Справа № 760/2700/21
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2023 року № 760/2700/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднаної житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України та військових частин, безпосередньо йому підпорядкованих про визнання протиправними дій,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Об`єднаної житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України та військових частин, безпосередньо йому підпорядкованих, щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 02.09.2020 про внесення змін до облікової квартирної справи у зв`язку зі змінами складу сім`ї;

- скасувати рішення Об`єднаної житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України та військових частин, безпосередньо йому підпорядкованих, оформлене пунктом 5.1 Протоколу № 23 від 22 жовтня 2020 року щодо відмови у задоволенні клопотання про внесення змін до облікової квартирної справи ОСОБА_1 у зв`язку із зміною складу сім`ї та зарахуванню, на квартирний облік онуки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1;

- зобов`язати Об`єднану житлову комісію Генерального штабу Збройних Сил України та військових частин, безпосередньо йому підпорядкованих, внести зміни до облікової квартирної справи ОСОБА_1 у зв`язку зі змінами складу сім`ї згідно заяви від 02.09.2020.

Позов обґрунтований тим, що відповідач безпідставно відмовив у внесенні змін до облікової справи у зв`язку зі змінами у складі сім`ї, які потребують поліпшення житлових умов, а саме онуку позивача - ОСОБА_3 , оскільки донька позивача ОСОБА_4 , яка народила у шлюбі доньку ОСОБА_3 , знаходиться на обліку осіб членів сім`ї позивача, які потребують поліпшення житлових умов.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.05.2022 провадження у справі за позовом ОСОБА_1 закрито, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Постановою Київського апеляційного суду від 30.11.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 16.05.2022 - без змін.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року справу прийнято до провадження та ухвалено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження.

На час прийняття рішення у цій справі відзив на позовну заяву або заява про визнання позову від відповідача до суду не надходили, хоча відповідач був належним чином повідомлений про відкриття спрощеного провадження без проведення судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, наявні у справі, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач проходив військову службу на офіцерських посадах в Збройних Силах з серпня 1985 року по 31 березня 2011 року, в тому числі у Київському гарнізоні - з 15 грудня 2000 року по 31 березня 2011 року.

Наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 24.03.2011 № 287 позивача звільнено з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я) на підставі частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

У Київському гарнізоні житловим приміщенням - квартирою для постійного проживання не забезпечувався, з 28 вересня 2001 року перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, при Генеральному штабі Збройних Сил України. З 15 листопада 2012 року категорія пільги - «позачерговий».

Згідно з витягом з протоколу Об`єднаної житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України та військових частин, безпосередньо йому підпорядкованих, від 13.09.2019 № 11 позивач зі складом сім`ї 6 осіб перебуває на вказаному обліку, а саме:

заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2.;

донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3.;

син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4.;

невістка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5.;

онук - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6.;

онук - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7.

02 вересня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до облікової справи у зв`язку зі зміною складу сім`ї - народженням ІНФОРМАЦІЯ_1 онуки ОСОБА_3 .

До заяви позивач додав:

свідоцтво про народження ОСОБА_3 від 31.07.2020 серія НОМЕР_1 ;

довідку про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 від 03.08.2020;

довідку в/ч НОМЕР_2 про склад сім`ї ОСОБА_4 ;

довідку про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 від 27.08.2019;

довідку про реєстрацію місця проживання ОСОБА_9 від 14.08.2019;

довідку від 21.01.2020 щодо не перебування членів сім`ї ОСОБА_9 за місцем роботи на квартирному обліку;

витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.05.2020 щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .

Однак, рішенням Об`єднаної житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України та військових частин, безпосередньо йому підпорядкованих, оформлене Протоколом № 23 від 22 жовтня 2020 року позивачу відмовлено у внесенні змін до облікової справи у зв`язку зі змінами у складі сім`ї, які потребують поліпшення житлових умов.

Підставою для відмови у задоволенні заяви зазначено «п. 1 Розділу І, п. 13 Розділу VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380».

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Абзацом другим пункту 3 статті 12 в редакції Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що особам, звільненим з військової служби і визнаним особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час виконання обов`язків військової служби, або захворювання, одержаного під час проходження військової служби, жилі приміщення в населених пунктах, обраних ними для проживання з урахуванням встановленого порядку, надаються позачергово за рахунок військових формувань або органів виконавчої влади, в яких вони перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Згідно з п. 1 Розділу ІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року № 380, (далі - Інструкція) для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міноборони, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, а також у військових прокуратурах (далі - військова частина) утворюються житлові комісії (далі - житлова комісія військової частини).

Основними завданнями житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій) є, зокрема, прийняття рішення з житлових питань, у тому числі із розгляду відповідних рапортів (заяв) військовослужбовців та членів їх сімей з житлових питань (п. 5 Розділу ІІ Інструкції).

Житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо, зокрема, взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік; внесення змін до облікових справ військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (п. 7 Розділу ІІ Інструкції).

Пунктом 4 Розділу VІ Інструкції закріплено, що для зарахування на облік військовослужбовець подає командиру військової частини рапорт, який реєструється у службі діловодства військової частини. До рапорту додаються документи, передбачені Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 (далі - Порядок забезпечення житловими приміщеннями), а також витяг з послужного списку військовослужбовця. Зазначені документи направляються командиром до житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) для прийняття рішення про зарахування на облік. Житлова комісія військової частини (об`єднаної житлової комісії) у разі необхідності має право запитувати через командира військової частини у відповідних державних органів, установ, організацій, громадян інші документи. Вимагати від військовослужбовців та членів їх сімей інших, не передбачених законодавством, документів забороняється.

Пунктом 23 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 3 серпня 2006 року, передбаченого, що для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника). До рапорту додаються: довідки про реєстрацію місця проживання (перебування) військовослужбовця та членів його сім`ї, які потребують поліпшення житлових умов; витяг з особової справи військовослужбовця про склад сім`ї; довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих органах місцевих рад); документи, що підтверджують право на першочергове та позачергове одержання житла, інші пільги. Інші документи житлова комісія запитує у разі потреби через командира військової частини у відповідних державних органів, установ, організацій, громадян.

Суд встановив, що позивач перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, при Генеральному штабі Збройних Сил України. У складі сім`ї позивача перебуває 6 осіб.

02 вересня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до облікової справи у зв`язку зі зміною складу сім`ї, а саме: у зв`язку з народженням ІНФОРМАЦІЯ_1 онуки ОСОБА_3 .

До заяви позивач додав:

свідоцтво про народження ОСОБА_3 від 31.07.2020 серія НОМЕР_1 ;

довідку про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 від 03.08.2020;

довідку в/ч НОМЕР_2 про склад сім`ї ОСОБА_4 ;

довідку про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 від 27.08.2019;

довідку про реєстрацію місця проживання ОСОБА_9 від 14.08.2019;

довідку від 21.01.2020 щодо не перебування членів сім`ї ОСОБА_9 за місцем роботи на квартирному обліку;

витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.05.2020 щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .

Отже, суд вважає, що позивачем дотримано вимоги щодо подання необхідних документів, передбачених пунктом 23 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 3 серпня 2006 року, для вирішення питання про внесення змін до облікової справи у зв`язку зі зміною складу сім`ї.

Однак, рішенням Об`єднаної житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України та військових частин, безпосередньо йому підпорядкованих, оформлене Протоколом № 23 від 22 жовтня 2020 року позивачу відмовлено у внесенні змін до облікової справи у зв`язку зі змінами у складі сім`ї, які потребують поліпшення житлових умов.

Підставою для відмови у задоволенні заяви зазначено «п. 1 Розділу І, п. 13 Розділу VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380».

Відповідно до пункту 1 Розділу І Інструкції ця Інструкція визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).

До членів сім`ї військовослужбовця належать особи, які внесені в особову справу військовослужбовця в порядку, визначеному Інструкцією з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 26 травня 2014 року № 333, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 червня 2014 року за № 611/25388.

Пунктом 13 Розділу VІ Інструкції передбачено, що у разі зміни у військовослужбовця складу сім`ї, набуття права на отримання житла в першочерговому чи позачерговому порядку, поліпшення житлових умов тощо військовослужбовець доповідає про це командиру військової частини письмовим рапортом та надає копії відповідних документів. Особи, звільнені з військової служби, про зміну складу сім`ї письмово повідомляють (інформують) командира (начальника) за місцем перебування на обліку. Житлова комісія військової частини (об`єднаної житлової комісії) розглядає надані документи та приймає рішення про внесення змін до облікової справи. Розгляд питання про внесення відомостей до облікової справи щодо членів сім`ї військовослужбовця здійснюється після внесення відомостей у встановленому порядку до особової справи військовослужбовця. Про внесення відомостей до облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднаної житлової комісії) інформує у встановленому порядку КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.

Суд зазначає, що згідно з п. 2.7 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 26 травня 2014 року № 333, «відомості про освіту, одруження (розлучення), народження дітей вносяться до облікових документів на підставі дипломів про закінчення навчальних закладів (у тому числі закордонних), свідоцтв про одруження та народження дітей, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану».

Згідно з протоколом № 11 від 13.09.2019 засідання Об`єднаної житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України та військових частин, безпосередньо йому підпорядкованих позивачу зараховано на облік членів сім`ї у складі 6 осіб, у тому числі ОСОБА_4 (донька), яка ІНФОРМАЦІЯ_1 народила у шлюбі доньку ОСОБА_3 .

Склад сім`ї ОСОБА_4 підтверджується витягом з її особової справи офіцера Збройних Сил України, куди внесена її донька ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 15 Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. N 470, на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті.

Як зазначає позивач, що не спростовано відповідачем, ОСОБА_3 та її батьки - ОСОБА_4 та ОСОБА_9 зареєстровані та постійно проживають у службовому житловому приміщенні гуртожитку по АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 29 Цивільного кодексу України (дала - ЦК України) місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп (справа № 1-8/99 про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї»):

«До кола членів сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. Щодо них ознака (вимога) ведення спільного господарства з суб`єктом права на пільги в оплаті користування житлом і комунальними послугами застосовується лише у передбачених законом випадках. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь-кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні. Членами сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони можуть бути визнані й інші особи за умов постійного проживання разом з суб`єктом права на пільги і ведення з ним спільного господарства, тобто не лише його (її) близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід, баба), але й інші, родичі або особи, які не перебувають з військовослужбовцем, працівником міліції, особового складу державної пожежної охорони у безпосередніх родинних зв`язках (неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші)».

Згідно зі статтею 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. До членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти, батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Відповідно до статті 6 Сімейного кодексу України (далі - СК України) правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання (стаття 16 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що зазначені у Протоколі № 23 підстави для відмови у задоволенні заяви позивача про внесення змін до облікової справи у зв`язку зі змінами складу сім`ї є необґрунтованими та немотивованими, у зв`язку з чим дії відповідача щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 02.09.2020 про внесення змін до облікової квартирної справи у зв`язку зі змінами складу сім`ї є протиправними.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На переконання суду, оскаржуване рішення не відповідає приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, оскільки воно не містить, зокрема обґрунтувань з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (конкретно встановлених відповідачем причин) для відмови у задоволенні заяви позивача про внесення змін до облікової справи, тому останнє підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача внести зміни до облікової квартирної справи ОСОБА_1 у зв`язку зі змінами складу сім`ї згідно із заявою від 02.09.2020, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частина четверта статті 245 КАС України передбачає, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання вчинити дії після скасування його адміністративного акту.

Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

За наведених підстав, обрана позивачем форма захисту порушених прав у цьому випадку не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача. У цьому випадку вимога позивача про зобов`язання відповідача внести зміни до облікової квартирної справи ОСОБА_1 у зв`язку зі змінами складу сім`ї згідно із заявою від 02.09.2020, є найбільш виправданим способом захисту порушеного права, з урахуванням того факту, що суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, що в свою чергу, не спростовано відповідачем.

Приписами ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Отже, викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а його вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із частиною першою статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то підстави для його розподілу в порядку ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Об`єднаної житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України та військових частин, безпосередньо йому підпорядкованих, щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 02.09.2020 про внесення змін до облікової квартирної справи у зв`язку зі змінами складу сім`ї.

3. Скасувати рішення Об`єднаної житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України та військових частин, безпосередньо йому підпорядкованих, оформлене пунктом 5.1 Протоколу № 23 від 22 жовтня 2020 року щодо відмови у задоволенні клопотання про внесення змін до облікової квартирної справи ОСОБА_1 у зв`язку із зміною складу сім`ї та зарахуванню, на квартирний облік онуки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

4. Зобов`язати Об`єднану житлову комісію Генерального штабу Збройних Сил України та військових частин, безпосередньо йому підпорядкованих, внести зміни до облікової квартирної справи ОСОБА_1 у зв`язку зі змінами складу сім`ї згідно із заявою від 02.09.2020.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.