Справа № 380/16291/22
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/16291/22 пров. № А/857/6885/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу 7 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2023 року (прийняте у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження суддею Крутько О. В.) у справі № 380/16291/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 7 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в перетинанні державного кордону України,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив визнати протиправним і скасувати рішення 7 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) про відмову в перетинанні державного кордону на виїзд з України від 30 жовтня 2022 року громадянину України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що під час перетинання державного кордону України 30.10.2022 у міжнародному автомобільному пункті пропуску «Шегині», відповідачем безпідставно відмовлено йому у перетинанні державного кордону з виїзду з України. При цьому, відповідачем не було зазначено в рішенні від 30.10.2022 конкретних причин відмови, а відтак таке рішення прийняте без дотримання принципів рівності перед законом та є необґрунтоване. Позивачем 30.10.2022 надано відповідачеві усі необхідні документи для виїзду з України у зв`язку з навчанням у Республіці Польща, зокрема, довідку Кременчуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Полтавської області від 21.10.2022 № 6/6900, у якій зазначено про відстрочку від призову на військову службу згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Позивач не погоджується з рішенням про відмову у перетині державного кордону, оскільки вважає, що має право на перетин державного кордону під час воєнного стану у встановленому законом порядку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2023 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржив 7 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ), який вважає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтоване та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Тому просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в ході перевірки документів було встановлено відсутність документу, який би посвідчував приналежність позивача до категорії осіб, які звільненні від мобілізації та підпадають під дію Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.1995 № 57 (далі - Правила). При цьому, відповідач не уповноважений визначати конкретний і вичерпний перелік документів для перетину державного кордону, а лише здійснює перевірку документів, наданих для перетину державного кордону, при тому, що Державна прикордонна служба України (далі - Держприкордонслужба України) не формує державну політику з питань виїзду за кордон громадян України в умовах дії на території України правового режиму воєнного стану. Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вимагає від відповідача виконувати не властиві його діяльності (основними функціям) повноваження, що порушує норми матеріального права.

Станом на час виникнення спірних у цій справі відносин в Україні діяв воєнний стан та було оголошено загальну мобілізацію, а тому конституційне право громадян України на вільне залишання території України обмежувалось законодавством. Тому, враховуючи приписи статей 22, 23 Закону України № 3543-XII від 21 жовтня 1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та приписи пункту 2-6 Правил громадяни чоловічої статті віком від 18 до 60 років, які є здобувачами професійної(професійно-технічної), фахової передвищої та вищої, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти в Україні не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, проте, не мають права виїжджати за кордон.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд апеляційної інстанції відповідно до статті 308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що посвідчується паспортом громадянина України, № НОМЕР_2 , орган, що видав: 5316.

Відповідно до довідки про зарахування іноземця на навчання № 803-2022 від 19.09.2022, виданої Суспільною академією наук Філією у Варшаві (Республіка Польща), ОСОБА_1 зареєстрований на денне навчання за напрямом підготовки Англійська філологія. Термін навчання на період з 01.10.2022 по 30.09.2025.

За змістом довідки Кременчуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Полтавської області від 21.10.2022 № 6/6900 ОСОБА_1 відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надано відстрочку від призову на військову службу за призовом під час мобілізації на підставі довідки про прийом іноземця на денну форму навчання на період навчання з 01.10.2022 (тривалість навчання до 30.09.2025).

Також, 21.10.2022 Кременчуцьким районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки зроблено запис у військовому квитку ОСОБА_1 . Серії НОМЕР_3 від 21.10.2016 про відстрочку від призову по мобілізації.

30.10.2022 позивач прибув до міжнародного автомобільного пункту пропуску Шегині з метою здійснити перетинання державного кордону на виїзд з України.

Проте, начальником першої групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 (тип А), 7 прикордонного Карпатського загону, старшим лейтенантом ОСОБА_2 прийнято рішення від 30.10.2022 про відмову у перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-ти річного віку, ОСОБА_1 .

Позивач не погоджується з рішенням про відмову у перетинанні державного кордону України та звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що позивач відповідно до статті 23 Закону України № 3543-XII станом на 30.10.2022 не підлягав призову на військову службу під час мобілізації.

Відтак, прибувши до міжнародного автомобільного пункту пропуску через державний кордон України, позивач мав право на перетин державного кордону України як особа, яка згідно пункту 2-6 Правил перетинання державного кордону не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

Також суд звернув увагу на те, що оскаржуване рішення відповідача про відмову громадянину у праві перетину кордону є необґрунтованим, позаяк не містить конкретних причин відмови; відповідач в оскаржуваному рішенні не вказав конкретних документів, які повинні були бути подані позивачем для виїзду за кордон, проте не були подані, такий перелік не було ним вказано і під час розгляду справи в суді.

При цьому суд наголосив, що можливість підтвердження позивачем наявності права на перетин кордону України прямо залежить від чіткого визначення відповідачем конкретного та вичерпного переліку необхідних для цього документів, чого зроблено не було.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також, за приписами статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Правові основи здійснення прикордонного контролю, порядок його здійснення, умови перетинання державного кордону України визначає Закон України № 1710-VI від 05.11.2009 «Про прикордонний контроль» (далі - Закон України № 1710-VI), відповідно до частини першої статті 14 якого іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

Оскаржуване рішенням посадової особи відповідача від 30 жовтня 2022 року, яким ОСОБА_1 відмовлено в перетинанні державного кордону на виїзд з України громадянину України, мотивоване тим, що на підставі Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року» тимчасово обмежено у праві виїзду з України, з відсутністю підстав на право перетинання державного кордону, так як вищезазначений громадянин не зміг надати на паспортний контроль документів, що підтверджують підставу для виїзду за кордон.

Перевіряючи правомірність відмови позивачу в перетинанні державного кордону України, колегія суддів зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022 було продовжено строк дії воєнного стану в Україні відповідно: з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб; з 05:30 год 25 квітня 2022 року строком на 30 діб; з 05:30 год 25.05.2022 строком на 90 діб; з 05:30 год 23.08.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Також, пунктом 2 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» військовому командуванню (зокрема, Державні прикордонній службі України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (пункт 3 вказаного Указу).

Тобто, на період дії правового режиму воєнного стану (строк дії обмежень) передбачено можливість обмеження у тому числі встановленого статтею 33 Конституції України права вільно залишати територію України.

Воєнний стан, відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII (далі - Закон № 389-VIII), - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 8 Закону України № 389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно з пунктом 8 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1455, перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері Закон України 21 січня 1994 року № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (далі - Закон № 3857-XII).

Відповідно до частини другої статті 3 вказаного Закону Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

На виконання вимог цієї норми постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року затверджені Правила перетинання державного кордону громадянами України (далі - Правила № 57), пунктами 2-1 та 2-2 яких визначено категорії осіб, що мають право перетинати державний кордон під час дії на території України воєнного або надзвичайного стану, а також умови і порядок реалізації цього права.

Як встановлено судом, позивач не належить до категорій осіб вказаних у пунктах 2-1 та 2-2 Правил № 57.

Разом з тим, пунктом 2-6 Правил № 57, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому - восьмому частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також:

здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Як встановлено судом, позивач при спробі перетину державного кордону посилався на те, що він є здобувачем вищої освіти та прямує для навчання за денною формою до іноземного навчального закладу - Суспільної академії наук Філії у Варшаві (Республіка Польща). Обґрунтовував своє право на перетин кордону тим, що йому надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації на період навчання.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що під час дії воєнного стану не усім категоріям осіб які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації надано право на перетин державного кордону у режимі виїзду.

Здобувачам вищої освіти хоча й гарантовано право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, проте для цієї категорії осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, не передбачено права на перетин державного кордону у режимі виїзду в умовах дії на території України воєнного стану.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що станом на 30 жовтня 2022 року позивач не мав правових підстав для перетину державного кордону.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 03 квітня 2022 року за № 23-7913/0/06-22, яким було визначено, що обмеження щодо заборони на період дії правового режиму воєнного стану на виїзд за межі території України не застосовуються до громадян України чоловіків віком від 18 до 60 років, які є здобувачами фахової передвищої та вищої освіти, асистентів стажистів, аспірантів та докторантів, що навчаються за кордоном за денною або дуальною формами здобуття освіти, і що підтверджуючими документами для умов перетинання кордону можуть бути: довідки про відстрочку, видані військкоматами про тимчасову непридатність (від 1 до 6 місяців) до військової служби, колегія суддів зауважує, що таке стосувалося попередньої редакції пункту 2-6 Правил № 57 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 383 від 29.03.2022), у якій було відсутнє останнє речення щодо непоширення цієї норми на осіб, визначених в абзацах другому - восьмому частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Проте, станом на час виникнення спірних правовідносин пункт 2-6 діяв в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 399 від 01.04.2022, відповідно до якої під час дії воєнного стану право на перетин державного кордону мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації (крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил), за винятком, зокрема, осіб, визначених в абзаці другому частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

З урахуванням зазначеного, наявна у позивача довідка Кременчуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Полтавської області від 21.10.2022 № 6/6900, про те, що ОСОБА_1 відповідно до абз.2 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надано відстрочку від призову на військову службу за призовом під час мобілізації на підставі довідки про прийом іноземця на денну форму навчання на період навчання з 01.10.2022 (тривалість навчання до 30.09.2025), не дає права позивачу на виїзд за межі України з метою навчання за денною формою до іноземного вищого навчального закладу.

При цьому колегія суддів додатково вважає зауважити, що згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» особливий правовий режим воєнного стану передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, повноважень необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (стаття 2 цього Закону).

Пунктом 3 частини першої статті 12-1 вказаного Закону визначено, що Кабінет Міністрів України в разі введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, зокрема, організовує та здійснює керівництво центральними та іншими органами виконавчої влади в умовах воєнного стану.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Указу від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Кабінет Міністрів України зобов`язано невідкладно ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні.

Системою таких заходів стало прийняття урядом постанов № 166 від 28.02.2022, №179 від 01.03.2022, № 264 від 12.03.2022, № 383 від 29.03.2022, № 399 від 01.04.2022, №411 від 05.04.2022, № 615 від 20.05.2022, № 661 від 10.06.2022, № 992 від 02.09.2022, №1044 від 10.09.2022 №1082 від 27.09.2022 №1148 від 04.10.2022 та №1212 від 28.10.2022 якими були внесені зміни до Правил перетинання державного кордону громадянами України. Цими змінами, з-поміж іншого, передбачено обмеження прав певних категорій громадян України на виїзд за межі території України впродовж строку дії воєнного стану. Це обмеження, як зазначалося судом раніше, узгоджується з пунктом 3 Указу від 24 лютого 2022 року № 64/2022 про можливість обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, передбачених статтею 33 Конституції України.

Тобто, введення Указом від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на всій території України воєнного стану і стало причиною тимчасового обмеження прав позивача на перетин державного кордону з метою виїзду за межі території України. Це тимчасове обмеження запроваджено у відповідності до Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні.

Колегія суддів також звертає увагу, що передбачені статтею 6 Закону № 3857-XII підстави тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України є загальними та застосовуються як до так і після введення воєнного стану; натомість, застосована щодо позивача підстава для відмови у перетині державного кордону є спеціальним обмеженням впровадженим в установленому Конституцією України порядку на період дії воєнного стану.

Стосовно доводів позивача про неналежне мотивування відповідачем рішення про відмову йому в перетинанні державного кордону, суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення від 30 жовтня 2022 року про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідає формі, затвердженій наказом Адміністрації ДПС України від 14.12.2010 року № 967.

Так, у рішенні наведено персональні дані позивача, його паспортні документи. Вказано правову підставу його прийняття, а саме - Закон України «Про правовий режим воєнного стану», Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року»; вказано, що тимчасово обмежено у праві виїзду з України, з відсутністю підстав на право перетинання державного кордону, так як вищезазначений громадянин не зміг надати на паспортний контроль документів, що підтверджують підставу для виїзду за кордон.

Такими документами, зокрема, могли бути документи, які визначені Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, та які могли б підтверджувати визначені цими Правилами підстави для виїзду з України під час дії воєнного стану.

Тобто, оскаржуване рішення містить всі обов`язкові реквізити, підставу та мотиви його прийняття, тому доводи позивача в цій частині є необґрунтованими.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує також висновок Верховного Суду висловлений у постанові від 17 серпня 2023 року по справі № 380/7792/22.

У цій постанові Верховний Суд зазначив таке:

«Оцінюючи доводи позивача про відсутність у нього на момент спроби перетину кордону будь-яких обмежень, позаяк він, як здобувач вищої освіти, який навчається за денною формою здобуття освіти не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, колегія суддів зазначає, що вказана обставина не дорівнює звільненню його від обов`язку проходження військової служби, а надає лише право на відстрочку від призову. При цьому, наявність такої відстрочки не звільняє позивача від виконання військового обов`язку в частині таких складових як от приписка до призовних дільниць; виконання військового обов`язку в запасі; дотримання правил військового обліку, як і від вірогідності бути залученим до виконання робіт, які мають оборонний характер в особливий період під час правового режиму воєнного стану. Відповідно до Законів України «Про правовий режим воєнного стану», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про прикордонний контроль», Правил перетинання державного кордону право на перетин кордону позивача мало бути підтверджене документами, передбаченими указаними нормативними актами, яких позивач не надав»

Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 229, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу 7 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2023 року у справі № 380/16291/22 скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до 7 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в перетинанні державного кордону України відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин