Справа № 320/5740/19
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2023 року справа №320/5740/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Умедо Груп» до Головного управління ДПС України у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Умедо Груп» (далі позивач або ТОВ «Умедо Груп») з позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі відповідач), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.06.2019 № , видане Головним управлінням ДФС у Київській області, яким визначено завищення Товариством з обмеженою відповідальністю «Умедо Груп» від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за лютий 2019 року на загальну суму ПДВ 503 776,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що підприємство не порушувало вимог Податкового кодексу України при здійсненні господарських операцій з ТОВ «Спеценергопроммонтаж» та правомірно сформувало податковий кредит за результатами здійснення господарських взаємовідносин із зазначеним контрагентом.

Позивач доводить, що висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій ТОВ «Умедо Груп» з ТОВ «Спеценергопроммонтаж» є безпідставними та не підтверджені належними доказами, оскільки товариство відповідно до вимог чинного законодавства та на підставі належним чином оформлених первинно-бухгалтерських документів та податкових накладних сформувало податковий кредит.

Зокрема, позивач стверджує, що господарські операції з вказаним контрагентом підтверджені належним чином складеними первинними документами, які містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяги спірних операцій, та були надані податковому органу під час перевірки.

При цьому позивач зауважує, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 відкрито провадження в адміністративній справі №320/5740/19 за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду, витребувано докази у справі від сторін та призначено підготовче засідання на 28.11.2019.

12.11.2019 від представника Головного управління ДФС у Київській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Умедо Груп».

Відповідач зазначив, що у ході перевірки позивача були виявлені обставини, які дають підстави вважати, що господарські операції ТОВ «Умедо Груп» з ТОВ «Спеценергопроммонтаж», вчинено виключно з мотивів мінімізації податкових зобов`язань.

Зокрема, за наявною у податкового органу інформацією, контрагент позивача ТОВ «Спеценергопроммонтаж» не мав можливості фактично здійснювати господарські операції на користь ТОВ «Умедо Груп», оскільки податковим органом не встановлено джерело походження товару (робіт) та не підтверджено легальність руху таких послуг в «ланцюгу» постачання до контрагента позивача (ТОВ «Спеценергопроммонтаж»).

Виходячи з цього, відповідач вважає, що контрагент позивача здійснював продаж товару (робіт) без мети реального настання правових наслідків, що свідчить про безтоварність проведених фінансово-господарських операцій та про їх лише документальний характер, який суперечить нормам цивільного, податкового законодавства України.

28.11.2019 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів по справі №320/5740/19 на виконання вимог ухвали суду від 28.10.2019.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 замінено відповідача у даній справі - Головне управління ДФС у Київській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Київській області, повторно витребувано докази по справі від відповідача, витребувано нові докази у справі від Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, зупинено провадження в адміністративній справі №320/5740/19 у зв`язку з витребуванням доказів.

06.12.2019 від представника Головного управління ДПС у Київській області надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

09.01.2020 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вказав на необґрунтованість висновків відповідача. Позивач зазначив, що відповідачу під час проведення перевірки були надані первинні документи по господарським операціям з ТОВ «Спеценергопроммонтаж». Однак дані обставини, за твердженням позивача, не були оцінені та враховані контролюючим органом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 поновлено провадження в адміністративній справі №320/5740/19.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 повторно витребувано докази по справі від відповідача, витребувано докази від Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві; зупинено провадження в адміністративній справі №320/5740/19 у зв`язку з необхідністю надання сторонам часу для надання доказів у справі.

11.02.2020 від представника Головного управління ДПС у Київській області надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 поновлено провадження в адміністративній справі №320/5740/19.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 повторно витребувано докази по справі від Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, зупинено провадження в адміністративній справі №320/5740/19 у зв`язку з необхідністю надання сторонам часу для надання доказів у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 поновлено провадження в адміністративній справі №320/5740/19.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 повторно витребувано докази по справі від Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, зупинено провадження в адміністративній справі №320/5740/19 у зв`язку з необхідністю отримання витребуваних судом доказів у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 поновлено провадження в адміністративній справі №320/5740/19.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 03.09.2020.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 у зв`язку з неявкою позивача судове засідання відкладено на 24.09.2020.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 оголошено перерву у судовому засіданні до 20.10.2020 для ознайомлення представником позивача з матеріалами справи.

20.10.2020 судове засідання не відбулось у зв`язку з неявкою уповноважених представників сторін, розгляд справи відкладено на 12.11.2020.

12.11.2020 судове засідання знято з розгляду у зв`язку з розглядом виборчої справи № 320/5740/19.

03.12.2020 від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, у яких позивач наполягав на обґрунтованості позову та вказував, що висновки відповідача про безтоварність господарських операцій позивача з ТОВ «Спеценергопроммонтаж» базуються виключно на припущеннях контролюючого органу та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 долучено до матеріалів справи додаткові пояснення представника позивача, відкладено судове засідання на 15.12.2020.

В судовому засіданні 15.12.2020 представник позивача заявив клопотання про здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження. Представник відповідача заявлене позивачем клопотання залишив на розсуд суду.

Протокольною ухвалою від 15.12.2020 суд вирішив здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Умедо Груп» (ідентифікаційний код: 39022461, місцезнаходження: 08000, Київська обл., Макарівський р-н, смт. Макарів, вул. Ватутіна, буд. 62) як юридична особа зареєстроване 13.12.2013 (номер запису: 1 001481), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основний вид діяльності позивача за КВЕД: виробництво медичних і стоматологічних інструментів і матеріалів (32.50).

Позивач з 01.11.2014 зареєстрований платником податку на додану вартість із індивідуальним податковим номером 41, що підтверджується витягом з реєстру платників податку на додану вартість (том 2 а.с.25).

Для ведення господарської діяльності позивач використовує як власне, так і орендоване майно, про що свідчать:

договір оренди від 01.02.2018, укладений з ТОВ «Науково-виробнича фірма Текмаш» (орендодавець та власник) щодо надання в строкове платне користування частини цеху загальною площею 1000 кв.м, розташованого за адресою: Київська область, смт. Макарів, вул. Ватутіна, буд 62а, акт прийому передачі до договору оренди від 01.02.2018 (том 2 а.с.106-109, 110);

договір оренди №2 від 01.01.2015, укладений з ТОВ «Науково-виробнича фірма Текмаш» (орендодавець та власник) щодо надання в строкове платне користування площу 7,00 кв.м. адміністративно-виробничого корпусу, що знаходиться за адресою: Київська область смт. Макарів, вул. Ватутіна, 62, акт прийому передачі до договору оренди №2 від 01.01.2015, додаткові угоди № 1, № 2, № 3, № 4, № 5 до договору оренди №2 від 01.01.2015(том 2 а.с.111-116, 117, 118-123);

договір оренди №201 від 02.01.2018, укладений з ТОВ «Атм-Буд» (орендодавець та власник) щодо надання в строкове платне користування частини адміністративно- виробничого корпусу площею 85 кв.м., розташованого за адресою: Київська область, смт. Макарів, вул. Ватутіна, буд 62, акт прийому передачі до договору оренди№201 від 02.01.2018, додаткова угода № 1 до договору оренди №201 від 02.01.2018 (том 2 а.с.124-126, 127, 128);

договір від 04.06.2018, укладений з ДП «Регіон 2002» щодо купівлі-продажу земельної ділянки площею 4,00 га за адресою: Київська обл. смт. Макарів, вул. Ватутіна, буд 62 (том 2 а.с. 129-130),

договір оренди офісного приміщення № 1 від 03.11.2017, укладений з ФОП ОСОБА_1 щодо оренди приміщення площею 96 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , акт приймання передачі приміщення до договору оренди офісного приміщення № 1 від 03.11.2017 (том 2 а.с.131, 132).

У період з 19.04.2019 по 14.05.2019 Головним управлінням ДФС у Київській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Умедо Груп» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за лютий 2019 року.

Результати перевірки оформлені актом від 17.05.2019 № 398/10-36-12-02/39022461 (том 1 а.с. 15-30).

В акті перевірки стверджується про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Умедо Груп» пп. 14.1.36, пп. 14.1.181, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст.14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6, абз. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за лютий 2019 року на загальну суму ПДВ 503 776 грн.

В акті перевірки зазначено, що Головним управлінням ДФС у Київській області на виконання наказу ДФС України від 14.04.2017 № 263 «Про затвердження Регламенту взаємодії структурних підрозділів ДФС та головних управлінь ДФС в областях м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС у процесі бюджетного відшкодування податку на додану вартість та формування Реєстру заяв про суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість» надано Довідку від 23.04.2019 №330/10-36-21-15 щодо ризиків заявленої до відшкодування з бюджету суми ПДВ та/або формування від`ємного значення податку.

При проведенні перевірки податкової звітності за лютий 2019 року ТОВ «Умедо Груп», за наслідками якого виникло від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, податковим органом встановлено постачальника суб`єкта господарювання, який здійснює операції, не обумовлені економічними причинами, а саме ТОВ «Спеценергопроммонтаж», у якого не встановлено походження товарно-матеріальних цінностей та послуг від контрагентів по ланцюгу постачання (підміна товарних позицій). Сума ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Спеценергопроммонтаж» за період з червня 2018 року по січень 2019 року складає 503 776,49 грн.

В ході перевірки податковим органом встановлено формування активу ТОВ «Спеценергопроммонтаж» за рахунок надходження товарів/послуг з джерела невідомого походження (або з такого, що не відповідає документально оформленому), з його легалізацією за рахунок використання документів «контрагентів-постачальників» ТОВ «Спеценергопроммонтаж», які фактично не здійснювали постачання з оплатою на користь такого «контрагента» (ТОВ «Спеценергопроммонтаж»).

На підставі наведеного контролюючим органом констатовано, що ТОВ «Спеценергопроммонтаж» не могло фактично здійснити господарські операції на користь ТОВ «Умедо Груп», що своєю чергою вказує на формування ТОВ «Умедо Груп» податкового кредиту з ПДВ за рахунок надходження послуг з джерела невідомого походження.

В акті перевірки також указано, що під час проведення перевірки на адресу ТОВ «Спеценергопроммонтаж» направлено запит від 06.05.2019 №16305/10/10-36-12-02-10 про надання інформації та документального підтвердження, щодо формування податкового кредиту та податкових зобов`язань ТОВ «Спеценергопроммонтаж» за період червень 2018 року-січень 2019 року по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками а саме: ТОВ «УкрбудСістемc» та ТОВ «Унтербаус» з контрагентом-покупцем ТОВ «Умедо Груп».

У відповідь на запит від ТОВ «Спеценергопроммонтаж» надійшов лист № 130 від 14.05.2019 (вх. №28875/10/10-36-51) про неможливість надання документів, щодо відносин з контрагентами ТОВ «УкрбудСістемс» та ТОВ «Унтербаус» у зв`язку з тим, що згідно з ухвалою від 28.02.2019 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ці документи були вилучені під час обшуку.

Таким чином, на думку контролюючого органу, первинні документи, а саме: видаткові накладні, податкові накладні, акти надання послуг, надані ТОВ «Спеценергопроммонтаж» за період з червня 2018 року по січень 2019 року не мають юридичної сили первинних документів у зв`язку із зазначенням в них господарських операцій, які фактично начебто не здійснювались.

Позивачем були подані до Головного управління ДФС у Київській області заперечення до акту перевірки за вих. № 30/05-1 від 30.05.2019 (том 1 а.с.36-41).

Розглянувши заперечення Головне управління ДФС у Київській області листом «Про розгляд заперечень» від 07.06.2019 №20185/10/10-36-12-02-10 повідомило позивача, що заперечення позивача залишено без задоволення, а висновки акта перевірки від 17.05.2019 № 398/10-36-12-02/39022461 без змін (том 1 а.с.42-44).

На підставі висновків акта перевірки від 17.05.2019 № 398/10-36-12-02/39022461 Головне управління ДФС у Київській області прийняло податкове повідомлення-рішення від 10.06.2019 №, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 503 776,00 грн. (том 1 а.с.46).

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся зі скаргою на вказане податкове повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України.

За результатами розгляду скарги позивача Державна фіскальна служба України прийняла рішення від 22.08.2019 №40438/6/99-99-11-04-01-25, яким скаргу позивача залишила без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 10.06.2019 № без змін (том 1 а.с.57-61).

Вважаючи, що вказане податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі Податковий кодекс України).

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпунктом 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Положеннями пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Водночас абзацом 3 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначає стаття 200 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 200.1статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображатимуть реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування податкового кредиту з податку на додану вартість обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. В обов`язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Разом з тим, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено у Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV).

Відповідно до статті 1 Закону №996-XIV бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 1 статті 9 Закону №996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Окрім цього, порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи), встановлює Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення №88).

Згідно з пунктом 2.1 Положення №88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відповідно до пункту 2.4 Положення №88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників (пункт 2.15 Положення №88).

Тобто, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Досліджуючи зміст фінансово-господарських операцій позивача з ТОВ «Спеценергопроммонтаж», за результатом здійснення яких позивачем сформовані спірні суми податкового кредиту з податку на додану вартість, рух активів у процесі здійснення господарських операцій, мету та обставини використання спірного товару та послуг у власній господарській діяльності позивача, судом встановлено наступні обставини.

Так, між ТОВ «Умедо Груп» (далі - замовник) та ТОВ «Спеценергопроммонтаж» (далі - підрядник) були укладені договори підряду №30/05-18 від 30.05.2018 (том 1 а.с. 62-68), №19/06-18 від 19.06.2018 (том 1 а.с. 81-87), №25/07-18 від 25.07.2018 (том 1 а.с. 94-100), №05/09-18 від 05.09.2018 (том 1 а.с. 111-117).

За умовами пункту 1.1 зазначених договорів підряду замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик, власними силами та з власних матеріалів виконувати роботи з виготовлення та монтажу трубопроводів оборотної води, арматури та обладнання, виготовлення та монтажу трубопроводів повітря та арматури, виготовлення та монтажу обладнання та трубопроводів повітряної компресорної, виготовлення та монтажу арматури та трубопроводів повітря для чистих приміщень, на об`єкті, наданому замовником згідно з додатком № 1 до договору, а замовник зобов`язується надати підряднику площу для проведення робіт, прийняти виконані роботи і сплатити вартість виконаних робіт.

Згідно з пунктом 1.2 договорів підряду об`єкт, де виконуються роботи за договором, знаходиться за адресою: вул. Ватутіна, 62, смт. Макарів, Макарівського р-ну, Київської обл., ТОВ «Умедо Груп».

Роботи, передбачені пунктом 1.1 даних договорів, виконуються інструментами та матеріалами підрядника (пункт 1.3 договору підряду).

Згідно з пунктом 2.2 договорів підряду замовник проводить оплату підряднику виконаних робіт наступним чином:

Замовник здійснює передоплату не пізніше 3 банківських днів з моменту підписання договору на підставі виставленого рахунку;

Розрахунок за виконані роботи здійснюється замовником не пізніше 16 (шістнадцяти) календарних днів з моменту підписання щомісячних Актів здачі-приймання виконаних робіт з урахуванням передоплати та за умови реєстрації виконавцем податкової накладної (податкових накладних) на повну вартість робіт в єдиному реєстрі податкових накладних в порядку та у строки, встановлені чинним законодавством.

Оплата здійснюється замовником після прийняття робіт на підставі підписаних щомісячних Актів здачі-приймання належно виконаних робіт.

Відповідно до пункту 3.1 договорів підряду підрядник зобов`язаний розпочати виконання робіт протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання договору.

На виконання договору підряду №30/05-18 від 30.05.2018 ТОВ «Спеценергопроммонтаж» були надані ТОВ «Умедо Груп» будівельні роботи з виготовлення та монтажу трубопроводів оборотної води, арматури та обладнання на об`єкті ТОВ «Умедо Груп», що знаходиться за адресою: вул. Ватутіна, 62, смт. Макарів, Макарівського р-ну, Київської обл. на загальну суму 1 359 937,62 грн., що підтверджується довідкою про вартість виконаних робіт (по формі КБ-3) за вересень 2018 року (том 1 а.с. 149), довідкою про вартість виконаних робіт (по формі КБ-3) за жовтень 2018 року (том 1 а.с. 153) та актом приймання виконаних будівельних робіт (по формі КБ-2в) за вересень 2019 року №56 (том 1 а.с. 154-162), актом приймання виконаних будівельних робіт (по формі КБ-2в) за жовтень 2019 року №84 (том 1 а.с. 168-170), які підписані представниками обох сторін та скріплені печатками підприємств.

В оплату за виконані роботи позивачем було перераховано на рахунок ТОВ «Спеценергопроммонтаж» грошові кошти в сумі 1 359 937,62 грн., що підтверджується платіжним дорученням №215 від 06.09.2018 на суму 200 000,00 грн (том 1 а.с.138), платіжним дорученням №258 від 17.09.2018 на суму 373 957,14 грн. (том 1 а.с.139), платіжним дорученням №458 від 25.10.2018 на суму 194 045,48 грн. (том 1 а.с. 142), платіжним дорученням №635 від 04.06.2018 на суму 591 935,00 грн. (том 1 а.с. 146).

Факт виконання робіт відповідно до зазначеного вище договору підтверджується також фототаблицями приміщення по вул. Ватутіна, 62, смт. Макарів, Макарівського р-ну, Київської обл., копії яких наявні в матеріалах справи (том 2 а.с. 37-54).

ТОВ «Спеценергопроммонтаж» відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України було виписано та зареєстровано податкові накладні №2 від 06.09.2018 на суму 200 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 33 333,33 грн. (том 1 а.с. 126), № 8 від 18.09.2018 на суму 373 957,14 грн., у т.ч. ПДВ 62 326,19 грн. (том 1 а.с.130), № 15 від 25.10.2018 на суму 194 045,48 грн., у т.ч. ПДВ 32 340,91 грн. (том 1 а.с. 133).

Суми ПДВ за вказаними податковими накладними, виданими ТОВ «Спеценергопроммонтаж», було включено позивачем до складу податкового кредиту за перевіряємий період.

На виконання договору підряду №19/06-18 від 19.06.2018 ТОВ «Спеценергопроммонтаж» були надані ТОВ «Умедо Груп» будівельні роботи з виготовлення та монтажу трубопроводів повітря та арматури на об`єкті ТОВ «Умедо Груп», що знаходиться за адресою: вул. Ватутіна, 62, смт. Макарів, Макарівського р-ну, Київської обл. на загальну суму 284 963,20 грн., що підтверджується довідкою про вартість виконаних робіт (по формі КБ-3) за вересень 2018 року (том 1 а.с. 150) та актом приймання виконаних будівельних робіт (по формі КБ-2в) за вересень 2018 року №68 (том 1 а.с. 179-183), які підписані представниками обох сторін та скріплені печатками підприємств.

В оплату за виконані роботи позивачем було перераховано на рахунок ТОВ «Спеценергопроммонтаж» грошові кошти в сумі 284 963,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням №346 від 19.06.2018 на суму 149 963,20 грн (том 1 а.с.141), платіжним дорученням №632 від 20.06.2018 на суму 135 000,00 грн. (том 1 а.с.145).

Факт виконання робіт відповідно до зазначеного вище договору підтверджується також фототаблицями приміщення по вул. Ватутіна, 62, смт. Макарів, Макарівського р-ну, Київської обл., копії яких наявні в матеріалах справи (том 2 а.с. 73-84).

ТОВ «Спеценергопроммонтаж» відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України було виписано та зареєстровано податкові накладні №11від 20.06.2018 на суму 135 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 22 500,00 грн. (том 1 а.с. 131), № 16 від 28.09.2018 на суму 149 963,20 грн., у т.ч. ПДВ 24 993,87 грн. (том 1 а.с.134).

Суми ПДВ за вказаними податковими накладними, виданими ТОВ «Спеценергопроммонтаж», було включено позивачем до складу податкового кредиту за перевіряємий період.

На виконання договору підряду №25/07-18 від 25.07.2018 ТОВ «Спеценергопроммонтаж» були надані ТОВ «Умедо Груп» будівельні роботи з виготовлення та монтажу обладнання та трубопроводів повітряної компресорної на об`єкті ТОВ «Умедо Груп», що знаходиться за адресою: вул. Ватутіна, 62, смт. Макарів, Макарівського р-ну, Київської обл. на загальну суму 905 456,65 грн., що підтверджується довідкою про вартість виконаних робіт (по формі КБ-3) за вересень 2018 року (том 1 а.с. 151) та актом приймання виконаних будівельних робіт (по формі КБ-2в) за вересень 2018 року №69 (том 1 а.с. 171-178), які підписані представниками обох сторін та скріплені печатками підприємств.

В оплату за виконані роботи позивачем було перераховано на рахунок ТОВ «Спеценергопроммонтаж» грошові кошти в сумі 905 456,65 грн., що підтверджується платіжним дорученням №345 від 04.10.2018 на суму 353 456,65 грн (том 1 а.с.140), платіжним дорученням №789 від 01.08.2018 на суму 552 000,00 грн. (том 1 а.с.148).

Факт виконання робіт відповідно до зазначеного вище договору підтверджується також фототаблицями приміщення по вул. Ватутіна, 62, смт. Макарів, Макарівського р-ну, Київської обл., копії яких наявні в матеріалах справи (том 2 а.с. 106-117).

ТОВ «Спеценергопроммонтаж» відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України було виписано та зареєстровано податкові накладні №1 від 01.08.2018 на суму 552 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 92 000,00 грн. (том 1 а.с. 124), № 17 від 28.09.2018 на суму 353 456,65 грн., у т.ч. ПДВ 58 909,44 грн. (том 1 а.с.135).

Суми ПДВ за вказаними податковими накладними, виданими ТОВ «Спеценергопроммонтаж», було включено позивачем до складу податкового кредиту за перевіряємий період.

На виконання договору підряду №05/09-18 від 05.09.2018 ТОВ «Спеценергопроммонтаж» були надані ТОВ «Умедо Груп» будівельні роботи з виготовлення та монтажу арматури та трубопроводів повітря для чистих приміщень на об`єкті ТОВ «Умедо Груп», що знаходиться за адресою: вул. Ватутіна, 62, смт. Макарів, Макарівського р-ну, Київської обл. на загальну суму 447 706,28 грн., що підтверджується довідкою про вартість виконаних робіт (по формі КБ-3) за жовтень 2018 року (том 1 а.с. 152) та актом приймання виконаних будівельних робіт (по формі КБ-2в) за жовтень2018 року №85 (том 1 а.с. 163-167), які підписані представниками обох сторін та скріплені печатками підприємств.

В оплату за виконані роботи позивачем було перераховано на рахунок ТОВ «Спеценергопроммонтаж» грошові кошти в сумі 447 706,28 грн., що підтверджується платіжним дорученням №214 від 05.09.2018 на суму 325 000,00 грн (том 1 а.с.137), платіжним дорученням №459 від 25.10.2018 на суму 122 706,28 грн. (том 1 а.с.143).

Факт виконання робіт відповідно до зазначеного вище договору підтверджується також фототаблицями приміщення по вул. Ватутіна, 62, смт. Макарів, Макарівського р-ну, Київської обл., копії яких наявні в матеріалах справи (том 2 а.с. 201-209).

ТОВ «Спеценергопроммонтаж» відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України було виписано та зареєстровано податкові накладні №3 від 06.09.2018 на суму 325 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 54 166,67грн. (том 1 а.с. 127), № 14 від 25.10.2018 на суму 122 706,28 грн., у т.ч. ПДВ 20 451,05 грн. (том 1 а.с.132).

Суми ПДВ за вказаними податковими накладними, виданими ТОВ «Спеценергопроммонтаж», було включено позивачем до складу податкового кредиту за перевіряємий період.

Також між ТОВ «Умедо Груп» (далі - покупець) та ТОВ «Спеценергопроммонтаж» (далі - продавець) укладено договір купівлі-продажу труб D. 063.5х1.5 mm AISI 304L DIN 11850 ILTA SMS.

В жовтні та грудні 2018 року ТОВ «Спеценергопроммонтаж» було виписано (оформлено) рахунки на оплату №СФ-0000169 від 22.11.2018 року на суму 7027,20 грн., в т.ч. ПДВ 1 171,20 грн. та № СФ-0000182 від 06.12.2018 на суму 17 568,00 грн., в т.ч ПДВ 2928,00 грн.

ТОВ «Умедо Груп» (покупцем) було здійснено передоплату за товар, а саме: в листопаді 2018 року в розмірі 7027,20 грн., в т.ч. ПДВ 1 171,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням №617 від 22.11.2018 (том 1 а.с.144) та у грудні 2018 року у розмірі 17 568,00 грн., в т.ч ПДВ 2928,00 грн. (том 1 а.с. 147).

ТОВ «Спеценергопроммонтаж» поставило позивачу труби D. 063.5х1.5 mm AISI 304L DIN 11850 ILTA SMS у загальній кількості 84 000 шт., на суму 24 595,20 грн., у тому числі ПДВ 4099,20 грн., що підтверджується видатковими накладними № РН-0000007 від 27.11.2018 на суму 7027,20 грн., в т.ч. ПДВ 1 171,20 грн. (том 1 а.с.184) та № РН-0000008 від 10.12.2018 на суму 17 568,00 грн., в т.ч ПДВ 2928,00 грн. (том 2 а.с.50).

ТОВ «Спеценергопроммонтаж» відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України було виписано та зареєстровано податкові накладні №5 від 29 07.12.2018 на суму 17 568,00 грн., в т.ч. ПДВ 2928,00 грн. (том 1 а.с.128), № 6 від 22.11.2018 на суму 7027,20 грн., в т.ч. ПДВ 1 171,20 грн. (том 1 а.с. 129).

Суми ПДВ за вказаними податковими накладними, виданими ТОВ «Спеценергопроммонтаж», було включено позивачем до складу податкового кредиту за перевіряємий період.

За результатами дослідження вище перелічених первинних та інших документів суд дійшов висновку, що вони оформлені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, та в повній мірі відображають зміст і характер вчинених господарських операцій.

При цьому суд звертає увагу на те, що з наявних матеріалів справи чітко прослідковується наявність взаємозв`язку між витратами ТОВ «Умедо Груп» на придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ «Спеценергопроммонтаж» та здійсненням ним господарської діяльності.

В той же час, відповідач не надав суду доказів на спростування таких доводів позивача.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що податковий орган в акті перевірки не ставив під сумнів достовірність даних, які містять вказані первинні бухгалтерські документи, а також не зазначав про невідповідність первинних бухгалтерських документів вимогам чинного податкового законодавства, зокрема, відсутності у них обов`язкових реквізитів.

Крім того, судом встановлено, що на час укладання та виконання зазначених договорів ТОВ «Спеценергопроммонтаж» було зареєстроване в якості юридичної особи та було платником податку на додану вартість.

При цьому акт перевірки не містить жодних посилань на те, що свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво платника податку на додану вартість ТОВ «Спеценергопроммонтаж» були скасовані чи визнані недійсними за рішенням суду на момент укладання чи виконання зазначених вище договорів.

Відповідач також не ставив під сумнів правильність здійснення позивачем математичного розрахунку податкового кредиту за первинними документами податкового та бухгалтерського обліку.

Відповідач так само не ставив під сумнів та не заперечував наявність у ТОВ «Спеценергопроммонтаж» спеціальної податкової правосуб`єктності на момент укладення і виконання зазначених вище договорів.

Також, відповідачем не заперечувався факт декларування та сплати як позивачем так і його контрагентом сум податку на додану вартість за наслідками спірних фінансово-господарських операцій.

Таким чином, зазначене підтверджує фактичне здійснення позивачем господарської операції щодо купівлі у ТОВ «Спеценергопроммонтаж» товарів та будівельних робіт (послуг).

Своєю чергою, відповідачем під час розгляду справи не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та беззаперечно спростовують факти здійснення господарських операцій, їх оприбуткування, засвідчені наведеними документами і поясненнями.

Стосовно встановлення під час перевірки інформації про обрив ланцюга по ланцюгу постачання, суд зазначає, що недотримання ТОВ «Спеценергопроммонтаж» бухгалтерської та податкової дисципліни щодо придбання ним сировини для виконання будівельних робіт та виробництва товарів або безпосередньо товарів, які ним в подальшому було поставлено позивачу, не може слугувати беззаперечним доказом безтоварності господарської операції, за умови належного підтвердження позивачем первинними документами факту придбання цього товару (робіт, послуг) у ТОВ «Спеценергопроммонтаж». При цьому, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Наведений висновок відображено у постановах Верховного Суду від 22.11.2019 у справі №804/15820/15 та від 22.11.2019 у справі №817/2887/14.

Отже, обставини фіктивності та інших недоліків правого статусу контрагента платника податків, невиконання ним своїх податкових обов`язків, підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами, що свідчать про нездійснення господарської операції або відсутність її економічного змісту.

Порушення платником податку - постачальником податкового законодавства може бути підставою для позбавлення іншого платника податку - покупця права на отримання податкової вигоди у вигляді збільшення суми витрат та/чи податкового кредиту лише за встановленого факту їхніх сумісних дій щодо незаконної мінімізації податкових зобов`язань. Таких підстав відповідачем не зазначено, судом під час судового розгляду не встановлено.

Відповідачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагента були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Разом з тим, судом встановлено рух активів (товару) по ланцюгу від постачальника до покупця, встановлено зв`язок між фактом придбання товару і господарською діяльністю позивача.

Наявні у матеріалах справи документи не містять доказів наявності між позивачем та його контрагентом взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

В аспекті висновків акту перевірки про обрив ланцюга по ланцюгу постачання суд також вважає за доцільне зазначити, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку.

Не є обов`язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов`язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку.

При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

В той же час, будь-яких доказів того, що відповідачем було здійснено належну перевірку господарських відносин ТОВ «Спеценергопроммонтаж» з його контрагентом, податковий орган не надав.

Понад те, суд зазначає, що податковий орган переважно обґрунтовує правомірність свого рішення нереальністю спірних господарських операцій між ТОВ «Умедо Груп» та ТОВ «Спеценергопроммонтаж». Втім, сам акт перевірки не містить будь-якого документального підтвердження щодо відсутності фінансово-господарських відносин позивача по взаєморозрахункам з цим контрагентом, а викладені у ньому висновки щодо нереальності укладених правочинів не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського та податкового обліку.

Більше того, під час перевірки відповідачем не досліджувались обставини, які б свідчили, що надані до перевірки первинні бухгалтерські документи були підписані неуповноваженими особами або підроблені.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 17 січня 2018 року у справі №826/1244/13-а, поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування та податкового законодавства, а тому можливі порушення податкового законодавства з боку контрагента-постачальника, за відсутності доказів протиправної змови учасників операцій з метою отримання позивачем (покупцем) необґрунтованої податкової вигоди, не є безумовною підставою для висновку про порушення саме покупцем вимог податкового законодавства та позбавлення його права сформованих податкових вигод за фактично вчиненою операцією.

Так, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

На підтвердження реальності (товарності) спірних операцій позивачем надано до суду копії первинної документації, складеної за результатами фінансово-господарських операцій останнього з ТОВ «Спеценергопроммонтаж», за результатами дослідження яких підтверджено факти здійснення господарських операцій, що також не спростовано відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, під час розгляду даної справи.

Крім того, під час розгляду справи судом не встановлено недобросовісність позивача, як платника податку на додану вартість. У свою чергу, відповідачем не наведено будь-яких доводів щодо здійснення позивачем розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Суд зазначає, що чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагента, фактичного знаходження його за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останнього. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентом своїх зобов`язань, адже, поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме: платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

За умови невстановлення компетентним органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання позивачем незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Також, слід зазначити, що Верховним Судом у постанові від 24.04.2018 у справі №813/8500/13-а зазначено, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Згідно з приписами частини другої статті 61 Конституції України встановлений індивідуальний характер юридичної відповідальності.

Відтак, оцінюючи спірні фінансово-господарські операції, суд передусім виходить з того, що юридична відповідальність згідно норм чинного законодавства України є персоніфікованою.

Підприємство, яке є сумлінним платником податків і виконало усі вимоги, з якими закон пов`язує право на зменшення об`єкта оподаткування податком на додану вартість на суму податкового кредиту, не повинно нести відповідальність за своїх контрагентів.

Допущені попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товарів (послуг) певні порушення податкового законодавства тягнуть негативні наслідки саме для таких постачальників та не впливають на право ТОВ «Умедо Груп» (добросовісного платника податку) на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого у ціні придбаних товарів та послуг податку на додану вартість постачальнику послуг.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків (постачальниками) з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників, чи сприяння ухиленню постачальниками товару у ланцюгу постачання від виконання податкових зобов`язань може свідчити про незаконність формування податкового кредиту.

Зазначена позиція узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини.

При цьому, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та свідчить про те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України»).

Крім того, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 («Булвес» АД проти Болгарії») зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз. На думку Європейського Суду такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Право на податковий кредит є «власністю» у розумінні статті 1 Протоколу № 1, яке повинно розглядатися як таке, що виникло у момент повного виконання нею своїх зобов`язань щодо податкової звітності з ПДВ. Визнання права на нарахування податкового кредиту було поставлено в залежність від виконання обов`язків постачальником, в той час коли це не залежало від волі одержувача поставки - застосування відповідних положень Закону « Про ПДВ « стало не передбаченим і самовільним. Платник податку не має абсолютно ніяких повноважень відслідковувати, контролювати і забезпечувати виконання постачальником його обов`язків із складення та подання декларації з ПДВ, а також обов`язку зі сплати ПДВ (п.43, п.69 зазначеного вище рішення Європейського Суду).

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через можливі порушення вимог податкового законодавства з боку його контрагентів.

В ході розгляду даної справи відповідачем не було пред`явлено до суду будь-які належні докази нереальності правочинів, укладених між ТОВ «Умедо Груп» та ТОВ «Спеценергопроммонтаж», а також жодних достовірних документальних доказів на підтвердження фактів підписання договорів та первинних документів до нього неуповноваженими на те особами.

Беручи до уваги викладені норми та обставини, суд вважає, що відповідачем не доведено належними та достатніми доказами фактів безпідставного чи неправомірного формування позивачем податкового кредиту по господарським операціям із ТОВ «Спеценергопроммонтаж».

Відтак суд вважає, що висновки податкового органу про фіктивність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Спеценергопроммонтаж» є формальними та необ`єктивними, оскільки ґрунтуються не на первинних документах та результатах співставлення даних бухгалтерського і податкового обліку, як то передбачено пунктом 73.5 статті 75 Податкового кодексу України, а на обставинах, які не мають безпосереднього значення для формування податкових зобов`язань та податкового кредиту.

З урахуванням викладеного, послуговуючись наявними у матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку, що укладені між позивачем та ТОВ «Спеценергопроммонтаж» правочини відповідають вимогам чинного законодавства України, мають своїм наслідком зміну у майновому стані учасників правочинів, є економічно виправданими, факт виконання господарських зобов`язань сторін підтверджується первинними документами бухгалтерської та податкової звітності, які є належними та достатніми доказами того, що господарські операції фактично відбулися, а операції між позивачем та його контрагентом враховані відповідно до їх дійсного економічного змісту, обумовлені розумними економічними причинами (цілями ділового характеру) та відповідають меті здійснення господарської діяльності.

Отож, викладений в акті перевірки висновок контролюючого органу про порушення позивачем вимог пп. 14.1.36, пп. 14.1.181, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст.14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6, абз. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України є необґрунтованим.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов до висновку про протиправність та необхідність скасування податкового повідомлення-рішення від 10.06.2019 №.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду з даним позовом позивачем за подання адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 7556,65 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 11.10.2019 №994.

Враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Київській області у розмірі 7556,65 грн.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 10.06.2019 №.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Умедо Груп» (ідентифікаційний код 39022461, місцезнаходження: 08000, Київська обл., Макарівський р-н, смт. Макарів, вул. Ватутіна, буд. 62) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 43141377, місцезнаходження: 03151, м.Київ, вул. Народного ополчення, буд. 5А) сплачений судовий збір у сумі 7556,65 грн. (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят шість гривень шістдесят п`ять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду складено 31.08.2023.

Суддя Кушнова А.О.