Справа № 140/11742/23
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року ЛуцькСправа № 140/11742/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в суд з позовом (нова редакція) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови встановлення доплати за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 0,75% - за кожен повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку; зобов`язання встановити доплату за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 0,75% - за кожен повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку, а саме з 19.08.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , 04.11.1955, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області з 19.07.2021 року. Розмір пенсії на даний час складає: 3558, 69 гри, з них 3423,69 грн - основний розмір пенсії за віком (11476, 20 грн.*0,29833); 35,00 грн. - підвищення до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсії та заходи підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році».

Позивач звернулася до відповідача з заявою перерахування їй призначеного розміру пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV), як особа, яка має право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу не менше 27 років. Проте ГУ ПФУ у Волинській області відмовило у призначенні пенсії з більш пізнішого віку, згідно вказаної статті у зв`язку з тим, що позивач не перебувала у трудових відносинах після виповнення пенсійного віку. При цьому, відповідач вказав, що за документами електронної пенсійної справи страховий стаж позивача складає 29 років 10 місяців 4 дні (коефіцієнт страхового стажу - 0,29833). Для визначення розміру пенсії враховано середньомісячний заробіток - 11476,20 грн., який обчислено за періоди роботи з 01.01.1987 по 31.12.1991, з 01.07.2000 по 31.08.2000, з 01.01.2002 по 31.12.2002, з 01.01.01.2010 по 31.01.2010 із застосуванням середньої заробітної плати по Україні 9118,81 грн. (індивідуальний коефіцієнт заробітку - 1,25852).

ОСОБА_1 вважає, що такі дії відповідача є протиправними та такими, що порушують їїконституційні права на отримання пенсії в більшому розмірі.

Позивач вказує, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . У відповідності до Закону №1058-IV жінки які народилися до які народилися до 30 вересня 1955 року включно мають право виходу на пенсію у 55 років. На час звернення (19.07.2021) до Пенсійного фонду вона досягла 65-ти річного віку, що дає їй право на призначення пенсії за віком передбаченого частиною першою статті 29 Закону №1058-IV підвищення розміру пенсії за більш пізній вихід на пенсію за віком в розмірі 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з жовтня 2011 року - місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку. Тобто, з 2011 року (рік виходу на пенсію) по 2021 рік (рік більш пізнього виходу на пенсію, коли позивач досягла - 65 років) минуло 132 місяці. Тож, при призначенні пенсії з відстрочкою основний розмір пенсії збільшується на 0,75% - за кожен повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку, в разі відстрочення виходу на пенсію на термін понад 60 місяців. Відстрочка 132 місяці дає право позивачці на збільшення основного розміру пенсії з розрахунку 132 х 0,75%.

З наведених вище підстав позивач просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 у відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В поданому до суду відзиві представник відповідача позов не визнала та просить відмовити в його задоволенні. В обґрунтування своє позиції вказує, що з урахуванням положень статті 29 Закону №1058-IV особа, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку. Пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону.

Жінкам, які народилися у період до 31.12.1961, після виходу на пенсію встановлюється підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку, за умови, що до цього їм не призначалася будь-яка пенсія.

На підставі поданої позивачем 19.07.2021 заяви щодо призначення пенсії за віком та з урахуванням норм чинного пенсійного законодавства, пенсійна виплата призначена з 19.07.2021.

Представник відповідача вказує, що у зв`язку з тим, що позивач не перебуває у трудових відносинах після виповнення пенсійного віку, для встановлення доплати за більш пізній вихід на пенсію, немає підстав.

З наведених підстав представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в органах ГУ ПФУ України у Волинській як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV з 19.07.2021 (а.с. 12)

На звернення позивача, листом від 18.01.2023 №1248-161/К-02/8-0300/23 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило ОСОБА_1 що для встановлення доплати за більш пізній вихід на пенсію не було підстав, у зв`язку з тим, що позивач не перебувала у трудових відносинах після виповнення пенсійного віку (а.с. 13).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 4 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

За загальним правилом, на час виникнення спірних відносин, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років (частина перша статті 26 Закону №1058-ІV).

Згідно частини другої вказаної статті до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно;

Частиною першою статті 24 Закону №1058-ІV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-ІV).

Відповідно до пункту 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 04.11.1955 року досягла віку 55 року 04.11.2010, проте із заявою про призначення пенсії за віком звернулася лише 19.07.2021, та з вказаної дати їй призначено пенсію по віку.

Як вважає позивач, у зв`язку з більш пізнім виходом на пенсію у 65 років, а не у 55 року, вона набула права на призначення пенсії за віком передбаченого частиною першою статті 29 Закону №1058-IV підвищення розміру пенсії за більш пізній вихід на пенсію за віком в розмірі 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з жовтня 2011 року - місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку

Так, статтею 29 Закону №1058-IV встановлено пільги особам, які хоча й набули право на призначення пенсії за віком, проте продовжили працювати та сплачувати внески, фактично виявивши бажання отримувати пенсію цього виду з більш пізнього віку.

Частиною першою статті 29 Закону №1058-IV передбачено, що особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток: на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців; на 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

З аналізу вказаної норми законодавства вбачається, що право на встановлення передбаченого частиною першою статті 29 Закону №1058-IV підвищення до пенсії виникає у осіб:

- які набули право на пенсію за віком за нормами Закону 1058-IV (досягнули передбаченого віку та мали мінімальний необхідний стаж);

- виявили бажання після досягнення передбаченого віку працювати і отримувати пенсію за віком на умовах Закону 1058-IV з більш пізнього віку.

Своєю позицію відповідач щодо відсутності підстав для встановлення вказаного підвищення пенсії ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що після досягнення пенсійного віку позивач не перебувала у трудових відносинах.

Як встановлено судом, страховий стаж ОСОБА_1 станом на дату призначення пенсі за віком (19.07.2021) становить 29 роки 10 місяців 4 дні та включає в себе такі періоди: з 01.04.1972 по 31.12.1972, з 01.01.1973 по 16.12.1973, 17.12.1973 по 17.08.1999, з 01.09.1999 по 25.08.2000, з 01.01.2002 по 31.12.2022, з 01.01.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2010 по 08.01.2010.

Після досягнення пенсійного віку 55 років ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) позивач не продовжувала працювати, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 (а.с. 8-9), індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) (а.с.56), а також витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно якого 27.07.2007 позивач припинила здійснювати підприємницьку діяльність (а.с. 58).

Доказів протилежного ОСОБА_1 суду не надала.

Відтак, після досягнення віку 55 років ІНФОРМАЦІЯ_3 по дату признання пенсії за віком 19.07.2021 у ОСОБА_1 відсутній страховий стаж.

Суд зауважує, що відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 17.05.2019 по справі №511/777/17 вказано, що для збільшення розміру пенсії у зв`язку з відстрочкою її призначення необхідними умовами є досягнення пенсійного віку, встановленого Законом №1058-IV, наявність страхового стажу, здобутого після досягнення пенсійного віку.

Відтак, обов`язковими умовами для встановлення передбаченого частиною першою статті 29 Закону №1058-IV підвищення є те, що особа після досягнення пенсійного віку не звернулась за призначенням цього виду пенсії, продовжувала працювати, сплачувати внески та не отримувати пенсію за віком.

Таким чином, враховуючи що у позивача відсутній страховий стаж після досягнення пенсійного віку 55 року (04.11.2010) до дати звернення та призначення пенсії (19.07.2021), суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не набула права на встановлення, передбаченого частиною першою статті 29 Закону №1058-IV підвищення до пенсії з розрахунку 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

Відтак, враховуючи вищевказані норми чинного законодавства та фактичні обставини, суд вважає, що відповідачем правомірно не встановлено позивачу передбачене частиною першою статті 29 Закону №1058-IV підвищення до пенсії, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваних в даній адміністративній справі дій.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наявне клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі та відмову у задоволенні позову, з позивача на користь Державного бюджету України необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 243-246, 250, 262, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк