Справа № 160/13215/22
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Суддя-доповідач Третього апеляційного адміністративного суду Семененко Я.В. перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу.

Ознайомившись з даною апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи, вважаю, що вказана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Так, п.1 ч.5 ст.296 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Всупереч вимогам наведеної права заявником апеляційної скарги не долучено до апеляційної скарги документ про сплату судового збору. Разом з тим, відповідачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, мотивоване тим, що Дніпропетровський ОТЦК та СП є державним органом військового управління та фінансується за рахунок державного бюджету України через Міністерство оборони України, проте, на даний час бюджетні асигнування на сплату судового збору відсутні.

Розглянувши вказане клопотання, суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Статтею 296 КАС України передбачено обов`язок особи, яка подає апеляційну скаргу, додати до апеляційної скарги документ про сплату судового збору.

При цьому, згідно з положеннями Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" скаржнику, зокрема, на період дії воєнного стану, не надано пільг щодо сплати судового збору.

За змістом частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, як слідує з наведеної норми права відстрочення сплати судових витрат є правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується із майновим станом особи.

Слід зауважити, що визначення майнового стану особи є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану особи.

Водночас, скаржником до заявленого клопотання не додано жодних доказів на підтвердження майнового стану.

Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору; обов`язок сплатити судового збору, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

При прийнятті таких висновків суд враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку з цим, обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.

В даній справі Дніпропетровський ОТЦК та СП, діючи як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому наведені ним обставини щодо відсутності бюджетних асигнувань не повинні впливати на можливість неухильного виконання суб`єктом владних повноважень покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов`язків щодо оформлення апеляційної скарги, в тому числі щодо своєчасної оплати судового збору.

Щодо ставки судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у цій справі є фізичною особою та заявив позовну вимогу немайнового характеру з похідною від неї вимогою.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022 рік становить 2481 грн..

Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно пп.2 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання цієї апеляційної скарги становить 1488,60 грн. (2481,00х0,4х150%).

Окрім того, апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Так, відповідно до положень частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За змістом п.1 ч.2 ст.295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як свідчать матеріали справи, оскаржуване рішення ухвалено за наслідками розгляду справи в порядку письмового провадження 07.11.2022.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа вказане рішення суду першої інстанції доставлено до електронної скриньки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки 15.11.2022.

Окрім того, в матеріалах справи міститься розписка про вручення паперової копії рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2022 представнику відповідача Кривошея А.О. 23.01.2023.

Разом з тим, апеляційна скарга подана відповідачем лише 14.08.2023 (згідно штампу вхідної кореспонденції суду), тобто з пропуском строків на апеляційне оскарження, що встановлені статтею 295 КАС України.

В апеляційній скарзі скаржник питання про поновлення строку на апеляційне оскарження не порушує, вважаючи, що такий ним не пропущено, оскільки, як зазначає відповідач, копію оскаржуваного рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2022 Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки отримано лише 28.07.2023, на підтвердження чого надає ксерокопію супровідного листа суду першої інстанції про направлення копій судового рішення на адреси сторін із відбитком про реєстрацію в Дніпропетровському обласному ТЦК та СП за вх. №241/39 від 28.07.2023.

З приводу таких аргументів скаржника суд зауважує на наступному.

У відповідності до ч. 6 ст. 251 КАС України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день вручення судового рішення під розписку.

Згідно частини 7 статті 251 КАС України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Як встановлено вище, в матеріалах судової справи міститься розписка, відмітка на якій свідчить про те, що копію рішення від 07.11.2022 вручено представнику Дніпропетровського обласного ТЦК та СП 23.01.2023, тобто у спосіб визначений процесуальним законом, у зв`язку з чим посилання скаржника та надані ним докази, які свідчать про реєстрацію копії рішення суду першої інстанції в Дніпропетровському обласному ТЦК та СП 28.07.2023 (після спливу значного строку з дня фактичного вручення судового рішення більше шести місяців) не мають вирішального значення при вирішенні питання про дотримання скаржником строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Окрім того, суд зазначає, що номер та дата реєстрації вхідної кореспонденції лише фіксують факт реєстрації кореспонденції суду при надходженні до органу та не можуть свідчити про фактичну дату отримання рішення суду.

Отже, відповідачу слід навести об`єктивні обставини, що перешкоджали зверненню скаржника з апеляційною скаргою в межах тридцятиденного строку від дня вручення йому копії оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Згідно частини 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

У зв`язку з викладеним, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без руху, встановивши заявнику строк для усунення недоліків, а саме:

- надати заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказати підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування заяви;

- надати документ про сплату судового збору у розмірі 1488,60 грн. за реквізитами:

Отримувач: ГУК у Шевчен.р.м.Дніпра/Шев.р/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA1004628

Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Призначення платежу: *;101;_____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом _____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Третій апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Керуючись ст.169, ч.ч.2,3 ст.298 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про відстрочення сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року по справі №160/13215/22 залишити без руху.

Встановити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС Електронний кабінет, а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.

Ухвала набирає законної сили 31.08.2023 та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.В. Семененко