Справа № 160/26225/21
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 серпня 2023 року м. Дніпросправа № 160/26225/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання: Юрчук М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу 46 комендатури охорони та обслуговування на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 р. (суддя: Юхно І.В) в адміністративній справі №160/26225/21 за позовом ОСОБА_1 до 46 комендатури охорони та обслуговування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Військова частина НОМЕР_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії 46 комендатури охорони та обслуговування щодо обчислення та виплати йому грошового забезпечення з 29 січня 2020 р. по 05 листопада 2021 р., грошової допомоги для оздоровлення за 2020-2021 р., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020-2021 р., одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки як учаснику бойових дій за період з 2019 по 2021 р., без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 р. та Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 р.; зобов`язати 46 комендатуру охорони та обслуговування обчислити та виплатити йому грошове забезпечення з 29 січня 2020 р. по 05 листопада 2021 р., грошову допомогу для оздоровлення за 2020-2021 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020-2021 роки, одноразову грошову допомогу при звільненні, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки як учаснику бойових дій за період з 2019 по 2021 рік з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 р. та Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29 січня 2020 р. була відновлена дія пункту 4 постанови КМУ №704 у первісній редакції, котра визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами загального позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем. Посилаючись на порушення норм матеріального права, скаржник просить суд скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняте нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Скаргу обґрунтовує порушенням позивачем строку звернення до суду з відповідним позовом. Також вказує про відсутність правових підстав для здійснення позивачу розрахунку грошового забезпечення, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Письмові відзиви на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Сторони, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду справи, до суду уповноважених представників не направили, про причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі частини 4 статті 229 цього ж Кодексу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою сторін.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 04 червня 2016 р. по 05 листопада 2021 р. проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Для визначення ОСОБА_1 розміру грошового забезпечення в період з 29 січня 2020 р. по 05 листопада 2021 р. не було використано розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2020 р. та 01 січня 2021р. відповідно до приписів Постанови КМУ №704.

Не погоджуючись з даними обставинами, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до 46 комендатури охорони та обслуговування, на фінансовому забезпеченні у якого знаходиться Військова частина НОМЕР_1 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з 29 січня 2020 р., дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18, діє редакція пункту 4 Постанови №704, яка була чинною до змін, внесених Постановою КМУ №103, тому розрахунок грошового забезпечення військовослужбовців повинен здійснюватися з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Щодо доводів скаржника про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду - 20 грудня 2021 р.

Верховним Судом у постанові від 22 грудня 2021 р. у справі № 640/21771/20 зазначено, що відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Проте згідно частини 2 статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Щодо доводів скаржника про відсутність законних підстав для виплати позивачу грошового забезпечення з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

01 березня 2018 р. набрала чинності Постанова КМУ №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 4 якої в редакції, чинній на момент прийняття (30 серпня 2017 р.) визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

У примітці 1 Додатку 1 до Постанови КМУ №704 закріплено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

У примітці Додатку 14 до Постанови КМУ № 704 визначено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

24 лютого 2018 р. набула чинності Постанова КМУ № 103, якою пункт 4 Постанови КМУ №704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Після внесення Постановою КМУ №103 змін до пункту 4 Постанови КМУ № 704, зміст приміток Додатків 1 та 14 до останньої не було приведено у відповідність із нормою пункту 4 цієї Постанови.

В подальшому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 р. по справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103. Відновлено дію пункту 4 Постанови №704 у редакції, яка передбачає використання розрахункової величини, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

Разом з цим, 01 січня 2017 р. набрав чинності Закон України від 06 грудня 2016 р. №1774-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», за змістом пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» якого визначено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 р.

Оскільки норма пункту 3 розділу ІІ Закону №1774-VІІІ за своєю юридичною силою є вищою за положення пункту 4 Постанови КМУ №704, у редакції до внесення змін Постановою КМУ № 103, відсутні підстави для застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини.

Згідно з Постановою № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 р. у справі № 500/1886/21, від 02 серпня 2022 р. у справі №440/6017/21, від 19 жовтня 2022 р. у справі № 400/6214/21, від 29 червня 2023 р. у справі №380/7813/22.

Викладене свідчить про вірно зроблений судом першої інстанції висновок щодо протиправності здійснення ОСОБА_1 при його звільненні з військової служби розрахунку належних сум грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 р. по 05 листопада 2021 р., без використання для визначення їх розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 р. та 01 січня 2021 р. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції прийнято судом з дотриманням норм матеріального права, є законним та обгрунтованим, відсутні підстави для його скасування.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу 46 комендатури охорони та обслуговування - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 р. в адміністративній справі №160/26225/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 30 серпня 2023 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук