Справа № 525/631/23
Суддя: Прасол Я. В.
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/631/23
Провадження №2-а/525/16/2023 Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.08.2023 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Прасол Я.В.,
секретаря судового засідання Хоменка М.М.,
з участю представника позивача адвоката Козленка О.М.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Любченка Володимира Володимировича інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про визнання незаконною та скасування постанови серії БАД №328747 від 27.05.2023 у справі про накладення адміністративного стягнення,
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, ОСОБА_1 інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про визнання незаконною та скасування постанови серії БАД №328747 від 27.05.2023 у справі про накладення адміністративного стягнення.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27.05.2023 близько 8 год. 50 хв. він рухався на автомобілі «ЛАДА ВЕСТА КРОСС» днз НОМЕР_1 , по вул. Каштанова в селищі Велика Багачка Миргородського району Полтавської області з центру до місця свого проживання. Під час руху йому стало зле, тому він, щоб уникнути ДТП та запобігти погіршення стану свого здоров`я, вимушений був припинити рух вказаним транспортним засобом та припаркувався на правій стороні проїзної частини дороги біля краю неподалік від будинку №28А. Автомобіль зупинив для того, щоб прийняти ліки, але через відсутність води в автомобілі, пішов до торгівельної точки, яка знаходилася поруч, де придбав воду, випив пігулку та став повертатися до автомобіля, щоб продовжити рух до місця проживання. Коли підійшов до автомобіля виявив, що поліцейські проводять заміри рулеткою, один з поліцейських, як потім з`ясувалося інспектор ОСОБА_1 повідомив, що він порушив ПДР, оскільки зупинився менше ніж за 10 м від пішохідного переходу. Він пояснивши причини зупинки, посилався на незадовільний стан свого здоров`я, але поліцейський на вказане не реагував, тому позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката Козленка О.М. Не звертаючи жодної уваги на пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника поліцейські повторно провели заміри та інспектор СРПП Любченко В.В. розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого ОСОБА_2 стало зле і адвокат викликав ЕМД, за результатами обстеження він був госпіталізований до КНП «Великобагачанська ЦЛ», що підтверджується відповідним записом у постанові. Зазначає, що порушення він не допускав, оскільки вважав, що відстань від пішохідного переходу є більшою за 10м та вважав, що діяв у стані крайньої необхідності.
З цих підстав просив скасувати постанову серії БАД №328747 від 27.05.2023 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесену інспектором СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Любченком В.В. за відсутності події та складу вказаного адміністративного правопорушення.
Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 14.06.2023 позовну заяву ОСОБА_2 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків 10 днів.
Після усунення недоліків позовної заяви позивачем, ухвалою суду від 19.06.2023 було поновлено строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №328747 від 27.05.2023, відкрито спрощене позовне провадження за вищевказаним позовом ОСОБА_2 , відповідачам у справі було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та надано строк для подання відзиву на позов, з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову, відповідно до ст. 77 КАС України, роз`яснено наслідки вчинення чи невчинення певних процесуальних дій.
27.06.2023 на адресу суду надійшов відзив відповідача ГУНП в Полтавській області, у якому відповідач просив адміністративний позов ОСОБА_2 залишити без задоволення, в обґрунтування своєї позиції посилався на те, що поліцейський СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Любченко В.В. під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та винесення оскаржуваної постанови діяв у відповідності до норм чинного законодавства.
Представник позивача адвокат Козленко О.М. у судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві, просив його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити та залишити постанову без змін. В обґрунтування своєї позиції по справі посилався на те, що ним під час патрулювання у складі ГРПП було виявлено автомобіль, який був припаркований з порушенням ПДР України. У цей час до автомобіля підійшов ОСОБА_2 , повідомив, що він водій даного транспортного засобу, погодився з тим, що вчинив порушення ПДР, просив попередити його. Після роз`яснення ОСОБА_2 його прав та обов`язків, останній виявив бажання скористатися правовою допомогою, йому було надано таку можливість. Незабаром на місце події приїхав адвокат ОСОБА_3 . Після приїзду адвоката на місце події, під час оформлення постанови у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 повідомив, що погано себе почуває, його адвокат викликав ЕМД, якою ОСОБА_2 було доставлено до лікарні. Завершення винесення постанови відбувалося у присутності адвоката Козленка О.М., який ознайомився з постановою та здійснив її фотографування, копія постанови була направлена особі, яка притягається до адміністративної відповідальності засобами поштового зв`язку. Під час виявлення порушення та розгляду справи ОСОБА_2 на здоров`я не скаржився.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
Представник відповідача ГУНП в Полтавській області у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов, просив проводити розгляд справи без його участі ( а.с. 43-46).
Суд, заслухавши пояснення представника позивача адвоката Козленка О.М., відповідача ОСОБА_1 , детально дослідивши та проаналізувавши наявні докази у справі й давши цим всім доказам належну оцінку, приходить до наступних висновків.
Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.
27.05.2023 постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №328747, що винесена поліцейським СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Любченком В.В., ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в сумі 340 грн. за те, що він, 27.05.2023 о 08 год. 55 хв. по вул. Каштанова, 28-А в селищі Велика Багачка Миргородського району Полтавської області здійснив зупинку транспортного засобу автомобіля «ЛАДА» днз НОМЕР_1 ближче ніж за 10 м від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 г ПДР України (а.с. 7, 48). Згідно змісту постанови її копія не була вручена особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з тим, що останній був госпіталізований з місця події о 9 год. 30 хв., розгляд справи відбувався у присутності захисника Козленка О.М.
Згідно довідки КНП «Великобагачанська центральна лікарня» №625 від 29.05.2023 ОСОБА_2 27.05.2023 машиною ЕМД був доставлений в приймальне відділення ЦЛ , госпіталізований в соматичне відділення ( а.с. 8).
На фототаблиці місця події від 27.05.2023 зафіксовано місце розташування автомобіля, фотографування проводилося адвокатом Козленко О.М. ( а.с. 9)
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).
У силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, у тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.
Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 278 КУпАП визначає умови підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно даної норми, орган, (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер ( ч. 2 ст. 61 Конституції України).
Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
За нормою ч. 2 ст. 73 КАС України, яка визначає поняття належності доказів, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
Відповідно до п. 15.9 г зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Норми ст. 17 КУпАП визначають, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності, а ст. 18 цього Кодексу передбачає, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.
Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує».
Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто, засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.
Також, стан крайньої необхідності повинен відповідати критеріям своєчасності. Своєчасність заподіяння шкоди полягає в тому, що вона може бути заподіяна лише протягом часу, поки існує стан крайньої необхідності. Якщо ж такий стан ще не виник або, навпаки, уже минув, то заподіяння шкоди в цьому випадку (так звана «передчасна» і «спізніла» крайня необхідність), може тягнути відповідальність на загальних засадах.
Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.
Таким чином, саме посилання особи, стосовно якої здійснюється розгляд справи про адміністративне правопорушення, на існування крайньої необхідності у вигляді поганого самопочуття, не може беззаперечно свідчити про необхідність застосування положень ст. ст. 17, 18 КУпАП, а має відповідати фактичним обставинам справи та не викликати сумнівів щодо наявності крайньої необхідності, що повинно бути співставлено з наявними в матеріалах справи доказами, показаннями свідків, іншими обставинами, що зумовили крайню необхідність.
Відповідно до переглянутого у судовому засіданні відеозапису, який згідно положень 72-74, 99 КАС України є належним та допустимим доказом у даній справі, судом встановлено, що під час виявлення правопорушення, проведення відповідних замірів та розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнавав у повному обсязі, на здоров`я не скаржився, про стан крайньої необхідності не повідомляв. Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується замірами, які були проведені поліцейським, як за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та повторно у присутності захисника. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 були роз`яснені його права та обов`язки, реалізовано можливість скористатися своїми правами. Останній. заявив, що бажає скористатися правовою допомогою та викликав на місце події адвоката, який брав участь у розгляді справи. Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 заявлялося клопотання про звільнення його від відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого порушення, аналогічне клопотання заявлялося захисником, дане клопотання було відхилено особою, яка розглядала справу інспектором СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Любченком В.В. Під час надання пояснень по суті справи ОСОБА_2 чи його захисник жодного разу не посилалися на обставини крайньої необхідності, не повідомляли про погане самопочуття ОСОБА_2 . Згідно відеозапису лише о 09 год. 16 хв. ОСОБА_2 повідомив захиснику про погане самопочуття, останній викликав на місце події службу екстреної медичної допомоги. При цьому заяви та клопотання в учасників судового розгляду були відсутні.
Надаючи оцінку доказам у справі, суд не бере до уваги письмові пояснення ОСОБА_4 , які додані до матеріалів справи ( а.с. 35), оскільки оскаржувана постанова не містить посилань на пояснення свідків, переглянутим відеозаписом наявність свідків на місці події та відібрання у них пояснень не зафіксовано, звідси даний доказ є неналежним та недопустимим.
У ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, аналізуючи вказані правові норми та дослідивши поданий відповідачем відеозапис події, суд приходить до висновку, що факт порушення позивачем ч. 1 ст. 122 КУпАП є доведеним матеріалами справи. Позивач під час розгляду справи на місці вчинення адміністративного правопорушення жодного разу не посилався на обставини крайньої необхідності, матеріалами справи не доведено, що обставини крайньої необхідності існували на момент вчинення адміністративного правопорушення. Постанова про адміністративне правопорушення серії БАД №328747 від 27.05.2023 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за формою та змістом відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, підстави для її скасування відсутні. А тому, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 19, ч. 2 ст. 61 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 245, 246, 251, 252, 254, 268, 280, 293 КУпАП, ст.ст. 6, 9, 72, 73, 76, 77, 241-246, 255, 257, 271-272, 286, 293, 297 КАС України,
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Любченка Володимира Володимировича інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про визнання незаконною та скасування постанови серії БАД №328747 від 27.05.2023 у справі про накладення адміністративного стягнення відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

На виконання вимог п.4 ч. 5 ст. 246 КАС України судом зазначається повне найменування сторін по справі:

позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

представник позивача: адвокат Козленко Олексій Миколайович, адреса: вул. Котляревського, 1/27, м. Полтава, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №177 від 31.08.1993;

відповідач: Головне управління національної поліції в Полтавській області, юридична адреса: вулиця Пушкіна, 83, м. Полтава, ;

відповідач: Любченко Володимир Володимирович інспектор сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №3 Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, службова адреса: вул. Шевченка. 103, селище Велика Багачка, Миргородський район, Полтавська область.

Суддя Я.В. Прасол