Справа № 380/7785/23
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/7785/23 пров. № А/857/12118/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

за участю секретаря судових засідань Хомича О.Р.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Представництва Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року (головуючий суддя Грень Н.М., місце ухвалення м. Львів) у справі за адміністративним позовом Представництва Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,-

встановив:

Представництво Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу, 13.04.2023 звернулося з позовом до суду, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Герелевич О.М. Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № ВП 65306967 від 07.03.2023 про закінчення виконавчого провадження.

Обґрунтовує позов тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження ВП 65306967 з примусового виконання виконавчого листа № 1.380.2019.006269, виданого 24.04.2020 Львівським окружним адміністративним судом, на примусове виконання Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року у справі 1.380.2019.006269, яким зобов`язано Гусятинську селищну раду виконати вимоги Розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.07.1998 № 604-р «Про додаткові заходи щодо збереження місць поховань у населених пунктах України» в частині п. 3 щодо місць давніх поховань - єврейського кладовища, що знаходиться по вул. Тернопільській в смт. Гусятин Тернопільської області.

Зазначає, що виконавче провадження ВП 65306967 було закінчено на підставі п. 11 ч. 3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Позивач вважає, що оскаржувана постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання, а тому підстави для закінчення виконавчого провадження у спірному випадку відсутні. Позивач стверджує, що направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника, не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду. З урахуванням наведеного просив позов задовольнити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на те, на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Директор Представництва Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу Мейлах Шейхет та представник позивача Шнир Я.Б. 29.08.2023 подали клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні цих клопотань, оскільки участь позивача та його представника в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась, а у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України, їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи. Крім цього, вказана справа належить до категорії термінових адміністративних справ, що у свою чергу, також унеможливлює відкладення розгляду справи на іншу дату.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебувало виконавче провадження № 65306967 з примусового виконання виконавчого листа № 1.380.2019.006269 від 24.04.2020, виданого Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Гусятинської селищної ради виконати вимоги Розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.07.1998 № 604-р «Про додаткові заходи щодо збереження місць поховань у населених пунктах України» в частині п. 3 щодо місць давніх поховань - єврейського кладовища, що знаходиться по вул. Тернопільській в смт. Гусятин, Тернопільської області.

Державним виконавцем 29.04.2021, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено на адресу сторін виконавчого провадження для виконання та відома.

Боржника зобов`язано виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Державним виконавцем, 20.09.2021, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», направлено вимогу до Гусятинської селищної ради, якою зобов`язано останню виконати вимоги виконавчого листа № 1.380.2019.006269 від 24.04.2020, виданого Львівським окружним адміністративним судом.

Листом Гусятинської селищної ради № 1361/04-19 від 24.09.2021 повідомлено державного виконавця про те, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 1.380.2019.006269 від 25.02.2020 та постанови про відкриття виконавчого провадження № 65306967 від 29.04.2021, 23.09.2021 Гусятинською селещною радою проведено вивчення стану місць давніх поховань - єврейського кладовища, що знаходиться по вул. Тернопільській в смт. Гусятин, Тернопільської області про що складено відповідний Акт. У листі також зазначено, що у відповідності до розпорядження від 09.08.2021 № 1 01-ОД Гусятинського селищного голови «Про створення комісії з вивчення стану місць давніх поховань - єврейського кладовища, що знаходиться по вул. Тернопільській в смт. Гусятин, Тернопільської області» створено відповідну комісію з вивчення стану місць давніх поховань - єврейського кладовища.

Керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 11.10.2021 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Копії постанови про закінчення виконавчого провадження направлено на адресу сторін виконавчого провадження для відому, виконавчий і документ скеровано до Львівського окружного адміністративного суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду № 380/5014/22 від і 06.07.2022 визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) № ВП65306967 від 11.10.2021 про закінчення виконавчого провадження.

Державним виконавцем керуючись ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», 02.12.2022 винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, копії якої направлено на адресу сторін виконавчого провадження.

Вимогою державного виконавця № 7712/04.1-24 від 05.12.2022 зобов`язано Гусятинську селищну раду виконати вимоги виконавчого листа № 1.380.2019.006269 від 24.04.2020, виданого Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Гусятинської селищної ради виконати вимоги Розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.07.1998 № 604-р «Про додаткові заходи щодо збереження місць поховань у населених пунктах України» в частині п. 3 щодо місць давніх поховань - єврейського кладовища, що знаходиться по вул. Тернопільській в смт. Гусятин, Тернопільської області.

Листом Гусятинської селищної ради № 1663/04-14 від 28.12.2022 повідомлено державного виконавця про те, що 27.12.2022 проведено вивчення стану місць давніх поховань єврейського кладовища, що знаходиться по вул. Тернопільській в смт. Гусятин Тернопільської області комісією створеною у відповідності до розпорядження Гусятинського селищного голови «Про створення комісії з вивчення стану місць давніх поховань єврейського кладовища, що знаходиться по вул. Тернопільській в смт. Гусятин Тернопільської області» від 09.08.2021 №101-ОД про що складено відповідний акт.

Оскільки, станом на 17.01.2023 рішення суду залишилось не виконаним, вимогою державного виконавця № 941/04.1-24 від 17.01.2023 повторно зобов`язано Гусятинську селищну раду виконати вимоги виконавчого листа № 1.380.2019.006269 від 24.04.2020, виданого Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Гусятинської селищної ради виконати вимоги Розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.07.1998 № 604-р «Про додаткові заходи щодо збереження місць поховань у населених пунктах України» в частині п.3 щодо місць давніх поховань - єврейського кладовища, що знаходиться по вул. Тернопільській в смт. Гусятин, Тернопільської області.

Станом на 08.02.2023 інформація про виконання рішення суду до державного виконавця не надходила.

Державним виконавцем, керуючись вимогами статті 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», 08.02.2023 на боржника накладено штраф у розмірі 5100 грн, про що винесено постанову про накладення штрафу від 08.02.2023 ВП № 65306967.

Відповідь на вимогу боржником не надано, на підставі чого державним виконавцем 22.02.2023 повторно винесено вимогу № 3144/03.1-25 від 22.02.2023 і зобов`язано Гусятинську селищну раду виконати вимоги виконавчого листа № 1.380.2019.006269 від 24.04.2020, виданого Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Гусятинської селищної ради виконати вимоги Розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.07.1998 № 604-р «Про додаткові заходи щодо збереження місць поховань у населених пунктах України» в частині п. 3 щодо місць давніх поховань - єврейського кладовища, що знаходиться по вул. Тернопільській в смт. Гусятин, Тернопільської області.

На адресу Відділу, 07.03.2023 надійшов лист Гусятинської селищної ради, в якому остання інформує про повне фактичне виконання рішення суду, проте про вчинення будь яких додаткових заходів, спрямованих на виконання рішення суду, доказів не надано.

Керуючись вимогами статті 63,75 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 07.03.2023 на боржника накладено штраф в розмірі 10200 грн, про що винесено постанову про накладення штрафу від 07.03.2023 № 65306967.

Державним виконавцем, 07.03.2023 керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 382 Кримінального кодексу України, та ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України на адресу Головного управління національної поліції в Тернопільській області направлено подання (повідомлення) про вчинення злочину посадовими особами Гусятинської селищної ради.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України Про виконавче провадження, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Герлевич О.М. 07.03.2023 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 65306967.

Позивач не погодився з постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 07.03.2023 про закінчення виконавчого провадження ВП № 65306967, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець вжив вичерпних заходів з виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 № 1.380.2019.006269 та правомірно, керуючись імперативною нормою абзацу 3 частини 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанову про закінчення виконавчого провадження від 07.03.2023 ВП № 65306967 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

Так, Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (надалі - «ЄСПЛ») у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

У пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Войтенко проти України» від 29 червня 2004 року (заява № 18966/02) зазначено про те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном у сенсі пункту першого статті 1 Протоколу № 1 (994_535) до Конвенції (995_004).

Відтак, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, складовою права на справедливий суд.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно зі ст. 1 Закон № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закон № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закон № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ч. 6 ст. 26 Закон № 1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закон № 1404-VIII, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Згідно зі ст. 63 Закон № 1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Системний аналіз наведених вище правових норм надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини першої статті 39 Закон № 1404-VIII, можливо лише за умови виконання послідовності вказаних виконавчих дій, а саме: накладення на боржника штрафу і перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин); накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин); звернення до правоохоронних органів з повідомленням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону. Якщо після вжиття державним виконавцем усіх заходів примусового виконання рішення боржник відмовляється виконувати рішення немайнового характеру, а виконати його без участі боржника неможливо, державний виконавець звертається до правоохоронних органів із повідомленням про злочин, після чого закінчує виконавче провадження.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що держаним виконавцем надсилались вимоги до Гусятинської селищної ради з метою виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду від 20.09.2021, 05.12.2022, 17.01.2023.

Постановою державного виконавця від 08.02.2023 накладено штраф на боржника у розмірі 5100,00 грн. 22.02.2023 державним виконавцем вчергове надіслано вимогу виконавця з метою виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду.

Постановою державного виконавця від 07.03.2023 накладено на боржника штраф у подвійному розмірі 10200,00 грн.

У подальшому, 07.03.2023 державним виконавцем скеровано повідомлення до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про вчинення злочину посадовими особами Гусятинської селищної ради та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що невиконання боржником рішення після накладення на нього штрафу не може свідчити про вжиття заходів примусового виконання рішення й не свідчить про неможливість його виконання. Оскільки, накладення на боржника повторного штрафу і звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

Накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання, тому звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем вжито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.

Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

Аналогічні висновки у подібних спірних правовідносинах викладено у постанові Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 826/14580/16, від 08 грудня 2022 року у справі № 457/359/21.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що розглядаючи адміністративний позов про законність дій державного виконавця, суд має враховувати, що Законом № 1404-VIII на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Однак, за наслідками прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження рішення суду не лише залишилось невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.

Крім того, за змістом ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (пункт 1); з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (пункт 3); накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (пункт 6); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (пункт 10); викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні (пункт 14); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 22).

Разом з тим, матеріалами справи не підтверджено виконання державним виконавцем вказаних приписів чинного законодавства.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № ВП 65306967 від 07.03.2023 винесена передчасно.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанову старшого державного виконавця Герелевич О.М. Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № ВП 65306967 від 07.03.2023 про закінчення виконавчого провадження є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки винесена за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття всіх необхідних вичерпних заходів з його виконання.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про задоволення позову.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

Керуючись ст. ст. 268, 229, 287, 317, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Представництва Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року у справі № 380/7785/23 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Герелевич О.М. Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № ВП 65306967 від 07.03.2023 року про закінчення виконавчого провадження.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш