Справа № 360/809/23
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

30 серпня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/809/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Cмішлива Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 24 липня 2023 року через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надійшла позовна заява адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 з не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 грн за період його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 28 вересня 2022 року до 20 січня 2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 грн за період його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 28 вересня 2022 року по 20 січня 2023 року, а саме за 3 дні вересня 2022 року, 31 день жовтня 2022 року, 30 днів листопада 2022 року, 31 день грудня 2022 року та 20 днів січня 2023 року з врахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач у цій справі є військовослужбовцем Державної прикордонної служби та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

У період з 28 вересня 2022 року по 20 січня 2023 року у відповідності до наказу АДПСУ від 16 вересня 2022 року № 165(гриф) позивач перебував в оперативному підпорядкуванні начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) у складі відділу прикордонної служби № 2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на ділянці українсько-білоруського кордону в межах Чернігівської області.

У період з 28 вересня 2022 року по 20 січня 2023 року приймав безпосередню участь у бойових діях, забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії росії на території Чернігівської області, що підтверджується довідкою від 20 січня 2023 року № 43402, виданою військовою частиною НОМЕР_2 .

Всупереч вимог чинного законодавства позивачу за вказані періоди не було виплачено додаткової винагороди у розмірі 100 тисяч гривень за період участі у бойових діях, забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії росії на території Чернігівської області.

За окреслений період відповідачем нараховувалася та виплачувалась позивачу допомога у розмірі 30000 грн, а не 100000 грн.

Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19 липня 2023 року невиплата вказаної допомоги сталася через те, що нібито від ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) не надходило документів, що підтверджують участь позивача у бойових діях, забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії росії.

Крім того зазначено, що за період з 01 січня 2023 року до 20 січня 2023 року позивач взагалі не має права на вказану виплату так як у відповідності до наказу Головнокомандувача ЗСУ від 02 лютого 2023 року № 26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» Чернігівська область не входила в період з 01 січня 2023 року до 31 січня 2023 року до районів ведення воєнних (бойових) дій.

Зазначає, що невиплата оскаржуваної допомоги порушує право позивача на мирне володіння своїм майном та право на заробітну плату, адже в розрізі чинного законодавства та практики Верховного Суду додаткова винагорода військовослужбовця є тотожною заробітній платі.

Від відповідача 21 серпня 2023 року через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити, зазначивши що позивач проходить службу в лавах Державної прикордонної служби України, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - начальника загону) від 14.05.2023 № 240-ОС «Про особовий склад» призначений на посаду інспектором прикордонної служби 2 категорії - навідником другої групи протитанкових ракетних комплексів протитанкового відділення першого відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування.

На підставі бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби від 16.09.2022 № 165 (гриф) військовослужбовці відділу прикордонної служби № 2 Військової частини НОМЕР_1 , зокрема позивач вибули до ІНФОРМАЦІЯ_1 Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) на ділянку українсько - білоруського кордону в межах Чернігівської області в оперативне підпорядкування начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ).

Представнику позивача надана розгорнута відповідь за № 25/5262-23-вих від 19.07.2023 стосовно нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченою Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022.

На виконання пункту 2-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового i начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди та підвищення рівня їх соціального захисту Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ від 09.12.2022 № 628-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (далі - наказ № 628 АГ).

Кабінет Міністрів України як суб`єкт, якому надано повноваження прийняття нормативно-правових актів, безпосередньо зазначив про те, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої цією постановою, мали визначатися керівниками відповідних міністерств та державних органів з 24.02.2022. Саме тому, Наказ № 628-АГ, який видано на виконання вимог Постанови № 168, підлягав обов`язковому виконанню всіма підрозділами Державної прикордонної служби України та розповсюджував свою дію на всіх її військовослужбовців з 01.12.2022 до моменту втрати чинності на підставі наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.02.2023 № 88-АГ «Про визнання таким, що втратив чинність наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України».

На теперішній час не визнавались незаконними або такими, що не відповідають Конституції України, ні пункт 2-1 постанови від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», ні пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», ні Наказ № 628-АГ, який вже був виданий станом на момент спірних правовідносин з позивачем, що свідчить про те, що вони законні та мають визначену нормативно-правову силу, зокрема, вказаний наказ підлягав обов`язковому врахуванню суб`єктами владних повноважень Державної прикордонної служби України, у тому числі і відповідачем під час прийняття рішення щодо нездійснення виплати позивачу додаткової грошової винагороди до 100 тис. грн.

Пунктом 1 наказу № 392 АГ визначено, що військовослужбовцям, крім випадків передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення, органах забезпечення з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення зі списків особового складу органу ДПСУ на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби.

Пунктом 1 наказу 628 АГ визначено, що військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення, органах забезпечення (далі - органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби.

Таким чином, з урахуванням фактичного часу виконання обов`язків військової служби, Позивач в період з жовтень - грудень 2022 року, січень 2023 року отримував в повному обсязі додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень в незалежності від виконання ним бойових (спеціальних) завдань, пов`язаних із безпосередньою участю у бойових діях чи під час безпосереднього зіткнення з противником. Наявність факту безумовного отримання Позивачем додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень не ставить законодавцем військовим частинам прямого обов`язку автоматичного нарахування збільшеної додаткової винагороди до 100000 гривень.

Абзацом 2 пункту 1 наказу № 392 АГ встановлено, що додаткова винагорода збільшується до 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2 наказу № 392 АГ визначено, що заходами, передбаченими абзацом другим пункту 1 цього наказу, визначається виконання у відповідні дні військовослужбовцем: 1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України; 2) бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами; 3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей; 4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту; 5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником; 6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження; 7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави; 8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угрупувань військ органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

Пунктом 4 наказу № 392 АГ передбачено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово- бойових дій, вахтового, навігаційно[1]вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

02.02.2023 начальник відділу прикордонної служби №2 відпрацював рапорт (1786р) на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди за період з 26.09.22 по 30.09.22. Відповідно до вимог абзацу 2 п. 11 наказу 392 АГ інформація про військовослужбовців має надходити від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 по формі визначеній у Додатку 2 до цього наказу. Рапорт за вересень 2022 року складено лише 01 лютого 2023 року, тобто, з порушенням строку визначеного пунктом 11 Наказу № 392-АГ.

На адресу відповідача надходили донесення від ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.11.2022 № Т/22-4313-22-Вих та від 04.12.2022 № Т/22-4933-22-Вих (період жовтень - листопад 2022 року), в яких зазначено, що підтверджуюча інформація відповідно до вимог пункту 2 підпунктів 1-8 наказу № 392 АГ відсутня.

Таким чином, враховуючи, що за жовтень - листопад 2022 року підтверджуючих документів щодо залучення позивача до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не надходило, відповідно правових підстав для нарахування додаткової винагороди в розмірі 70000 гривень, не вбачається.

Довідка від 20.01.2023 № 4402 не відповідає вимогам наказу 628 АГ (не зазначені відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 3 наказу 628 АГ), тому не може бути взята до уваги, як додаткове підтвердження, при прийнятті рішення про виплату збільшеної додаткової винагороди.

За період грудень 2022 року та січень 2023 року (до 20.01.2023) на адресу відповідача донесення із додатком за формою, наведеною у п. 8 наказу 628 АГ, від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходили.

Відповідно до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби від 19.12.2022 № 229 (гриф) та бойового наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.01.2023 № 263 (гриф) військовослужбовці відділу прикордонної служби №2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), зокрема позивач вибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) 20.01.2023.

Відповідно до наказу Головнокомандуючого ЗСУ «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» № 26 від 02.02.2023 (зі змінами від 14.02.23 № 35) Чернігівська область з січня 2023 року виключена з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.

Таким чином, враховуючи, що за грудень 2022 року та січень 2023 року підтверджуючих документів щодо залучення позивача до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не надходило, відповідно правових підстав для нарахування додаткової винагороди в розмірі 70000 гривень, не вбачається.

На відділі прикордонної служби № 2 вівся Журналу службово-бойових дій, а не як передбачено наказами 392 АГ та 628 АГ ведення Журналу бойових дій.

В рапортах № 1474 від 01.11.2022 та № 1883 від 01.12.2022 начальника відділу прикордонної служби № 2 вказані бойові розпорядження коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зміст даних бойових розпоряджень відповідачу не відомий, оскільки військовослужбовці відділу прикордонної служби № 2 знаходились в оперативному підпорядкуванні начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 на ділянці відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_1. В рапорті № 1786р від 02.02.2023 начальника відділу прикордонної служби № 2 зазначені бойове розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.09.22 № 1322дск «Про прийом - передачу підрозділів». Зміст даних бойових розпоряджень відповідачу не відомий, оскільки військовослужбовці відділу прикордонної служби № 2 знаходились в оперативному підпорядкуванні начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 на ділянці відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач не отримав підтвердження інформації про участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування заходів, тому представник відповідача вважає, що в діях вч НОМЕР_1 відсутня протиправна бездіяльність.

Правом подання відповіді на відзив ні позивач, ні його представник не скористались.

Ухвалами суду від 28 липня 2023 року та від 31 липня 2023 року позов залишено без руху та продовжено строк усунення недоліків.

Ухвалою суду від 07.08.2023 прийнята позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт № НОМЕР_4 від 07.09.2020, адреса проживання: АДРЕСА_1 , проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2, призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.05.2023 № 240-ОС сержанта ОСОБА_1 ( НОМЕР_6 ) призначено на посаду інспектором прикордонної служби 2 категорії - навідником другої групи протитанкових ракетних комплексів протитанкового відділення першого відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування, звільнивши з посади інспектора прикордонної служби 2 категорії - начальника секції станкових протитанкових гранатометів протитанкового відділення прикордонної застави вогневої підтримки відділу прикордонної служби № 1, згідно з підпунктом 5 пункту 93 Положення (на рівну посаду - у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційно-штатних заходів).

На виконання бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 № 165 (гриф), позивача направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) на ділянку українсько - білоруського кордону в межах Чернігівської області в оперативне підпорядкування начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), що не заперечується сторонами.

02 лютого 2023 року зареєстровано рапорт начальника відділу прикордонної служби № 2 Володимира Вальчука № 1786р від 01.02.2023, яким він клопотав перед ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_3 про виплату додаткової винагороди за час виконання завдань в бойових умовах (на час воєнного стану) особовому складу відділу прикордонної служби № 2 ІНФОРМАЦІЯ_2 за безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у розмірі 70000,00 грн на одного військовослужбовця пропорційно кількості діб проходження служби та виконання завдань в районі ведення воєнних (бойових) дій за вересень 2022 року, зокрема, солдату ОСОБА_1 , який гідний винагороди за період проходження служби з 28.09.2022 по 30.09.2022, кількість діб - 3 доби (порядковий номер у списку 47).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.10.2022 № 3137-ОС «Про виплату додаткової винагороди» та додатку до нього наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн за період з 01.09.2022 до 30.09.2022 включно, зокрема, військовослужбовцю солдату ОСОБА_1 (номер за порядком 172) за 30 днів у сумі 30000,00 грн.

Згідно з рапортом, зареєстрованим 01.11.2022 за вх. № 1477, начальник відділу прикордонної служби № 2 ОСОБА_4 клопотав перед першим заступником начальника загону - коменданту прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн за період з 01.10.2022 до 31.10.2022, зокрема, солдату ОСОБА_1 (номер за порядком 228) за 31 день, який листом від 01.11.2022 № 1478 адресований начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.11.2022 № 3632-ОС «Про виплату додаткової винагороди» та додатку до нього наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн за період з 01.10.2022 до 31.10.2022 включно, зокрема, військовослужбовцю солдату ОСОБА_1 (номер за порядком 156) за 31 день у сумі 30000,00 грн.

Згідно з рапортом, зареєстрованим 01.11.2022 за вх. № 1474, начальник відділу прикордонної служби № 2 ОСОБА_4 клопотав перед першим заступником начальника загону - коменданту прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 про виплату додаткової винагороди у розмірі 70000,00 грн за період з 01.10.2022 до 31.10.2022, зокрема, солдату ОСОБА_1 (номер за порядком 222) за 31 день, який листом від 01.11.2022 № 1475 адресований начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1. Підстава: бойове розпорядження Коменданта ПКШР 24 наказ № 601-(гриф) від 30.09.2022, наказ № 668-(гриф) від 21.10.2022, наказ № 690- (гриф) від 26.10.2022, наказ № 699-(гриф) від 28.10.2022, журнал бойових дій № 53 (гриф) ст. 7-14, 52-62.

Листом № 22/4313-22-Вих від 08.11.2022 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 направив на адресу відповідача, зокрема, рапорт від 01.11.2022 № 1474 на 69 арк.

Згідно з рапортом, зареєстрованим 01.12.2022 за вх. № 1884, начальник відділу прикордонної служби № 2 ОСОБА_4 клопотав перед першим заступником начальника загону - коменданту прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн за період з 01.11.2022 до 30.11.2022. Зокрема за порядковим номером 227 зазначено солдату ОСОБА_1 , який гідний винагороди за 30 днів за період з 01.11.2022 до 30.11.2022.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.12.2022 № 4112-ОС «Про виплату додаткової винагороди» та додатку до нього наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн за період з 01.11.2022 до 30.11.2022 включно, зокрема, військовослужбовцю солдату ОСОБА_1 (номер за порядком 136) за 30 днів у сумі 30000,00 грн.

Відповідно до рапорту, зареєстрованого 01.12.2022 за вх. № 1883, начальник відділу прикордонної служби № 2 ОСОБА_4 клопотав перед першим заступником начальника загону - коменданту прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 про виплату додаткової винагороди у розмірі 70000,00 грн за період з 01.11.2022 до 30.11.2022, зокрема, солдату ОСОБА_1 (номер за порядком 231) за 30 днів, який листом від 01.12.2022 № 1885 адресований начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1. Підстава: бойове розпорядження Коменданта ПКШР 24 наказ № 601-(гриф) від 30.09.2022, наказ № 668-(гриф) від 21.10.2022, наказ № 690- (гриф) від 26.10.2022, наказ № 699-(гриф) від 28.10.2022, журнал бойових дій № 53 (гриф) ст. 13-20, 62-67.

Листом № 22/4933-22-Вих від 04.12.2022 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 направив на адресу відповідача, зокрема, рапорт від 01.11.2022 № 1885 на 69 арк.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.12.2022 № 4613-ОС «Про виплату додаткової винагороди» та додатку до нього наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн за період з 01.12.2022 до 31.12.2022 включно, зокрема, військовослужбовцю солдату ОСОБА_1 (номер за порядком 146) за 31 день в сумі 30000,00 грн.

При цьому, як зазначено у відзові на позов за період грудень 2022 року та січень 2023 року (до 20.01.2023) на адресу відповідача донесення із додатком за формою наведеною у п. 8 наказу 628 АГ від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходили. На адресу відповідача взагалі не надходили жодні підтверджуючи документи.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України № 1 від 02.01.2023 визначено райони введення воєнних (бойових) дій з 01 до 31 грудня 2022 року: Чернігівську, Сумську, Харківську, Луганську, Донецьку, Дніпропетровську, Запорізьку, Херсонську Миколаївську, Одеську області та акваторії Чорного та Азовського морів в межах територіальних вод.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України № 26 від 02.02.2023 визначено райони введення воєнних (бойових) дій з 01 до 31 січня 2023 року, зокрема, Донецька, Луганська та Харківська області. Чернігівська область до районів введення воєнних (бойових) дій у січні 2023 року не віднесена.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.02.2023 № 56-ОС «Про виплату додаткової винагороди» та додатку до нього наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн за період з 01.01.2023 до 31.01.2023 включно, зокрема, військовослужбовцю солдату ОСОБА_1 (номер за порядком 136) за 31 день в сумі 30000,00 грн.

Згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 64-ОС від 08.02.2023 «Про виплату додаткової винагороди» та додатку до нього наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 70000,00 грн за період з 01.01.2023 до 31.01.2023 включно, зокрема, військовослужбовцю солдату ОСОБА_1 (номер за порядком 97) за 6 днів (26-31.01.2023) у сумі 13548,39 грн. Підстава: БР ОТУ «Лиман» від 25.01.23 № 344 (гриф), БР командира 54 ОМБр від 26.01.23 № 73 (гриф), БР начальника 3 прикз від 26.01.23 № БР188(гриф), журнал СБД впе № 2 від 12.01.23 № 38 (гриф), журнал СБД 3 ПРИКЗ від 31.12.22 № 133 (гриф), рапорт від 01.02.23 № ВХ1733Р.

Згідно з довідкою № 4402 від 20.01.2023, виданою командиром військової частини НОМЕР_2 , солдату ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області, у період з 28.09.2022 до 30.09.2022, з 01.10.2022 по 20.01.2023. У якості підстави для видачі довідки зазначено бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України №165 гриф від 16 вересня 2022 року.

З матеріалів справи встановлено, що на адресу відповідача надходили донесення від ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з рапортами про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям вч НОМЕР_1 , у тому числі і щодо позивача, у яких зазначено, що підтверджуюча інформація відповідно до вимог пункту 2 підпунктів 1-8 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» відсутня.

Адвокатом Галкіним В.Л. у липні 2023 року подано заяву до відповідача з проханням про виплату щомісячної доплати у підвищеної вигляді додаткової винагороди, передбаченою Постановою КМУ №168 від 28.02.2022, за його безпосередню участь у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у період з 01.10.2022 по 20.01.2023.

Листом від 19.07.2023 за № 25/5262-23-вих відповідач повідомив, що збільшена додаткова винагорода позивачу не нараховувалась у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують час безпосередньої участі позивача у бойових діях.

Згідно з особистою карткою грошового забезпечення за 2023 рік ОСОБА_1 позивачу в січні 2023 року виплачено 13548,39 грн (з додаткової винагороди 70000,00 грн).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, які мають значення для правильного вирішення цього спору, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 17 Конституції України, Захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Закон України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 № 661-IV (далі - Закон № 661-IV), відповідно до Конституції України визначає правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження.

Згідно з положеннями статті 1 Закону № 661-IV на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 661-IV основними функціями Державної прикордонної служби України зокрема є:

охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії,

забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму;

охорона суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та контроль за реалізацією прав і виконанням зобов`язань у цій зоні інших держав, українських та іноземних юридичних і фізичних осіб, міжнародних організацій;

ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України «Про розвідувальні органи України» та «Про оперативно-розшукову діяльність»;

участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом, а також припинення діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), організованих груп та злочинних організацій, що порушили порядок перетинання державного кордону України;

координація діяльності військових формувань та відповідних правоохоронних органів, пов`язаної із захистом державного кордону України та пропуску до тимчасово окупованої території і з неї, а також діяльності державних органів, що здійснюють різні види контролю при перетинанні державного кордону України та пропуску до тимчасово окупованої території і з неї або беруть участь у забезпеченні режиму державного кордону, прикордонного режиму і режиму в пунктах пропуску через державний кордон України та в контрольних пунктах в`їзду - виїзду.

Виконання зазначених у частині першій цієї статті функцій є оперативно-службовою діяльністю Державної прикордонної служби України (частина 2 статті 2 Закону № 661-IV).

Частиною першою статті 6 Закону № 661-IV визначено, що Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення і має таку загальну структуру: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; Морська охорона, яка складається із загонів морської охорони; органи охорони державного кордону - прикордонні загони, окремі контрольно-пропускні пункти, авіаційні частини; розвідувальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 661-IV, під час дії воєнного стану прикордонні загони у встановленому законом порядку можуть залучатися відповідними органами військового управління Збройних Сил України до ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту на державному кордоні України, міжнародного збройного конфлікту, відсічі збройній агресії проти України.

Згідно зі статтею 16 Закону № 661-IV умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Згідно з пунктами 3, 4 статті 19 Закону № 661-IV на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються: участь у взаємодії із Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями у відбитті вторгнення або нападу на територію України збройних сил іншої держави або групи держав; участь у виконанні заходів територіальної оборони, а також заходів, спрямованих на додержання правового режиму воєнного і надзвичайного стану.

Відповідно до частини першої та третьої статті 25 Закону № 661-IV держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства.

Військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно зі статтею 1-2 Закону № 2011-XII, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що до складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Адміністрація Держприкордонслужби відсутня у цьому переліку.

З урахуванням цього, а також віднесення МВС до органів, якими спрямовується і координується діяльність Держприкордонслужби, Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері охорони державного кордону - Державної прикордонної служби України визначено Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 25.06.2018 № 558 (далі - Інструкція № 558).

Відповідно до п.п. 2, 3, 7, 9 розділу I «Загальні положення» Інструкції № 558, у цій Інструкції термін «грошове забезпечення» означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.

Місячне грошове забезпечення складається із: основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).

Грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату.

Грошове забезпечення, що належить військовослужбовцю і своєчасно не виплачено йому або виплачено в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено: оголосити та провести загальну мобілізацію (далі - мобілізація) (пункт 1), призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України. Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами (пункт 4).

Пунктами 2 та 4 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Кабінету Міністрів України невідкладно: 1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні; 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

В подальшому Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Також, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб.

Відповідно до статті 1 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону № 389-VIII передбачено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Відповідно до статті 1 Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-XII) військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Частиною першою статті 12 Закону № 1932-XII визначено, що участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв Постанову Кабінет Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).

В період з 26 вересня по 17 жовтня 2022 року пункт 1 Постанови № 168 діяв в редакції: «1. Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників)».

В період з 18 жовтня по 31 грудня 2022 року пункт 1 Постанови № 168 діяв в редакції: «1. Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників)».

Виходячи з системного аналізу приписів пункту 1 Постанови № 168, суд дійшов висновку, що передбачена ним додаткова винагорода в розмірі до 100000,00 гривен є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців, оскільки не є постійною і не має систематичного характеру, виплата означеного виду грошового забезпечення здійснюється тільки у період дії воєнного стану та залежить від конкретно визначених умов, таких як безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії або безпосереднє перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, водночас, така винагорода нараховується пропорційно до днів участі у таких діях та заходах.

Слід зазначити, що положення пункту 1 Постанови № 168 прямо не визначають районів, безпосередньо у яких має перебувати військовослужбовець під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії для отримання додаткової винагороди. Раніше у тесті вказаного пункту слово район застосовується у словосполученні район проведення воєнних (бойових) дій. Тому суд виходить з того, що вказівку на перебування у районах слід розуміти як перебування у районах воєнних (бойових) дій.

Аналіз змісту пункту 1 Постанови № 168 дозволяє виявити обов`язкові умови виплати передбаченої нею додаткової винагороди військовослужбовцями Держприкордонслужби у розмірі до 100000 грн:

- період дії воєнного стану;

- безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;

- безпосереднє перебування в районах ведення воєнних (бойових дій) у період здійснення зазначених заходів.

Якщо перша з цих умов не потребує доказування через свій правовий характер, то наявність інших умов має встановлюватися судом на підставі зібраних у справі доказів.

Згідно з пунктом 2-1 Постанови № 168 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, яка застосовувалася у період з 24.02.2022 до 20.01.2023) установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Положення про Адміністрацію Державної прикордонної служби України затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 533 (далі - Положення № 533).

Пунктами 1, 2 Положення № 553 Адміністрація Державної прикордонної служби України встановлено, що Адміністрація Державної прикордонної служби України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні. Адміністрація Держприкордонслужби у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Згідно пункту 9 Положення Адміністрація Держприкордонслужби в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів МВС видає директиви, накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

30.07.2022 Адміністрацією Держприкордонслужби на виконання пункту 2-1 Постанови №168 видано наказ № 392-/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (далі - Наказ № 392-АГ), який був уведений в дію з 01.08.2022, а з 01.12.2022 уведений в дію та застосовується наказ Адміністрації Держприкордонслужби № 628/0/81-22-АГ від 09.12.2022 «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (далі - Наказ № 628-АГ).

Згідно з частиною третьою статті 117 Конституції України, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, установленому законом.

Питання державної реєстрації регулюється Указом Президента України від 03.10.1992 № 493 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади», що був прийнятий з метою впорядкування видання міністерствами, іншими органами виконавчої влади нормативно-правових актів, забезпечення охорони прав, свобод і законних інтересів громадян, підприємств, установ та організацій. Набувають чинності такі акти через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності.

Спеціальний порядок державної реєстрації нормативно-правових актів установлений Положенням про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 № 731 (далі - Положення), наказом Міністерства юстиції України від 12.04.05 № 34/5 «Про вдосконалення порядку державної реєстрації нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 за № 381/10661.

Критерієм чинності таких актів та їх застосування є державна реєстрація нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та занесення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, який запроваджений згідно з Указом Президента України від 27.06.1996 № 468.

Державна реєстрація полягає у тому, що такі нормативно-правові акти проходять правову експертизу на відповідність Конституції України, законам України та іншим актам законодавства.

Положенням установлено, що державній реєстрації в Мін`юсті підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм (правил поведінки), що, зокрема, зачіпають соціально-економічні, політичні, особисті та інші права, свободи й законні інтереси громадян, проголошені й гарантовані Конституцією та законами України, установлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують існуючий організаційно-правовий механізм їх реалізації.

Згідно зі статтею 1 Конвенції «Про захист заробітної плати» № 95, ухваленої генеральною конференцією Міжнародної організації праці та ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін заробітна плата означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

Частинами першою та сьомою статті 43 Конституції України передбачено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Верховний Суд, надаючи оцінку поняттям грошова винагорода військовослужбовця та оплата праці і заробітна плата, які використовується у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, дійшов висновку, що вказані поняття є рівнозначними.

Зокрема, такий підхід застосовано Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 820/4748/17, від 12 вересня 2019 року у справі №812/1255/17, від 02 липня 2020 року у справі № 812/792/17, 07 лютого 2022 року у справі № 420/7697/21.

Таким чином, оскільки накази № 392-/0/81-22-АГ та № 628/0/81-22-АГ зачіпають соціально-економічні, права, свободи й законні інтереси військовослужбовців, які проголошені й гарантовані Конституцією та законами України, тому вказані Накази підлягали державній реєстрації в Міністерстві юстиції України у встановленому порядку.

Проте, накази № 392-/0/81-22-АГ та № 628/0/81-22-АГ не містять відомостей про їх реєстрацію в Міністерстві юстиції України у встановленому порядку.

Отже, незареєстровані в Міністерстві юстиції України накази Адміністрації Держприкордонслужби № 392-/0/81-22-АГ та № 628/0/81-22-АГ не пройшли правової експертизи і не набули чинності у порядку, встановленому законодавством, і не можуть прийматись до виконання та не викликають правових наслідків.

З наведених підстав суд не приймає доводи відповідача, що накази № 392-/0/81-22-АГ та № 628/0/81-22-АГ є обов`язковими для їх виконання військовослужбовцями згідно зі статтею 6 Закону України від 24.03.1999 № 551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» та статтею 37 Закону України від 24.03.1999 № 548-XIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України».

У розумінні Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України наказом вважається форма реалізації владних функцій, організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків військової службової особи, змістом якої є пряма, обов`язкова для виконання вимога начальника про вчинення або невчинення підлеглим(и) певних дій по службі.

Порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду визначений Інструкцією, яка затверджена наказом Наказ Міністерства внутрішніх справ України 18.03.2016 № 188, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 31 березня 2016 року за № 488/28618 (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 1 розділу І Інструкції ця Інструкція визначає порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України […] за безпосередню участь у воєнних конфліктах, заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях […] чи в антитерористичній операції […], інших заходах в умовах особливого періоду.

Таким чином, положення Інструкції застосовні до спірних правовідносин відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України.

Відповідно до пункту 2 розділу IV Інструкції безпосередня участь у бойових діях визначається у разі: виконання прикордонним підрозділом бойових завдань в умовах безпосереднього взаємного вогневого контакту з противником; ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки на території противника (території між позиціями військ противника та своїх військ).

Пунктом 3 розділу IV Інструкції встановлено, що безпосередня участь у бойових діях визначається на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження) начальника органу Держприкордонслужби; запису в журналі службово-бойових дій (книзі прикордонної служби) прикордонного підрозділу; рапорту (донесення) начальника (командира) прикордонного підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з числа доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях.

До рапорту долучаються підписані начальником органу Держприкордонслужби (командиром підрозділу) списки особового складу конкретних підрозділів, які брали безпосередню участь у бойових діях, із зазначенням посади, військового звання, прізвища та ініціалів, строку участі кожного військовослужбовця, який брав безпосередню участь у бойових діях.

Кожен аркуш списків завіряється підписом начальника органу Держприкордонслужби (начальника штабу, командира підрозділу безпосереднього підпорядкування) та гербовою печаткою органу Держприкордонслужби; бойового донесення.

Згідно з пунктом 4 розділу IV Інструкції документи про безпосередню участь у бойових діях подаються начальником органу Держприкордонслужби за підпорядкованістю до органу військового управління (штабу АТО, ООШ).

Орган військового управління (штаб АТО, ООШ) розглядає документи, зазначені в пункті 3 цього розділу, та видає розпорядчий документ (наказ) щодо підтвердження безпосередньої участі у бойових діях із зазначенням кожного військовослужбовця та конкретних днів його участі у бойових діях, за які передбачено збільшення розміру винагороди. (Пункт 5 розділу IV Інструкції).

Відповідно до пункту 6 розділу IV Інструкції на підставі отриманого розпорядчого документа (наказу) органу військового управління (штабу АТО, ООШ) щодо підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях органом Держприкордонслужби за місцем проходження служби військовослужбовця (на час участі в бойових діях) видається наказ про збільшення розміру винагороди за дні участі в бойових діях.

На підставі пункту 3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року № 558, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за № 854/32306, грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату.

Аналіз вищеназваних нормативно-правових актів свідчить, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода військовослужбовцю Держприкордонслужби збільшується до 100000,00 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, який перебуває безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

При цьому виплата вказаної винагороди військовослужбовцю, який перебуває у відрядженні, здійснюється за наказом начальника органу Держприкордонслужби за місцем служби такого військовослужбовця.

Підрозділи ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) охороняють ділянку державного кордону з Російською Федерацією та Республікою Білорусь у межах Чернігівської області (https://dpsu.gov.ua/ua/structure/chastini-centralnogo-pidporyadkuvannya/chernigivskiy-prikordonniy-zagin/).

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України № 1 від 02.01.2023 визначено райони введення воєнних (бойових) дій з 01 до 31 грудня 2022 року: Чернігівську, Сумську, Харківську, Луганську, Донецьку, Дніпропетровську, Запорізьку, Херсонську Миколаївську, Одеську області та акваторії Чорного та Азовського морів в межах територіальних вод.

Разом з цим, віднесення Чернігівської області до районів, в яких ведуться активні бойові дії, не свідчить про безумовну наявність у позивача права на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн.

Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, а також кількості днів участі у таких діях та заходах.

При цьому суд зазначає, що лише сам факт несення позивачем служби на ділянці державного кордону з Республікою Білорусь під час перебування у службовому відрядженні в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) в період дії воєнного стану в Україні, не є достатньою підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 гривень, яка передбачена пунктом 1 Постанови № 168.

В межах позовних вимог та предмету спору у цій справі позивачем не оскаржується бездіяльність начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо нескладання та ненаправлення відповідачу інформації та документів (в тому числі довідок), передбачених наказом № 392, стосовно позивача.

Отже, суд не може надавати оцінки таким діям (бездіяльності) ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) в межах цієї справи.

З матеріалів адміністративної справи суд встановив і це не заперечується сторонами, що на підставі рапортів за спірний період відповідач виплачував позивачу додаткову винагороду 30000,00 грн, відповідно до Постанови № 168.

Суд не приймає доводи позивача, що підтвердженням його безпосередньої участі у бойових діях є бойові накази (розпорядження), оскільки сама по собі видача бойового наказу (розпорядження) не є безумовним доказом виконання військовослужбовцем та його безпосередньої участі у бойових діях чи відповідних заходах.

При цьому, направляючи відповідачу рапорти про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям вч НОМЕР_1 , начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) зазначив, що підтверджуюча інформація відповідно до вимог пункту 2 підпунктів 1-8 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» відсутня.

Суд звертає увагу на те, що підпункти 1-8 пункту 2 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392-АГ визначають умови виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях.

Хоча суд і не застосовує положення наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392-АГ через відсутність його реєстрації в Міністерстві юстиції України, але приймає до уваги те, що основною умовою збільшення додаткової винагороди до 100000 грн на місяць згідно з пунктом 1 Постанови № 168 є безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Однак, керівництвом ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) не підтверджено безпосередня участь позивача у бойових діях у спірний період.

Крім того, за період грудень 2022 року та січень 2023 року (до 20.01.2023) на адресу відповідача інформація щодо несення служби позивачем у вч НОМЕР_2 з рапортами про встановлення додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях взагалі не надходили.

Водночас, ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомляв відповідачу, що підстави для виплати позивачу додаткової винагороди 100000 грн відсутні.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України № 26 від 02.02.2023 визначено райони введення воєнних (бойових) дій з 01 до 31 січня 2023 року, зокрема, Донецька, Луганська та Харківська області. Чернігівська область до районів введення воєнних (бойових) дій у січні 2023 року не віднесена.

Отже, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць за періоди з 01.010.2023 по 20.01.2023 взагалі є безпідставною.

Під час розгляду справи судом встановлено, що Військова частина НОМЕР_2 надала позивачу довідку від 20.01.2023 № 4402 (на яку посилається позивач, як аргумент участі у бойових діях), згідно якої позивач, який проходить військову службу у відповідача, приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області: з 28.09.2022 по 30.09.2022, з 10.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, 01.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 20.01.2023.

Тобто, надана позивачем довідка та не містить у собі обов`язкової сукупності даних, а саме посилання на бойовий наказ, запис журналу бойових дій, рапорт начальника підрозділу. Позивачем такі твердження не спростовані.

Водночас, конкретних періодів часу участі у бойових діях або заходах позивач не наводить, незважаючи на необхідність їх визначення для застосування пропорційності, що передбачена пунктом 1 постанови КМУ № 168.

З огляду на те, що доказів безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, позивач не надав, його доводи про порушення відповідачем приписів постанови № 168 під час нарахування грошового забезпечення, суд вважає необґрунтованими.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів не встановлені обставини безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.

Відтак відсутня обов`язкова умова виникнення права на спірні виплати, що виключає задоволення позовних вимог.

За таких обставин, беручи до увагу всі докази в їх сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Оскільки позивачем не наведено обґрунтованих доводів щодо допущення саме відповідачем протиправної бездіяльності щодо неповного нарахування та не виплати йому повної додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач звільнений від сплати судового збору, а судові витрати на правову допомогу у справі не заявлено, у зв`язку з чим питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 4, 7-14, 19, 143, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива