Справа № 440/9948/22
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 р. Справа № 440/9948/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2023, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, м. Полтава по справі № 440/9948/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо виплати заборгованості з невиплачених сум пенсії у розмірі 52868,40 грн. та виплатити компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою призначених сум пенсії за період з 01.07.2021 по 31.07.2022;

- визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення розміру моєї пенсії без врахування заробітку за період з 01.04.2018 по 29.06.2021;

- визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення розміру пенсії з урахуванням сплачених сум фіксованого податку за період з 01.01.2004 по 31.06.2009;

зобов`язати відповідача з урахуванням висновків суду у справі:

- зробити перерахунок у пенсії з 29.06.2021 із застосуванням (урахуванням) заробітної плати з 01.04.2018 по 29.06.2021, але без урахування сплачених сум фіксованого податку з 01.01.2004 по 31.10.2009;

- сплатити борг з невиплачених сум пенсії у розмірі 52868,40 грн. з нарахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою призначених сум пенсії за період з 01.07.2021 по 31.07.2022.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2023 задоволено позов.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії за період з 1 липня 2021 року по 31 липня 2022 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі рішення Донецького окружного адміністративного від 25.10.2021 у справі №200/11711/21 за період з 1 липня 2021 року по 31 липня 2022 року.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 без врахування заробітної плати за період з 01.04.2018 по 29.06.2021 та з урахуванням фіксованого податку з 01.04.2004 по 31.10.2009.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2021 з урахуванням заробітної плати за період роботи 01.01.2018 по 29.06.2021, без урахування сплачених сум фіксованого податку з 01.04.2004 по 31.10.2009.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2977,20 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що на виконання рішення суду, сума боргу була нарахована та зазначив, що невиплата пенсії позивачу не є виною управління адже до компетенції управління не входить можливість збільшення видатків з Державного бюджету України.

На підставі положень ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 29.06.2021 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки вважав, що набув право на отримання пенсії за віком з урахуванням Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки має 15 років стажу роботи за провідною шахтарською професією за Списком№1.

Відповідач відмовив у зарахуванні до стажу позивача періоди роботи з 01.04.2018 по 29.06.2021, з 01.011984 по 1988, з 17.05.1988 по 28.05.1990.

Не погодившись із цими діями відповідача ОСОБА_1 оскаржив їх до Донецького окружного адміністративного суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.10.2021 у справі №200/11711/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періоду проходження військової служби з 17 травня 1988 року по 28 травня 1990 року, до страхового та пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 1 серпня 2018 року по 29 червня 2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 29 червня 2021 року із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах згідно статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці періодів навчання з 1 вересня 1984 року по 4 січня 1988 року, строкової служби з 17 травня 1988 року по 28 травня 1990 року; до загального та пільгового стажу за Списком №1, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах згідно статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці період роботи з 1 серпня 2018 року по 29 червня 2021 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення суду відповідач у липні 2022 року здійснив перерахунок пенсії; здійснив розрахунок суми заборгованості (доплати) з невиплаченої пенсії, в загальній сумі 52868,40 грн.

На звернення позивача від 08.09.2022 відповідач повідомив позивача, що відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058VI для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. Наразі, заробітна плата, з якої обчислена його пенсія, розрахована за період з 01.07.2000 по 31.01.2019 згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу та складає 7673,30 грн. Період з 01.02.2019 по 29.06.2021 не враховано до розрахунку заробітної плати, оскільки в рішенні суду відсутні відповідні зобов`язання.

Позивач вважає такі дії позивача протиправними щодо невиплати компенсації за втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою призначених сум пенсій, неврахування до розрахунку заробітної плати періоду роботи з 01.04.2018 по 29.06.2021, безпідставного врахування сум фіксованого податку, які позивач сплачував як приватний підприємець з 01.01.2004 по 31.10.2009, в той час коли мав нульовий дохід, звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що суму доплати до пенсії, нарахованої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного від 25.10.2021 року у справі № 200/11711/21 своєчасно не виплачено, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на одержання компенсації за втрату частини доходів з огляду на порушення термінів виплати пенсії. також зазначив, що для обчислення пенсії враховується саме наявна заробітна плата (дохід), тобто її фактичне нарахування чи отримання, врахування ж для обчислення пенсії періодів, коли позивач не працював і заробітну плату (дохід) не отримував, частиною 1 статті 40 Закону № 1058 не передбачено.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19.10.2000 №2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (надалі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (надалі - Порядок №159).

Відповідно до статей 1 та 2 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

За правилами, визначеними статтею 3 Закону №2050-III та пунктом 4 Порядку №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Відповідно до статті 4 Закону № 2050-III та пункту 5 Порядку № 159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Отже, компенсація втрати частини доходів може бути нарахована лише на ту частину заборгованості, яка була фактично виплачена позивачу та в місяць виплати такої заборгованості.

З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі щомісячного довічного грошового утримання) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.10.2021 у справі №200/11711/21, відповідачем виконано в частині здійснення перерахунку пенсії, а також нарахування заборгованості на виконання вищевказаного рішення. Виплату заборгованості у сумі 52 868, 40 грн. не здійснено так як, вищевказане судове рішення знаходиться в процесі виконання. Доплата перерахованих коштів, визначена на виконання рішення суду від 25.10.2021 у справі № 200/11711/21 буде виплачена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Тобто, ця сума є заборгованістю Пенсійного фонду перед позивачем, про що не заперечується ОСОБА_1 у позовній заяві.

Суд зазначає, що відповідно до положень статей 2, 5 КАС України судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому спосіб захисту повинен забезпечити поновлення саме порушеного права та бути адекватним наявним обставинам.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного на момент звернення до суду права особи. Суд не може розглядати вимоги на майбутнє у зв`язку із вірогідним настанням певних наслідків. Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів виплати суми перерахованої пенсії в розмірі 52 868, 40 грн., звернення до суду з позовними вимогами щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити компенсацію втрати частини доходу, внаслідок несвоєчасної виплати донарахованої пенсії в розмірі 52 868, 40 грн., за період з 01.07.2021 по 31.07.2022, є передчасним, оскільки виплата заборгованості не відбулася, а тому умови для розрахунку компенсації не настали. Задоволення позову буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Даний висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 05.03.2020 у справі № 140/1547/19 та в постанові від 06.04.2022 у справі №643/1808/17.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у вказаній частині.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2023 по справі № 440/9948/22 в частині задоволення позову про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії за період з 1 липня 2021 року по 31 липня 2022 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі рішення Донецького окружного адміністративного від 25.10.2021 у справі №200/11711/21 за період з 1 липня 2021 року по 31 липня 2022 року, з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2023 по справі № 440/9948/22 - скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії за період з 1 липня 2021 року по 31 липня 2022 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі рішення Донецького окружного адміністративного від 25.10.2021 у справі №200/11711/21 за період з 1 липня 2021 року по 31 липня 2022 року.

Прийняти в цій частині постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2023 по справі № 440/9948/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.М. Мінаєва З.О. Кононенко