Справа № 520/18439/21
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 р. Справа № 520/18439/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Бартош Н.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2021, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., м. Харків, повний текст складено 23.12.21 по справі № 520/18439/21

за позовом Громадянина Пакистану ОСОБА_1

до Державної міграційної служби України , Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області третя особа Управління Служби безпеки України в Харківській області

про визнання протиправним висновку, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Державної міграційної служби України, третя особа: Управління Служби безпеки України в Харківській області, в якому просить суд: визнати протиправним висновок, складений Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області від 02.08.2016, погоджений Державною міграційною службою України 29.01.2021 про відсутність підстав для прийняття до громадянства України громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати рішення Державної міграційної служби України "Про припинення провадження за заявою" від 29.01.2021, прийняте за результатом розгляду заяви громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 "Про прийняття до громадянства України" від 02.08.2016 року; зобов`язати Головне управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області повторно розглянути заяву громадянина Ісламської Республіки Пакістан ОСОБА_1 "Про прийняття до громадянства України" від 02.08.2016, з урахуванням висновків суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним висновок, складений Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області від 02.08.2016, погоджений Державною міграційною службою України 29.01.2021 про відсутність підстав для прийняття до громадянства України громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області повторно розглянути заяву громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 "Про прийняття до громадянства України" від 02.08.2016, з урахуванням висновків суду. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 року в частині задоволення позовних вимог та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що Державна міграційна служба України перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України, підтвердження документами виконання умов прийняття до громадянства України, відсутність підстав, за наявності яких прийняття до громадянства України не допускається. Вказує, що якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують виконання умов прийняття до громадянства України або виходу з громадянства України, а також будуть виявлені підстави, за наявності яких прийняття до громадянства України або вихід з громадянства України не допускається, Державна міграційна служба України припиняє провадження за цією заявою, про що через територіальний орган Державної міграційної служби України повідомляється територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого були подані документи. Стверджує, що під час опрацювання матеріалів клопотання ОСОБА_1 встановлено підстави, за наявності яких прийняття до громадянства України не допускається, а саме: існують заперечення з боку Управління Служби безпеки України в Харківській області щодо прийняття ОСОБА_1 до громадянства України. Вважає, що Державною міграційною службою було правомірно затверджено висновок від 29.01.2021 року, з урахуванням заперечень УСБУ в Харківській області, відповідно до вимог Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України №215 від 27.03.2001 року.

Управління Служби безпеки України в Харківській області подало до суду письмові пояснення по справі, в яких зазначає, що Служба безпеки України, як державний правоохоронний орган спеціального призначення, який забезпечує державну безпеку України, наділена компетенцією надавати оцінку наявності в діях відповідних суб`єктів загроз (реальних та/або потенційних) національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України тощо та приймати за результатами такої оцінки відповідне рішення, спрямоване, окрім іншого, на попередження загроз, прямий або опосередкований вплив на фактори запобігання їхньому виникненню, а також локалізацію та усунення загроз. Просить задовольнити апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 року скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову.

Позивач по справі не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст.304 КАС України.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Оскільки оскаржуване рішення суду першої інстанції було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи і сторонами не заявлялись клопотання про розгляд справи за їх участі, колегія суддів вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних листів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є громадянином Пакистану.

09.10.2009 рішенням ВГІРФО ГУМВС України в Харківський області на підставі Закону України "Про імміграцію" позивачу надано дозвіл на імміграцію в Україну, та документовано посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 від 09.10.2009 терміном дії безстроково.

02.08.2016 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області із заявою про прийняття до громадянства України відповідно до п.3 ст.9 Закону України "Про громадянства України" як особа, яка безперервно проживає на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років.

07.11.2016 Головним управлінням ДМС України в Харківській області затверджено рішення про відсутність підстав для задоволення клопотання громадянина Пакистану ОСОБА_1 , додано копію рішення Головного управління ДМС України в Харківській області "Про припинення провадження за заявою" від 07.11.2016 відносно громадянина Пакистану ОСОБА_1 , копію супровідного листа Головного управління ДМС України в Харківській області від 31.08.2016 про надіслання до ГВ КР УСБУ України в Харківський області справи позивача про прийняття його до громадянства України з відміткою на зворотньому боці "стосовно прийняття до громадянства України заперечуємо".

Не погоджуючись із рішенням Головного управління ДМС України в Харківській області "Про припинення провадження за заявою" від 07.11.2016, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з відповідним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 року у справі №520/682/2020, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, треті особи - управління Служби безпеки України в Харківській області, Державна міграційна служба України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області "Про припинення провадження за заявою" від 07.11.2016 року, прийняте за результатом розгляду заяви громадянина Пакістану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про прийняття до громадянства України" від 02.08.2016 року. Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області поновити провадження за заявою громадянина Пакістану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про прийняття до громадянства України від 02.08.2016 року, шляхом складання висновку стосовно наявності або відсутності підстав набуття громадянином Пакістану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянства України та направленням висновку разом із поданими документами до Державної міграційної служби України, для подальшого розгляду та прийняття рішення.

На виконання вказаного судового рішення, Головне управління ДМС України в Харківській області листом №6301.6.2-16368/63.3-20 від 16.09.2020 на адвокатський запит представника позивача №АЗ-44/20 від 25.08.2020 повідомило, що 10.09.2020 до ДМС України направлено для розгляду із супровідним листом №6301.6.2-15894/63.2-20 справу громадянина Пакистану ОСОБА_1 , який клопоче про прийняття його до громадянства України відповідно до ст.9 Закону України "Про громадянство України", як особа, яка безперервно на законних підставах проживає на території України протягом останніх п`яти років.

Адвокатом Вітер Н.В. направлено адвокатський запит №АЗ-62/21 від 16.03.2021 до ДМС України, в якому адвокат просила повідомити про затвердження керівництвом ДМС України висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання громадянина Пакістану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про прийняття до громадянства України; визначити, які документи, подані громадянином Пакистану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до заяви про прийняття його до громадянина України не підтверджують виконаним умов прийняття до громадянства України із зазначенням певних доказів; визначити конкретно виявлені підстави, за наявності яких прийняття до громадянства України громадянина Пакистану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 не допускається; повідомити про направлення до ГУ ДМС України в Харківський області затвердженого керівництвом ДМС України висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання громадянина Пакистану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про прийняття до громадянства України разом із матеріалів справи.

У відповідь на вказаний запит, листом ДМС України №6.1.-2706/3.1-21 від 13.04.2021 повідомлено, що 29.01.2021 керівництвом ДМС України затверджено висновок ГУ ДМС України в Харківській області про відсутність підстав для прийняття до громадянства України громадянина Пакистану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та 05.02.2021 разом із матеріалами справи надіслано до ГУ ДМС України в Харківській області. Також, проінформовано, що за результатами розгляду в межах компетенції СБУ в Харківській області вказаних матеріалів справи на предмет відсутності підстав, за наявності яких прийняття до громадянства України не допускається, вони були повернуті з відміткою "стосовно прийняття до громадянства України заперечуємо".

16.03.2021 представником позивача направлено адвокатський запит №A3-63/21до ГУ ДМС України в Харківській області, в якому просив: повідомити про затвердження керівництвом ДМС України висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання громадянина Пакистану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про прийняття до громадянства України; визначити, які документи, подані громадянином Пакистану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до заяви про прийняття його до громадянства України не підтверджують виконання умов прийняття до громадянства України із зазначенням певних доказів; визначити конкретно виявлені підстави, за наявності яких прийняття до громадянства України громадянина Пакистану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 не допускаються; повідомити про отримання ГУ ДМС України в Харківський області від ДМС України затвердженого керівництвом ДМС України висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання громадянина Пакистану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про прийняття до громадянства України разом із матеріалів справи; повідомити про рішення прийняте за результатом розгляду матеріалів справи про прийняття громадянина Пакистану ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянства України; надати копію висновку про відсутність підстав для прийняття до громадянства України, громадянина Пакистану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого керівництвом ДМС України; надати копію рішення прийнятого за результатом розгляду матеріалів справи про прийняття громадянина Пакистану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянства України.

У відповідь на вказаний запит, ГУ ДМС України в Харківській області листом №6301.6.2-4424/63.3-21 від 22.03.2021 повідомило, що під час опрацювання матеріалів клопотання встановлено, що виявлено підстави, за наявності яких прийняття до громадянства України не допускається, а саме: існують заперечення з боку компетентних органів щодо прийняття ОСОБА_1 до громадянства України відповідно до статті 9 Закону України від 18.01.2001 "Про громадянство". Відповідно до п.103 Порядку №215 за результатами розгляду ДМС України вищезазначених матеріалів керівництвом ДМС України 29.01.2021 затверджено висновок про відсутність підстав для прийняття до громадянства України громадянина Пакистану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був повернутий до ГУДМС України в Харківській області разом із матеріалами. До вказаного листа долучено копію висновку про відсутність підстав для прийняття до громадянства України громадянина Пакистану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись із висновком, складеним Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області від 02.08.2016, погодженим Державною міграційною службою України 29.01.2021, про відсутність підстав для прийняття до громадянства України громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 та рішенням Державної міграційної служби України "Про припинення провадження за заявою" від 29.01.2021, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з протиправності висновку, складеного Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області від 02.08.2016, погодженим Державною міграційною службою України 29.01.2021 про відсутність підстав для прийняття до громадянства України громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 . У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку про скасування оскаржуваного висновку та зобов`язання Головного управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області повторно розглянути заяву громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 "Про прийняття до громадянства України" від 02.08.2016, з урахуванням висновків суду. Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржується, отже, в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в частині задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині, з огляду на наступне.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначений Законом України 18.01.2001 року №2235-III "Про громадянство України" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст.6 Закону України "Про громадянство України", громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Статтею 9 Закону України "Про громадянство України визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України.

Умовами прийняття до громадянства України є: 1) визнання і дотримання Конституції України та законів України; 2) подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов`язання припинити іноземне громадянство (для іноземців); 3) безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років; Ця умова не поширюється на іноземців чи осіб без громадянства, які перебувають у шлюбі з громадянином України понад два роки, і на іноземців чи осіб без громадянства, які перебували з громадянином України понад два роки у шлюбі, що припинився внаслідок його смерті. Дворічний термін перебування у шлюбі з громадянином України не застосовується до іноземців і осіб без громадянства, яким було надано дозвіл на імміграцію відповідно до пункту 1 частини третьої статті 4 Закону України "Про імміграцію"; 4) отримання дозволу на імміграцію; 5) володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування. Ця умова не поширюється на осіб, які мають певні фізичні вади (сліпі, глухі, німі); 6) наявність законних джерел існування. Ця умова не поширюється на осіб, яким надано статус біженця в Україні або притулок в Україні.

До громадянства України не приймається особа, яка: 1) вчинила злочин проти людства чи здійснювала геноцид; 2) засуджена в Україні до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину (до погашення або зняття судимості) з урахуванням рівня загрози для національної безпеки держави; 3) вчинила на території іншої держави діяння, яке визнано законодавством України тяжким або особливо тяжким злочином.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 року №215 (далі по тексту - Порядок №215; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 101 Порядку №215 визначено, що управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого подано документи щодо прийняття особи до громадянства України або виходу неповнолітньої особи з громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України.

Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до п.102 Порядку Головне управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі, до якого подано документи, перевіряє: відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України; підтвердження документами виконання умов прийняття до громадянства України або виходу з громадянства України; відсутність підстав, за наявності яких прийняття до громадянства України або вихід з громадянства України не допускається.

Головне управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі надсилає подані документи до органів Служби безпеки України та Міністерства внутрішніх справ України, які у межах своєї компетенції перевіряють (у тому числі в банках даних Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерполу) відсутність підстав, за наявності яких прийняття до громадянства України або вихід із громадянства України не допускається. Про результати перевірки органи Служби безпеки України та Міністерства внутрішніх справ України повідомляють головне управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі не пізніш як у двомісячний строк з дня одержання документів.

Положеннями абз.5 ст.102 Порядку №215 передбачено, якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують виконання умов прийняття до громадянства України або виходу з громадянства України, а також будуть виявлені підстави, за наявності яких прийняття до громадянства України або вихід із громадянства України не допускається, головне управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі готує висновок про відсутність підстав для задоволення клопотання заявника.

Таким чином, органи міграційної служби наділені повноваженнями направляти подані документи про оформлення набуття громадянства до органів СБУ, МВС.

В свою чергу, органи СБУ, МВС, у межах своєї компетенції, здійснюють перевірку отриманих документів та про результати такої перевірки повідомляють органи міграційної служби. В подальшому органи ДМС аналізують отримані дані від органів СБУ та МВС України та у разі встановлення підстав за яких прийняття до громадянства не допускається, готують висновок про відсутність підстав для задоволення клопотання заявника.

У спірному висновку зазначено, що згідно постанови Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2017 року, суд не погодився із відсутністю підстав для задоволення клопотання громадянина Пакистану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зазначив, що висловлене заперечення управління СБУ в Харківській області не є нормативно-правовим актом, який врегульовує спірні правовідносини в розумінні Закону України "Про громадянство України", а тому, носить лише рекомендаційний характер і не є безумовною підставою для відмови у прийнятті до громадянства України. Суд постановив визнати протиправним та скасував рішення ГУ ДМС України в Харківській області про припинення провадження за заявою під 07.11.2016 року, прийняте за результатами розгляду заяви громадянина Пакистану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про прийняття до громадянства від 02.08.2016 року та зобов`язав ГУ ДМС України в Харківській області поновити провадження за заявою громадянина Пакистану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про прийняття до громадянства України від 02.08.2016 року, шляхом складання висновку стосовно наявності або відсутності підстав набуття громадянином Пакистану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянства України та направленням висновку разом із поданими документами до ДМС України для подальшого розгляду та прийняття рішення. Далі у висновку зазначено про виявлення підстав, за наявності яких прийняття до громадянства України не допускається.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року витребувано від Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Державної міграційної служби України, управління Служби безпеки України в Харківській області документи та матеріали, які слугували підставою для прийняття оскаржуваного висновку.

Як вбачається із матеріалів заяви позивача про прийняття до громадянства України та самого спірного висновку, жодні підстави відповідачем не досліджувались, ніяких нових не встановлено, а висновок про відсутність підстав для прийняття до громадянства України прийнято формально, без врахування висновку Харківського окружного адміністративного суду, викладеному у постанові від 16.11.2017 року.

Таким чином, спірний висновок не містить жодних підстав, визначених статтею 9 Закону України "Про громадянство України", за наявності яких особа не приймається до громадянства України.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що під час опрацювання матеріалів клопотання ОСОБА_1 встановлено підстави, за наявності яких прийняття до громадянства України не допускається, а саме: існують заперечення з боку Управління Служби безпеки України в Харківській області щодо прийняття ОСОБА_1 до громадянства України, тому Державною міграційною службою правомірно затверджено висновок від 29.01.2021 року, з урахуванням заперечень УСБУ в Харківській області, відповідно до вимог Порядку №215, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження заперечення зі сторони управління Служби безпеки України в Харківській області щодо прийняття ОСОБА_1 до громадянства України, окрім заперечення 2016 року, оцінку якому надано Харківським окружним адміністративним судом у постанові від 16.11.2017 року.

Враховуючи викладене, висновок, складений Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області від 02.08.2016, погоджений Державною міграційною службою України 29.01.2021 про відсутність підстав для прийняття до громадянства України громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 є протиправним, а тому, підлягає скасуванню.

Судом першої інстанції було враховано вищенаведені обставини, що призвело до правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідачем жодних належних доказів на підтвердження правомірності власних дій (рішення), які є предметом оскарження, надано не було.

Колегія суддів враховує, що спосіб захисту має враховувати суть порушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем, а тому суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal проти Об`єднаного королівства» (заява №22414/93) зазначив, що ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, її суть зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист (параграф 145).

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (параграф 75 рішення Європейського суду з прав людини від 05 квітня 2005 у справі «Афанасьєв проти України»).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ефективним та належним способом відновлення порушеного права позивача буде визнання протиправним висновку, складеного Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області від 02.08.2016, погодженим Державною міграційною службою України 29.01.2021 про відсутність підстав для прийняття до громадянства України громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , та зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області повторно розглянути заяву громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 "Про прийняття до громадянства України" від 02.08.2016, з урахуванням висновків суду.

Таким чином, переглянувши рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини, що мають значення для справи з урахуванням встановлених та доведених фактів із наведенням належних висновків та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. В апеляційній скарзі також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведених аргументів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 по справі № 520/18439/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва Н.С. Бартош