахунку пенсії через зміну стажу, зобов`язання зарахувати період роботи до пільгового стажу залишено без розгляду в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з часу подання заяви про призначення пенсії за період з 16.11.2015 року до 12.01.2016 року.
Постановою Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська від 09.02.2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську про визнання неправомірними дій та рішення про відмову в перерахунку пенсії через зміну стажу, зобов`язання зарахувати період роботи до пільгового стажу відмовив.
Враховуючи скасування апеляційною інстанцією ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.02.2017 року, вимога щодо зобов`язання відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з часу подання заяви про призначення пенсії за період з 16.11.2015 року до 12.01.2016 року залишається не розглянутою та підлягає розгляду.
Ухвалою Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська від 15 грудня 2022 року прийняв адміністративний позов до розгляду та відкрив провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з часу подання заяви про призначення пенсії за період з 16.11.2015 року до 12.01.2016 року.
Цією ж ухвалою замінено відповідача у справі на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями справу на розгляд передано судді Ніколайчук С.В.
В обґрунтування цієї позовної вимоги позивач зазначив, що про порушення своїх прав позивач дізнався з листа Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровську від 23.02.2016 № В-24, зокрема щодо відмови відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з часу подання заяви про здійснення перерахунку пенсії - з 16.11.2015 через не зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи позивача з 01.12.1990 до 13.10.1991, з 24.09.1993 до 10.03.1994, з 25.10.1994 до 29.08.1995 на посаді пресовщика виробів з пластмас у цеху № 2 Дніпропетровського машинобудівного заводу імені В.І. Леніна, з підстав того, що на підтвердження спеціального стажу не надано уточнюючі довідки підприємства, з чим позивач не погоджується, що і стало підставою звернення до суду.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідач правом на надання відзиву не скористався.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 1997 року, як отримувач пенсії по інвалідності ІІ групи від загального захворювання, на інші види пенсії не переводився.
16 листопада 2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про оформлення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, в зв`язку з тим, що він працював на посадах, що дають йому право на отримання пільгової пенсії за Списком № 1 та Списком № 2.
У листах від 23.02.2016 № В-24 та від 16.06.2016 № В-31 відповідач зазначив, що весь пільговий стаж позивача обчислено на підставі наданих ним уточнюючих довідок, а саме: № 14 від 12.11.2015 року, видана ПАТ ДМЗ, за період роботи за Списком № 2 пільговий стаж згідно із довідкою склав 3 роки 11 місяців 21 день; № 14/1 від 12.11.2015 року за період роботи за Списком № 2 пільговий стаж згідно із довідкою склав 1 рік 8 місяців 23 дні (в зв`язку з роботою в режимі неповної зайнятості та тимчасовими при зупинками в роботі виробництва за цей період); № 14/2 від 12.11.2015 року за період роботи за Списком № 2 пільговий стаж згідно із довідкою склав 7 місяців 14 днів (в зв`язку з відпустками без збереження зарплати та тимчасовими призупинками в роботі виробництва за цей період).
Відповідач у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах відмовив та зарахував стаж роботи за Списком 1 - 1 рік 1 місяць 28 днів і за Списком № 2 - 7 років 4 місяці 15 днів.
До пільгового стажу за Списком № 2 не зараховано період роботи з 01.12.1990 року до 13.10.1991 року, який складає 11 місяців; 24.09.1993 року по 10.03.1994 року, який складає 5 місяців 17 днів; 25.10.1994 року до 29.08.1995 року, який складає 10 місяців 5 днів.
Не погодившись із відповідями відповідача, позивач звернувся до Бабушкінського районного суду з цим позовом.
Позивач просив суд визнати за ним право на пільгову пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи позивача з 01.12.1990 року до 13.10.1991 року; 24.09.1993 року по 10.03.1994 року; 25.10.1994 року до 29.08.1995 року на посаді пресовщика виробів з пластмас по третьому розряду у цеху № 2 Дніпропетровського машинобудівного заводу імені В.І. Леніна, правонаступником якого на цей час є ПАТ «Дніпропетровський машинобудівний завод». Зобов`язати відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з часу подання заяви про призначення пенсії, а саме з 16.11.2015 року.
Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську про визнання неправомірними дій та рішення про відмову в перерахунку пенсії через зміну стажу, зобов`язання зарахувати період роботи до пільгового стажу відмовлено.
Бабушкінський районний суд у постанові від 09.12.2017 року зазначив, що спеціальний трудовий стаж позивача підтверджений відповідними уточнюючими довідками підприємства, як того вимагає чинне законодавство, та був повністю врахований відповідачем.
Під час розгляду цієї справи суд встановив, що Бабушкінським районним судом не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком № 2 період роботи з 01.12.1990 року до 13.10.1991 року, який складає 11 місяців; 24.09.1993 року по 10.03.1994 року, який складає 5 місяців 17 днів; 25.10.1994 року до 29.08.1995 року, який складає 10 місяців 5 днів.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську про визнання неправомірними дій та рішення про відмову в перерахунку пенсії через зміну стажу, зобов`язання зарахувати період роботи до пільгового стажу - залишено без розгляду в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з часу подання заяви про призначення пенсії, за період з 16.11.2015 року до 12.01.2016 року.
Суд встановив, що ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 стосовно визнання неправомірними дій та рішення про відмову в перерахунку пенсії через зміну стажу, зобов`язання зарахувати період роботи до пільгового стажу залишено без розгляду в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 за період з 16.11.2015 року до 12.01.2016 року, оскільки позивач звернувся з позовом до суду 12.07.2016 року, тобто не в межах шестимісячного строку встановленого ст. 99 КАС України (чинного на момент виникнення правовідносин).
Ухвалою Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд від 25.04.2017 року ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2017 року скасував.
У мотивувальній частини ухвали від 25.04.2017 року суд зазначив, що спір між сторонами виник з приводу відмови відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з часу подання заяви про здійснення перерахунку пенсії - з 16.11.2015 через не зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи позивача з 01.12.1990 до 13.10.1991, з 24.09.1993 до 10.03.1994, з 25.10.1994 до 29.08.1995 на посаді пресовщика виробів з пластмас у цеху № 2 Дніпропетровського машинобудівного заводу імені В.І. Леніна.
Про порушення своїх прав позивач дізнався з листа управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровську від 23.02.2016 № В-24, тому процесуальний строк для звернення до адміністративного суду слід обчислювати, виходячи з норм ст.99 КАС України, саме з 23.02.2016 - дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Апеляційним судом встановлено, що позовна заява про оскарження дій відповідача та зобов`язання вчинити певні дії по перерахуванню позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 подана до суду 12.07.2016 - в межах строку, встановленого ст.99 КАС України.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, чинного на цей час).
Апеляційний суд встановив, що позивач при зверненні до суду не пропустив шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом, тому суду необхідно надати оцінку позовним вимогам в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 за період з 16.11.2015 року до 12.01.2016 року.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Норми матеріального права, в цій справі, суд застосовує в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття Управлінням спірного рішення відповідно до нормам Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV (далі - Закон N 1058), Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року N 1788-XII (далі - Закон N 1788-XII) та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.
Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно із окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Статтею 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки - після досягнення 50 років, і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
З матеріалів справи видно та не заперечується сторонами, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 1997 року та отримує пенсію по інвалідності (ІІ група) . На інші види пенсії не переводився.
У позовних вимогах позивача у цій справі про перерахунок пенсії через зміну стажу за Списком № 2 постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2017 року відмовлено. Тому позивач продовжує перебувати та отримувати пенсію по інвалідності.
Доказів, що позивача переведено на пенсію за віком на пільгових умовах матеріали справи не містять, тому у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 за період з 16.11.2015 року до 12.01.2016 року, оскільки позивач таку пенсію не отримує.
Суд звертає увагу, що не зарахування до пільгового стажу позивача за Списком № 2 періодів роботи з 01.12.1990 року до 13.10.1991 року, який складає 11 місяців; 24.09.1993 року по 10.03.1994 року, який складає 5 місяців 17 днів; 25.10.1994 року до 29.08.1995 року, який складає 10 місяців 5 днів, не є предметом розгляду та суд не надає оцінку цим обставинам, оскільки відповідно до ухвали від 31 березня 2023 року Бабушінського районного суду м. Дніпропетровська на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду направлені позовні вимоги в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 за період з 16.11.2015 року до 12.01.2016 року.
На цій підставі адміністративні суди, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручаються у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Доводи позивача про порушення її прав, свобод чи інтересів є абстрактними, не містять жодного обґрунтування.
Враховуючи викладене, суд зробив висновок, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.
Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».
Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний тексчт рішення складено 30.08.2023 року.

Суддя С.В. Ніколайчук