Справа № 280/4525/23
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року Справа № 280/4525/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - відповідач), в якому позивачі просять суд визнати протиправними та скасувати винесені відповідачем стосовно позивача:

податкове повідомлення рішення від 14.03.2023 №4261/13-01-24-09 на суму 1360 грн.;

вимога про сплату боргу (недоїмки) від 14.03.2023 №4262/13-01-24-09 на суму 293914,28 грн.;

податкове повідомлення рішення від 14.03.2023 №4263/13-01-24-09 на суму 41785,25 грн.;

податкове повідомлення рішення від 14.03.2023 №4265/13-01-24-09 на суму 501422,95 грн.;

податкове повідомлення рішення від 14.03.2023 №4266/13-01-24-09 на суму 1020 грн.;

податкове повідомлення рішення від 14.03.2023 №4267/13-01-24-09 на суму 1020 грн.;

податкове повідомлення рішення від 14.03.2023 №4268/13-01-24-09 на суму 201060,00 грн.

Ухвалою суду від 03.07.2023 відкрито спрощене позовне провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що прийняті контролюючим органом спірні рішення є протиправними та прийняті в супереч положень чинного законодавства України. Зазначає, що підставою для прийняття всіх оскаржуваних рішень стало те, що, на думку контролюючого органу, під час перебування на спрощеній системі оподаткування (з 01.06.2017) ФОП ОСОБА_1 надавав безстрокову поворотну фінансову допомогу трьом підприємствам ТОВ «Схід-Сталь», ТОВ «Капітель Строй» та ТОВ «Капітель Сталь», що на думку контролюючого органу є діяльністю у сфері фінансового посередництва, а відповідно позивач не мав права перебувати на спрощеній системі оподаткування. Позивач вважає такі висновки необґрунтованими, оскільки відповідно до статті 333 Господарського кодексу України, фінансовим посередництвом є діяльність, пов`язана з отриманням та перерозподілом фінансових коштів, крім випадків, передбачених законодавством. Фінансове посередництво здійснюється установами банків та іншими фінансово-кредитними організаціями. Позивач вказує на те, що він ніколи не займався фінансовим посередництвом та не мав відповідного зареєстрованого виду діяльності. Позивач зазначає, що надання у якості фінансової допомоги власних коштів взагалі не може вважатися фінансовим посередництвом, оскільки операція фінансового посередництва пов`язана з отриманням та перерозподілом фінансових коштів, тобто залучених коштів, які і передаються у позику. Надання безвідсоткової фінансової допомоги не має жодних ознак фінансової послуги, оскільки не спрямоване на отримання прибутку. Позивач вважає, що надаючи поворотну, безоплатну фінансову допомогу, не отримував доходу, як наслідок не втратив права перебування на спрощеній системі оподаткування. З урахуванням викладеного у позовній заяві позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що за результатами проведеної перевірки встановлено надання ФОП ОСОБА_1 на постійній основі поворотної безвідсоткової фінансової допомоги суб`єктам господарювання-юридичним особам, які перебувають на загальній системі оподаткування. Також, згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів ТОВ «Схід-Сталь», ТОВ «Капітель-Строй» та ТОВ «Капітель-Сталь», відобразили нараховані та виплачені доходи ППФО ОСОБА_1 за ознакою 153-«сума поворотної фінансової допомоги наданої платником податку іншим особам» в податкових розрахунках за ф.1-ДФ.

Відповідач зазначає, що на підставі підпункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб`єкти господарювання ( юридичні та фізичні особи - підприємці), які, зокрема здійснюють діяльність у сфері фінансового посередництва, крім діяльності у сфері страхування, яка здійснюється страховими агентами, визначеними Законом України «Про страхування», сюрвейєрами, аварійними комісарами та аджастерами визначеними розд.III ПКУ. Вказує, що як випливає із змісту акту перевірки, діяльність із надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги ТОВ «Схід-Сталь», ТОВ «Капітель-Строй» та ТОВ «Капітель-Сталь» ППФО ОСОБА_1 здійснював у періоді з 20.11.2017 по 23.01.2020, тобто на постійній основі, а отже його діяльність розглядається як фінансове посередництво, за умови здійснення якої суб`єкт господарювання не має права застосовувати спрощену систему оподаткування. Таким чином, вбачається, що позивач уклавши з вищевказаними суб`єктами господарювання договори про надання позики, здійснив діяльність у сфері фінансового посередництва в розумінні класу 64.19 КВЕД-2010, а тому відповідно до вимог частини 5 підпункту 298.2.3 пункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України мав перейти з 01 січня 2018 року на сплату інших податків і зборів визначених Податковим кодексом України, оскільки порушив вимогу частини 6 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, відповідач вважає прийняті рішення правомірними та такими, що скасуванню не підлягають. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи встановлено, що у період з 24.01.2023 по 30.01.2023 співробітниками ГУ ДПС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку платника податків фізичної особи ОСОБА_1 за період діяльності з 22.05.2017 по 13.03.2020 з метою своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за результатами якої складено Акт перевірки від 06.02.2023 №119/08-01-24-06/ НОМЕР_1 .

Відповідно до висновків Акту перевірки встановлено порушення позивачем:

пп.2 п.291.4 ст.291, п.6 пп.291.5.1 п.291.5 ст.291, абз.5 та 9 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 Податкового Кодексу України, в частині порушення умов перебування на спрощеній системі, 2 група;

пп.49.18.5 п.49.18 ст.49, п.177.11 ст.177 Податкового Кодексу України, в частині не подання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2017р. ( період перебування на загальній системі оподаткування з 22.05.2017 по 31.05.2017), 2018р., 2019р. та 2020р.;

п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України та п.1, п.3 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 №481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення» в частині не реєстрації та не ведення книги обліку доходів і витрат у періоді перебування на загальній системі оподаткування з 22.05.2017 по 31.05.2017 та з 01.01.2018 по 13.03.2020;

п.44.1, п.44.3 ст.44, п.177.1, п.177.2 ст.177 Податкового Кодексу України в частині заниження суми податку на доходи фізичних осіб, який підлягає сплаті до бюджету у загальній сумі 401138,36 грн., в т.ч. за 2018 р.- 258640,82 грн., 2019 р. - 142497,54грн.;

пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, пп.1.1.-1.6 п.161 підрозділу 10 розділу 10 Податкового кодексу України, що призвело до не нарахування та неперерахування до бюджету військового збору на загальну суму 33428,2 грн., в тому числі за 2018 рік на суму 21553,4 грн. та за 2019 рік на суму 11874,8 грн.;

пп.181.1. ст.181, п.183.2 ст.183 Податкового кодексу України, а саме: здійснено операції з постачання товарів/послуг на загальній системі оподаткування, обсяг яких перевищує сукупно 1000000 грн., та не забезпечено вимоги щодо обов`язкової реєстрації як платника податку на додану вартість з 11.01.2019;

п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.200.1 ст.200 , п.201.1 ст.201 Податкового Кодексу України в частині заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 160848,0 грн. за 2019р., в тому числі за березень 2019 року-40132,0 грн, за квітень 2019 року-95342,0 грн, за травень 2019 року-25374,0 грн;

п.4 частини другої ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», п.2, п.10, п.11 розділу III наказу від 14.04.2015 №435, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2015р. за №460/26905 «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині не подання звіту за 2020 рік із зазначенням типу форми "ліквідаційна" по граничному строку подання -до 12.04.2020;

частини другої ст.6, пункту 2 частини першої ст.7, частини 11 ст. 8 та частини 7 та 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що призвело до не нарахування та неперерахування до бюджету єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 293914,28 грн, в тому числі за 2018 рік-137602,08 грн, за 2019 рік-154234,08 грн та за 2020 рік-2078,12 грн;

пп.16.1.2. п.16.1 ст. 16, п.44.1, п. 44.3, п.44.6 ст.44, п. 85.2 ст.85 Податкового кодексу України в частині не забезпечення зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 ПКУ строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю за період з 22.05.2017 по 13.03.2020.

На підставі акта перевірки та виявлених за результатами її проведення порушень, контролюючим органом прийнято:

податкове повідомлення-рішення від 14.03.2023 р. №4261/13-01-24-09 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на суму 1360,00 грн.;

вимога про сплату боргу(недоїмки) від 14.03.2023 р. №4262/13-01-24-09 на суму 293 914,28 грн.

податкове повідомлення-рішення від 14.03.2023 р. №4263/13-01-24-09 за платежем військовий збір на суму 41785,25 грн.;

податкове повідомлення-рішення від 14.03.2023 р. №4265/13-01-24-09 за платежем податок на доходи фізичних осіб на суму 501 422,95 грн.;

податкове повідомлення-рішення від 14.03.2023 р. №4266/13-01-24-09 09 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на суму 1020,00 грн.;

податкове повідомлення-рішення від 14.03.2023 р. №4267/13-01-24-09 09 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на суму 1020,00 грн.;

податкове повідомлення-рішення від 14.03.2023 р. №4268/13-01-24-09 за платежем податок на додану вартість на суму 201 060,00 грн.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття спірних рішень, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, під час розгляду справи судом встановлено, що фактично підставою для прийняття оскаржуваних рішень стали висновки контролюючого органу про те, що позивач не мав права перебувати на спрощеній системі оподаткування та звітності, оскільки надавав поворотну безвідсоткову фінансову допомогу ТОВ «Схід-Сталь», ТОВ «Капітель-Строй» та ТОВ «Капітель-Сталь», а відповідно з 01.01.2018 мав обов`язок перейти на загальну систему оподаткування.

Суд зазначає, що відповідно до п.291.2 ст.291 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3 статті 291 ПК України передбачено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно пп.2 п.291.4 ст.291 ПК України, суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:

не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;

обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Відповідно до пп.291.5.1 п.291.5 ст.291 ПК України, не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп: суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють, серед іншого, діяльність у сфері фінансового посередництва, крім діяльності у сфері страхування, яка здійснюється страховими агентами, визначеними Законом України «Про страхування», сюрвейєрами, аварійними комісарами та аджастерами, визначеними розділом III цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 177.1, 177.2 статті 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пунктом 177.6 статті 177 ПК України визначено, що у разі якщо фізична особа - підприємець отримує інші доходи, ніж від провадження підприємницької діяльності, у межах обраних ним видів такої діяльності, такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими цим Кодексом для платників податку - фізичних осіб.

Згідно з пунктом 292.1 статті 292 ПК України доходом платника єдиного податку є для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, доходи у вигляді бюджетних грантів, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Положеннями пункту 292.11 статті 292 ПК України визначено, що до складу доходу, визначеного цією статтею, не включаються, зокрема, суми фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, отриманої та поверненої протягом 12 календарних місяців з дня її отримання, та суми кредитів.

Згідно з нормами підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 ПК України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Приймаючі всі спірні рішення відповідач дійшов висновку, що позивач не мав права перебувати на спрощеній системі оподаткування та звітності, оскільки надавав поворотну безвідсоткову фінансову допомогу ТОВ «Схід-Сталь», ТОВ «Капітель-Строй» та ТОВ «Капітель-Сталь», а відповідно з 01.01.2018 мав обов`язок перейти на загальну систему оподаткування, а відповідно мав обов`язок сплачувати податки та вести звітність на загальних правилах.

Суд вважає такі висновки контролюючого органу помилковими, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями частини 3 статті 333 Господарського кодексу України фінансовим посередництвом є діяльність, пов`язана з отриманням та перерозподілом фінансових коштів, крім випадків, передбачених законодавством. Фінансове посередництво здійснюється установами банків та іншими фінансово-кредитними організаціями.

ПК України не містить визначення поняття «фінансове посередництво». Проте відповідно до Класифікації видів економічної діяльності ДК 009:2010 (наказ Держспоживстандарту України №457 від 11.10.2010, КВЕД-2010), розділом 3 КВЕД-2010 визначено, що КВЕД побудовано за ієрархічною системою кодування із застосуванням літерно-цифрового коду. Літерні познаки секцій використовують як рубрикатор і їх не використовують у кодуванні. Подальшу деталізацію секцій КВЕД - розділ, група, клас - позначають цифровими кодами.

Розділом 5 КВЕД-2010 встановлено - Фінансова та страхова діяльність (секція - К), Надання фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення (розділ - 64), Грошове посередництво (група - 64.1), Інші види грошового посередництва (клас - 64.19).

Таким чином, лише особи з зареєстрованим відповідним видом діяльності можуть надавати фінансові послуги. Однак, у фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 не зареєстровано такий вид діяльності.

Відповідно до акту перевірки позивачем здійснювалися такі види господарської діяльності за КВЕД: 25.50 кування, пресування, штампування, профілювання; порошкова металургія; 77.39 надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н.в.і.у; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля (основний); 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.

Суд зазначає, що надання у якості фінансової допомоги власних коштів взагалі не може вважатись фінансовим посередництвом, оскільки операція фінансового посередництва пов`язана з отриманням та перерозподілом фінансових коштів, тобто, залучених коштів, які і передаються у позику. Крім того, суд звертає увагу, що надання безвідсоткової фінансової допомоги, що мало місце у цьому випадку, не має жодних ознак фінансової послуги, оскільки не спрямоване на отримання прибутку.

Надання поворотної фінансової допомоги іншій особі, може розцінюватись як надання фінансових послуг та фінансове посередництво, виключно якщо воно здійснюється на постійній основі. Проте, як зазначено вище, надана позивачем фінансова допомога не містила ознак фінансових послуг. Натомість, кількість її надання не обмежена законодавством.

Отже, позивач надаючи поворотну, безоплатну фінансову допомогу, не отримував доходу. Як наслідок, він не втратив права перебування на спрощеній системі оподаткування і дохід.

Також, суд звертає увагу на те, що операції, пов`язані з отримання, наданням та поверненням/неповерненням поворотної фінансової допомоги, не можуть розглядатися, як постачання товарів або послуг, а тому, вони не є об`єктом оподаткування ПДВ.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що відповідач під час прийняття оскаржуваних рішень діяв необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 10415,85 грн. Доказів понесення витрат на правничу допомогу, їх розміру, розрахунків наданих адвокатських послуг, тощо, матеріали справи не містять, а відповідно питання про їх відшкодування не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Головним управлінням ДПС у Львівській області податкове повідомлення-рішення від 14.03.2023 №4261/13-01-24-09, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.03.2023 №4262/13-01-24-09, податкове повідомлення-рішення від 14.03.2023 №4263/13-01-24-09, податкове повідомлення-рішення від 14.03.2023 №4265/13-01-24-09, податкове повідомлення-рішення від 14.03.2023 №4266/13-01-24-09, податкове повідомлення-рішення від 14.03.2023 №4267/13-01-24-09, податкове повідомлення-рішення від 14.03.2023 №4268/13-01-24-09.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 10415,85 грн. (десять тисяч чотириста п`ятнадцять гривень 85 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова