Справа № 140/8639/23
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в розстроченні виконання рішення суду

29 серпня 2023 року ЛуцькСправа № 140/8639/23
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) звернулося з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) про стягнення податкового боргу в розмірі 21 338,00 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08.06.2023, яке набрало законної сили 11.07.2023, адміністративний позов задоволено повністю, вирішено стягнути з ОСОБА_1 (45500, Волинська область, Володимирський район, село П`ятикори, РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід державного бюджету податковий борг в розмірі 21 338 (двадцять одну тисячу триста тридцять вісім) гривень 00 копійок.

04.08.2023 на адресу суду надійшла повторна (в задоволенні заяви від 06.07.2023 судом відмовлено) заява ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду від 08.06.2023 строком на один рік, шляхом щомісячної сплати боргу рівними частинами.

Зазначена вище заява отримана 22.08.2023 після завершення перебування головуючого судді у відпустці та призначена до судового розгляду на 29.08.2023 на 11 год. 30 хв.

З урахуванням вимог частини четвертої статті 229, частини другої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та в зв`язку з неприбуттям учасників справи в судове засідання 29.08.2023, суд вважає за можливе розгляд вказаної провести порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява позивача не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями частини другої статті 14, частини першої статті 370 КАС України, передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно частини першої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З аналізу викладених норм убачається, що нормами КАС України не встановлено вичерпного переліку обставин, за наявності яких суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання судового рішення.

Поряд з цим, обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Така позиція суду кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 03 червня 2021 року по справі № 9901/598/19.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 11 жовтня 2019 року по справі №810/4643/18 зазначив, що нормами КАС України не встановлено вичерпний перелік обставин, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити виконання рішення в адміністративній справі. Це питання суд вирішує із врахуванням конкретних обставин адміністративної справи, зокрема, суб`єктного складу сторін у справі, зобов`язаної сторони (боржника) за рішенням суду, складного майнового стану чи складної життєвої ситуації зобов`язаної сторони (боржника), впливу виконання рішення спроможність зобов`язаної сторони (боржника) виконати інший публічний обов`язок чи зобов`язання перед особами, які потребують соціального захисту. У випадку розстрочення (відстрочення) виконання свого рішення суд, який здійснює контроль за його виконанням, повинен забезпечити баланс публічного і приватного інтересів.

Суд також враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 12.06.2019 у справі №800/203/17, згідно яких підставою для застосування правил ст.378 КАС України є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин. Отже, підставою для відстрочення виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Відтак, всі ці обставини мають бути доведеними та підтвердженими документально.

Таким чином, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення застосовується з метою зменшення надмірного тягаря на боржника, якщо такий тягар може призвести до виникнення ситуації, за якої виконання судового рішення стане взагалі неможливим.

Враховуючи викладені приписи законодавства та висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є процесуальними засобами, які суди застосовують у виключних випадках, у тому числі, якщо сторона доведе наявність обставин, що суттєво ускладнюють або унеможливлюють виконання судового рішення; ці процесуальні засоби застосовується з метою зменшення надмірного тягаря на боржника, якщо такий тягар може призвести до виникнення ситуації, за якої виконання судового рішення в подальшому стане взагалі неможливим.

З огляду на зазначене, суд зазначає, що заява про відстрочення виконання судового рішення має бути підтверджена відповідними доказами.

Крім того, згідно п.2 ч.4 ст. 378 КАС України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище.

Так, в обґрунтування заяви зазначено, що заявник є пенсіонером та не має іншого доходу окрім пенсії, підприємницьку діяльність припинено 29.04.2022.

Також, заявник вказав, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких було стягнуто податковий борг були оскаржені, однак на момент подання заяви про розстрочення виконання рішення суду в даній справі - №140/8639/23 судове рішення 8 ААС в адміністративній справі №140/16641/20 так і не отримано, а відтак, були відсутні підстави для сплати по рішенню ГУ ДПС у Волинській області, яке оскаржено до суду.

Разом з тим, відповідачем долучено до заяви докази часткової сплати боргу в розмірі 1 020 грн.

Судом в ухвалі від 17.07.2023 вже було надано правову оцінку іншим доводам заявника - щодо введення воєнного стану в Україні, а також посиланню на лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 «Всім кого це стосується» від 28.02.2022, яким визнано воєнний стан, введений на території України обставинами форс-мажору, та зазначено про те, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Водночас, заявником окрім доказів державної реєстрації припинення підприємницької діяльності за власним рішенням та наявності статусу пенсіонера жодних інших доказів, що підтверджували б наявність обставин, що суттєво ускладнюють або унеможливлюють виконання судового рішення не надано.

Крім того, посилання заявника на не надіслання йому (неотримання ним) судового рішення суду апеляційної інстанції свідчить не про наявність підстав для несплати боргу за оскарженими податковими повідомленнями-рішеннями від 10.11.2020, а про недостатню зацікавленість його, як позивача, в ініційованому ним же судовому провадженні, оскільки ухвала про відкриття провадження від 09.12.2020 у справі №140/16641/20 містила дані про те, що інформацію по справі, що розглядається, сторони можуть отримати за такою веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://court.gov.ua/sud0370/, і вказаний інтернет-ресурс містить інформацію про те, що справу розглянуто у апеляційній інстанції 29.06.2021.

З урахуванням наведеного, оцінюючи в сукупності наведені відповідачем доводи на обґрунтування своєї заяви про розстрочення виконання судового рішення, суд вважає, що заявником не доведено винятковості зазначених випадків та не підтверджено їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, суд приходить до переконання про те, що подана заява про розстрочення виконання судового рішення є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 52, 248, 256, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду від 08.06.2023 в адміністративній справі №140/8639/23, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.В.Дмитрук