Справа № 337/4388/23
Суддя: Сидорова М. В.
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/337/81/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

16.08.2023р. до суду надійшов вказаний адміністративний позовОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Кузнецов П.М., який позивач мотивує тим, що 02.08.2023р. приблизно о 06.00 год. біля будинку №179 по вул. Гоголя в м. Запоріжжі інспектором УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Чаусовою О.В. винесено постанову серії ЕАС №7442719, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за те, що 02.08.2023р. о 06.07 год. в м. Запоріжжі по вул. Гоголя буд.179 водій, керуючи транспортним засобом, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2.б ПДР - порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Вважає вказану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків інспектора патрульної поліції обставинам справи. Так, водій, у зазначені в оскаржуваній постанові час та місці, керуючи транспортним засобом марки «RENAULT KANGOO», номерний знак НОМЕР_1 , винованв вимоги ПДР, зокрема, рухаючись по головній дорозі перед тим, як здійснити поворот праворуч по головній дорозі вчасно за 50-100 метрів увімкнув попереджувальний сигнал на автомобілі, показуючи учасникам дорожнього руху про подальший напрямок свого руху праворуч, який після завершення маневру автомобілем позивача автоматично був вимкнений. Втім інспектор УПП, який знаходився на дорозі після повороту праворуч, зупинивши автомобіль вже після проїзду повороту та завершення маневру, стверджував про відсутність попереджувального сигналу до початку здійснення маневру (повороту), що і було відображено у спірній постанові. Доказом вчинення правопорушення, на думку інспектора УПП, є тільки відео з персонального нагрудного реєстратора «Моторола», яку відповідач на вимогу водія транспортного засобу не надав для огляду. Більш того такий запис не дає підстав для визнання водія транспортного засобу винним у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки зазначене відео не зафіксувало вказане правопорушення, а фіксувало лише факт складання оскаржуваної постанови. Також зазначає, що місцезнаходження інспектора УПП на момент зупинки транспортного засобу, який знаходився на відстані більш ніж 150 метрів після повороту, не дозволяє йому в повній мірі та безапеляційно стверджувати про відсутність ввімкненого попереджувального сигналу на транспортному засобі перед поворотом, так і відразу після. Крім того, на перехресті вулиць перед поворотом праворуч є густо насаджені кущі та дерева, що не дають змоги побачити автомобіль, який рухається, так і світлові сигнали, які вмикає водій. Попереджувальний сигнал будь-якого транспортного засобу перед поворотом в обставинах перехрестя на вулицях Першотравнева-Гоголя можуть побачити в повній мірі транспортні засоби, які рухаються позаду такого автомобіля, а також які знаходяться на другорядній дорозі попереду. Отже, інспектор УПП міг і не бачити попереджувального сигналу водія, оскільки після повороту позивач негайно вимкнув його. Таким чином працівник УПП не об`єктивно оцінив обстановку, яка слалась, здійснив передчасні та необґрунтовані висновки про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Також відповідачем не доведено факту перебування позивача за кермом автомобіля. Вказує, що підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у інспектора УПП не було, оскільки в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Просить скасувати постановупро накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7442719 від 02.08.2023р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., стягнути на його користь понесені судові витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою суду від 18.08.2023р. позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до судового розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання за участю сторін.

23.08.2023р. від представника відповідача - Назаренко М.М. до суду надійшов відзив на вказаний позов, в якому зазначено, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що 16.08.2023р. під час несення служби поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП було виявлено, що водій не виконав вимоги ПДР України. Зупинивши транспортний засіб під керуванням позивача, представившись згідно з ч.3 ст.18 Закону України «Про національну поліцію», була наголошена причина звернення, а саме те, що водій порушив вимоги ПДР України. Під час складання адміністративних матеріалів у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі - у лікаря нарколога, на що він відповів відмовою. В ході розгляду справи було роз`яснено та дотримано права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, згідно ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Позивач будь-яких клопотань не заявляв, що підтверджується відеозаписом, який додано до відзиву. У зв`язку з вчиненням позивачем адміністративного правопорушення, відносно нього була винесена постанова. Обставини, на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення в його діях. Просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Сторони в судове засідання не прибули.

Представником позивача - адвокатом Кузнецовим П.М. подано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП в судове засідання не прибув, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відзиві на позов просив проводити розгляд справи без участі представника відповідача.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що 02.08.2023р. о 06.26 год. інспектором 2 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Чаусовою О.В. винесено постанову серії ЕАС №7442719, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Відповідно до змісту постанови,02.08.2023р. о 06.07 год. в м. Запоріжжі по вул. Гоголя, 179 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «RENAULT KANGOO», номерний знак НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідно напрямку при повороті, чим порушив п.9.2.б ПДР - порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч.1, ч.6, ч.9 ст.120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав на місці її винесення 02.08.2023р., не погодився із зазначеним рішенням та 14.08.2023р. поштовим зв`язком його представником направлено до суду даний позов.

Враховуючи, що закінчення десятиденного строку на оскарження постанови від 02.08.2023р. припадав на 12.08.2023р., що є вихідним днем - субота, тому останнім днем строку на оскарження постанови є 14.08.2023р. - понеділок. Отже, строк звернення до суду для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення позивачем не пропущений.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Так, ст.7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.2 ст.122 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена, зокрема, за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку рухи чи зміні його напрямку та тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, віднесено до компетенції органів Національної поліції, від імені яких діють працівники, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У відповідності до вимог ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 73 КАС України).

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, суд приходить до висновку про незаконність постанови інспектора патрульної поліції щодо притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Так, суд виходить з того, що позивач посилається, зокрема, на неправомірність винесення інспектором УПП спірної постанови через відсутність доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Як вже зазначалось вище, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.9.2.б) ПДР, а саме за те, що він не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті.

Відповідно до п.9.2 б) ПДР, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

У п.7 оскаржуваної постанови зазначено, що до неї додається відео з персонального нагрудного реєстратора Motorola solutions vd400 474943.

На підтвердження правомірності оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, представником УПП надано DVD-R диск, який містить відеозапис з нагрудних боді-камер інспекторів поліції датований 11.06.2023р., який розпочинається о 02.18 год. та не містить жодної інформації, що стосується спірних правовідносин. Вказаний відеозапис містить фіксацію обставин складання відносно іншої особи - ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.

У зв`язку з цим суд вважає вказаний відеозапис неналежним та недопустимим доказом у цій справі. Інших доказів представником відповідача суду не надано.

Таким чином відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав належних та допустимих доказів щодо недотримання позивачем Правил дорожнього руху.

Натомість, саме на суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Сама лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а лише є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.

Отже, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі, об`єктивні та беззаперечні докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, то факт вчинення ним вказаного правопорушення є недоведеним, сумнівним, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача.

Вищенаведене обставина є достатньою підставою ставити під сумнів законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, КАС України встановлено вичерпний перелік рішень суду, які він уповноважений постановити за результатами розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Право особи звернутися до суду з самостійно визначеними позовними вимогами узгоджується з обов`язком суду здійснити розгляд справи в межах таких вимог. Вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли повний та ефективний захист прав, свобод та інтересів неможливий у заявлений позивачем спосіб. Такий вихід за межі позовних вимог має бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява (постанова Верховного Суду від 24 вересня 2019 року у справі № 819/1420/15).

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова про накладання адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає задоволенню, сплачений позивачем судовий збір за подання адміністративного позову в сумі 536,80 грн., підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, оскільки Управління патрульної поліції в Запорізькій області є його територіальним підрозділом.

Керуючись ст.19 Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», ст.7, 9, 122, 245, 222, 268, 276, 278, 279, 283 КУпАП, ст.2, 5, 9, 72-79, 90, 242-246, 262, 268-272, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАС №7442719 від 02.08.2023р., винесену інспектором 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Чаусовою Ольгою Владиславівною по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя М.В. Сидорова