Справа № 420/14725/21
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

30 серпня 2023 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльність щодо не здійснення перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії, -
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльність щодо не здійснення перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльність щодо не здійснення перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО 099187 від 11 вересня 2020 року, виданої станом на 05.03.2019 року;

- зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО 099187 від 11 вересня 2020 року, виданої станом на 05.03.2019 року, з урахуванням раніше проведених виплат;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року задоволено заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та виправлено описки по всьому тексту рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року по справі №420/14725/21 щодо зазначення номера довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а саме замість: «ЮО099187», вірним вважати: «ЮО99187».

10 грудня 2021 року Одеським окружним адміністративним судом видано позивачу виконавчий лист по справі №420/14725/21.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року задоволено заяву ОСОБА_1 та виправлено помилку у виконавчому листі №420/14725/21, який виданий 10.12.2021 року Одеським окружним адміністративним судом, про визнання протиправною бездіяльність щодо не здійснення перерахунку пенсії, та вирішено вважати правильним номер довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки «ЮО99187», замість помилково зазначеного «ЮО099187».

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти В.І. від 09.02.2022 року відкрито виконавче провадження №68573409 з примусового виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду №420/14725/21 від 10.12.2021 року.

21 серпня 2023 року від відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява (вхід. №28473/23), в якій заявник просить встановити чи змінити спосіб і порядок виконання по виконавчому провадженню №68573409 з примусового виконання виконавчого листа №420/14725/21, виданого 10.12.2021 року Одеським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО99187 від 11 вересня 2020 року, виданої станом на 05.03.2019 року, з урахуванням раніше проведених виплат, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 нарахованої доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 28.02.2022 в сумі 260417,58 грн..

В обґрунтування заяви Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зазначає, що з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.03.2022 за вих. №1500-0505-5/28908 вбачається, що ОСОБА_1 23.02.2022 року проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 0099187 від 11.09.2020 року, виданої станом на 05.03.2019 року. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 року становитиме 19340,00 грн. Сума доплати за період з 01.04.2019 по 28.02.2022 роки з урахуванням фактично виплачених сум склала 260417,58 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 28.02.2022 роки в сумі 260417,58 грн. буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України.

Отже, заявник зазначає, що станом на момент звернення із даною заявою, рішення суду в частині виплати нарахованої доплати до пенсії за період з 01.04.2019 по 28.02.2022 роки в сумі 260417,58 грн. залишається не виконаним і не може бути виконано без участі боржника. Таким чином, заявник вважає, що для повного та фактичного виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду необхідно встановити або змінити порядок та спосіб виконання рішення суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2023 року прийнято заяву відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду до розгляду. Призначено розгляд заяви на 30 серпня 2023 року о 09 год. 30 хв..

Про дату, час та місце проведення розгляду заяви відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі №420/14725/221, сторони повідомлялися шляхом направлення ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2023 року та засвідчених ЕЦП повісток про виклик у Електронні кабінети та на електронні адреси сторін, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

У судове засідання призначене на 30 серпня 2023 року о 09 год. 30 хв. представники сторін не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце проведення судового засідання.

У прохальній частині заяви про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду, представник заявника просив розгляд заяви проводити без його участі.

Від ОСОБА_1 за вхід. №29262/23 від 28.08.2023 року надійшли заперечення на заяву з додатками та за вхід. №29427/23 від 30.08.2023 року клопотання про доручення доказів та розгляд заяви за відсутності сторони в порядку письмового провадження.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за вхід. №ЕП/34051/23 від 29.08.2023 року надійшло клопотання про розгляд заяви за відсутності представника.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З урахуванням вищезазначеного, суд, керуючись ч.9 ст. 205 КАС України, вирішив продовжити розгляд заяви в порядку письмового провадження.

Розглянувши в порядку письмового провадження заяву відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення та дослідивши обставини справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

В розумінні наведеної статті, при вирішенні заяв про відстрочення чи розстрочення, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, наведена норма пов`язує можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у виняткових випадках за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Принцип обов`язковості судових рішень, як один з визначальних принципів здійснення правосуддя в Україні, полягає в обов`язковому виконанні на всій території України судових рішень, що набрали законної сили, а також у встановлені відповідальності за невиконання таких рішень.

Вказаний принцип обов`язковості судових рішень поряд із Конституцією України знайшов своє відображення і в Кодексі адміністративного судочинства України, а саме у статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України - судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (пункт 40 Рішення від 19.03.1997 року у справі "Горнсбі проти Греції") право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom) від 21.02.1975 року). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у Рішенні від 15.03.2001 року у справі "Піалопулос та інші проти Греції", якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс.

Згідно з пунктом 66 Рішення Європейського Суду у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Immobiliare Saffi v. Italy) ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Також в Рішенні від 29.06.2004 року у справі "Войтенко проти України" Європейський суд з прав людини констатував, що саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися.

Відповідно до частини третьої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто, із змісту даної норми вбачається, що стаття 378 Кодексу адміністративного судочинства України визначає підстави та порядок відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі з метою створення оптимальних умов для належного та якісного його виконання у процесі виконавчого провадження.

Наведена норма не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу та порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим судом.

Відтак, встановлення способу виконання рішення не повинно змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Під порядком виконання рішення слід розуміти законодавчу послідовність і зміст виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Судом було встановлено, що постановою рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльність щодо не здійснення перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО 099187 від 11 вересня 2020 року, виданої станом на 05.03.2019 року;

- зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО 099187 від 11 вересня 2020 року, виданої станом на 05.03.2019 року, з урахуванням раніше проведених виплат;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Також, судом встановлено, що з метою примусового виконання вказаного рішення, 10 грудня 2021 року Одеським окружним адміністративним судом видано позивачу виконавчий лист по справі №420/14725/21, на підставі якого 09.02.2022 року відкрите виконавче провадження №68573409.

Суд зазначає, що право звернутися в адміністративний суд першої інстанції із заявою про встановлення чи зміну способу і порядку виконання судового рішення передбачено ст.378 КАС України. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

В той же час, належних доказів, які би підтверджували наявність визначених вказаною нормою обставин, заявником не надано.

Спосіб та порядок виконання судового рішення є заходами його реалізації. Тому суд акцентує увагу сторін, що в порядку застосування ст.378 КАС України суд не уповноважений приймати додаткове рішення за вимогами, що не були заявлені предметом спору.

Як вже було зазначено судом, обов`язковість виконання судових рішень закріплена ст.129 Конституції України та ч.1 ст. 370 КАС України, якою визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення відповідно до ч.2 ст.370 КАС України тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відтак, рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Тому особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити дії встановлені Законом для його виконання.

Посилання заявника не містять обґрунтованих доводів щодо заявленого ним порядку та способу виконання рішення суду. Не наведено обґрунтувань забезпечення в такий спосіб реального його виконання.

Зважаючи на зміст резолютивної частини рішення суду та дані виконавчого листа, конкретне визначення сум коштів до виплати позивачу не було предметом спору. Початковий період для дій щодо виплати визначений, а кінцевий ні, що унеможливлює здійснення розрахунку.

Отже, зміна встановленого судом у рішенні, що набрало законної сили, зобов`язання боржнику виплачувати перераховану пенсію на стягнення конкретної суми коштів полягає у зміні результату вирішеного спору, у тому числі виходу за межі заявлених позовних вимог та порушуватиме встановлений порядок відновлення порушеного права позивача.

Тому, заява відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення чи зміну способу виконання рішення суду, на виконання якого Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/14725/21 від 10 грудня 2021 року є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.14, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення по справі №420/14725/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.О. Стефанов