Справа № 640/31806/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2023 року № 640/31806/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркада-Житлосервіс" до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Будеволюція", про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аркада-Житлосервіс" звернулось до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін від 03.11.2020 № 56.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що вважає необґрунтованими висновки перевірки про те, що ТОВ «Аркада-Житлосервіс» в порушення вимог чинного законодавства України проводило нарахування за послугу з постачання електричної енергії за тарифом 1,68 грн (з ПДВ), починаючи з 1-го кВт, замість тарифу 0, 90 грн (з ПДВ) до 100 кВт, оскільки тарифікація, яка зазначена у Постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню» № 220 від 26.02.2015, не регулює відносини між ТОВ «АРКАДА-ЖИТЛОСЕРВІС» та власниками квартир, власниками нежитлових приміщень, адже власники квартир, власники нежитлових приміщень проводять компенсацію (відшкодування) електричної енергії - ТОВ «БУДЕВОЛЮЦІЯ» через ТОВ «АРКАДА-ЖИТЛОСЕРВІС» відповідно до цивільного законодавства України та покладених на нього зобов`язань по Договору № 39/05-19 від 30.04.2019.

Також, на переконання позивача, він не є суб`єктом на ринку електричної енергії відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії від 13.04.2017 року № 2019-VІІI; не є регулятором у сферах енергетики та комунальних послуг відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню № 220 від 26.02.2015.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.08.2021 зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі №640/31801/20.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.08.2021 поновлено провадження у справі №640/31806/20.

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року адміністративну справу прийнято до провадження судді Щавінського В.Р. та ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, у якому просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. У відзиві відповідач зазначає, що ТОВ «Аркада-Житлосервіс» здійснило надлишкове нарахування за послугу з постачання електричної енергії, застосувавши завищений тариф, що є порушенням вимог п. 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2015 року № 220, тому Рішенням № 56 від 29.10.2020 позивача правомірно притягнуто до адміністративно-господарської відповідальності відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 18 та п.1. ч. 1 ст. 20 Закону України Про ціни і ціноутворення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, наявні у справі, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів надійшло звернення громадянки ОСОБА_1 - мешканки квартири АДРЕСА_1 , стосовно правомірності застосування ТОВ «Аркада-Житлосервіс» тарифу за послуги з постачання та розподілу електричної енергії (1,68 грн. за кВт, без виділення перших 100 квт по 0,9 грн. за кВт).

На підставі звернення гр. ОСОБА_1 , доручення Держпродспоживслужби № 16.2- 6/2/6320 від 21 квітня 2020 року, наказу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві № 2604 від 29 травня 2020 року, направлення на проведення заходу № 1865 від 29 травня 2020 року, Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві здійснено позапланову перевірку у ТОВ «Аркада-Житлосервіс» щодо дотримання вимог порядку застосування тарифів на послуги з постачання та розподілу електричної енергії з питань, викладених у зверненні гр. ОСОБА_1 .

За результатами перевірки Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві складено акт перевірки № 2604-10 від 15 червня 2020 року, в якому зафіксовано, що ТОВ «Аркада-Житлосервіс» здійснювало нарахування за послугу з постачання електричної енергії за тарифом 1,68 грн (з ПДВ) починаючи з 1-го кВт, замість 0,90 грн (з ПДВ) до 100 кВт, різниця становить 0,78 грн. за кВт.

ТОВ «Аркада-Житлосервіс» здійснило надлишкове нарахування за послугу з постачання електричної енергії, застосувавши завищений тариф, що є порушенням вимог п. 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2015 року № 220, за що передбачена відповідальність згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про ціни і ціноутворення».

Всього з 01 березня 2019 по 30 квітня 2020 року квартирою АДРЕСА_1 спожито електричної енергії 1300,12 кВт обсягом до 100 кВт на місяць, сума надлишкового нарахування за послугу з електропостачання становить 1014,09 грн.

На підставі матеріалів позапланового заходу, видано Припис № 400 від 18.06.2020 про усунення порушень вимог законодавства, в якому приписано в 30-денний термін усунути порушення, що полягає у обчисленні додатково отриманої суми нарахування та здійсненні перерахунку коштів за адресою: АДРЕСА_2 за послугу з постачання електроенергії за період 01 березня 2019 по 30 квітня 2020 року.

У зв`язку з невиконанням позивачем припису, на підставі наказу Головного управління № 4327 від 10.08.2020 та направлення № 3012 від 10.08.2020, Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві проведено позаплановий захід, за результатами якого складено Акт № 4327-10 від 21.08.2020.

У Акті зафіксовано порушення вимог ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а саме: не виконання Припису Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 18.06.2020 № 400.

03 листопада 2020 року Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві, керуючись п.6 ч. 1 ст.18 та п.1. ч. 1 ст.20 Закону України «Про ціни та ціноутворення» прийняло рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін № 56.

Вважаючи, вказане рішення протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі також - Закон № 877-V).

Так, за визначенням статті 1 цього Закону, заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно з абз. 5 ч. 1 статті 6 Закону № 877-V підставами для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Відповідно до п. 1 Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12 квітня 2017 року № 209 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 травня 2017 року за № 604/30472 (далі також - Положення), Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві (далі - Головне управління) є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане.

Головному управлінню підпорядковуються установи та організації, що належать до сфери управління Держпродспоживслужби та розташовані на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Повноваження Головного управління поширюються на територію відповідної області, міста Києва.

Згідно з пп. 11 п. 4 Положення, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, а саме: у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін:

здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

здійснює державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

приймає рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог законодавства щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Основні засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення визначає Закон України «Про ціни і ціноутворення» (далі також - Закон № 5007-VI).

Так, за правилами статті 17 Закону № 5007-VI, основними функціями уповноважених органів є: 1) виконання контрольно-наглядових функцій за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; 2) здійснення державного спостереження у сфері ціноутворення; 3) запобігання порушенням у сфері ціноутворення.

Положеннями статті 18 Закону № 5007-VI встановлено, що уповноважені органи мають право:

1) проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки:

достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників реєстраторів розрахункових операцій та інших документів незалежно від способу подання інформації, пов`язаних з формуванням, встановленням та застосуванням державних регульованих цін; наявності виписки або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також документів, що посвідчують особу, в посадових осіб;

2) одержувати відповідно до законодавства у письмовій формі пояснення, довідки і відомості з питань, що виникають під час проведення перевірки;

3) одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії документів та інші відомості, необхідні для здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, документів, що можуть підтверджувати їх порушення, платіжних доручень, квитанцій, що підтверджують факт перерахування до бюджету коштів у разі застосування адміністративно-господарських санкцій, а також довідки, підготовлені суб`єктами господарювання на їх вимогу;

4) робити запити та одержувати від органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в повному обсязі інформацію та документи, необхідні для виконання покладених на них функцій;

5) вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

6) приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

7) надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

8) звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Статтею 11 Закону № 877-V встановлено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний:

допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом;

виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства;

надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону;

одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.

Позивач стверджує, що ТОВ «Аркада-Житлосервіс» не є суб`єктом на ринку електричної енергії відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії від 13.04.2017 року № 2019-VІІI (далі Закон № 2019-VIII); не є регулятором у сферах енергетики та комунальних послуг відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню № 220 від 26.02.2015.

Відповідно до пункту 96 частини першої статті 1 Закону України № 2019-VIII учасник ринку електричної енергії (далі - учасник ринку) - виробник, електропостачальник, трейдер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець та споживач, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до Статуту ТОВ «Аркада-Житлосервіс» (у новій редакції від 2019 року) Товариство створюється з метою об`єднання матеріальних, фінансових та інших ресурсів учасників для здійснення Товариством господарської діяльності відповідно до законодавства України і отримання прибутку; для вирішення статутних завдань предметом діяльності товариства в Україні та за її межами визначаються, зокрема, але не обмежуючись: надання житлово-комунальних послуг; виробництво, передача, розподілення, продаж та постачання електроенергії; послуги з розподілення та постачання електроенергії, газу, пари та гарячої води (п.п. 3.1, 3.3).

Відповідно до останнього абзацу пункту 3.3 Статуту ТОВ «Аркада-Житлосервіс» до початку роботи в тих видах діяльності, які підлягають ліцензуванню, Товариство зобов`язане одержати спеціальний дозвіл (ліцензію), у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Отже, згідно зі Статутом позивач позиціонує себе як учасник ринку електроенергії, зокрема, як постачальник та оператор системи розподілу електроенергії.

Відповідно до пункту 68 частини першої статті 1 Закону України № 2019-VIII постачання електричної енергії - продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії.

Відповідно до пункту 78 частини першої статті 1 Закону України № 2019-VIII розподіл електричної енергії (далі - розподіл) - транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії.

Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (Частина 1 статті 10 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VIII).

На житлово-комунальні послуги державне регулювання цін запроваджено Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1996 року № 1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)».

Комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії надаються виключно на підставі індивідуальних договорів (Абзац 2 частини 2 статті 14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VIII).

Відповідно до підпункту 7 пункту 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10 вересня 2014 року № 715 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до покладених на неї завдань установлює ціни (тарифи) на електричну енергію, тарифи на її передачу і постачання

Відповідно до підпункту 7 пункту 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10 вересня 2014 року № 715, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП), постановою Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню 26.02.2015 № 220 НКРЕКП постановила встановити Тарифи на електроенергію, що відпускається населенню, з 01 березня 2017 року, відповідно до яких електроенергія, що відпускається населенню: за обсяг, спожитий до 100 кВт год електроенергії на місяць (включно) становить 90 коп. (з ПДВ) за 1 кВт год; за обсяг, спожитий понад 100 кВт год електроенергії на місяць становить 168 коп. (з ПДВ) за 1 кВт год.

На переконання позивача, вказана тарифікація не регулює відносини між ТОВ «Аркада-Житлосервіс» та власниками квартир, власниками нежитлових приміщень, оскільки власники нежитлових приміщень проводять компенсацію (відшкодування) електричної енергії ТОВ Будеволюція через ТОВ «Аркада-Житлосервіс» відповідно до цивільного законодавства України та покладених на нього зобов`язань по Договору № 39-05/19 від 30 квітня 2019 року та Довіреності від 30 квітня 2019 року. Товариство отримує від власників квартир, нежитлових приміщень - компенсацію (відшкодування) електричної енергії (до укладення власниками квартир, власниками нежитлових приміщень - прямих договорів з постачальниками електричної енергії, у сумі 1,68 гривень за 1 кВт, з ПДВ, та проводить перерахунок цих коштів - компенсацію (відшкодування) електроенергії на рахунок ТОВ Будеволюція, у повному обсязі.

Матеріали справи свідчать, що споживач звернувся до контролюючого органу зі скаргою про застосування ТОВ «Аркада-Житлосервіс» тарифу 1,68 грн. за 1 кВт за послуги з постачання та розподілу електричної енергії, без виділення перших 100 квт по 0,9 грн. за 1 кВт.

У свою чергу, відповідач наголошує, що відповідно до діючого законодавства, ціни (тарифи) на електричну енергію, що відпускається населенню для побутових потреб встановлюються виключно НКРЕКП, законом не передбачено збільшення даних цін (тарифів) суб`єктами господарювання населенню для компенсації (відшкодування) електричної енергії. При цьому, ТОВ «Аркада-Житлосервіс» не укладено такий договір зі споживачем ОСОБА_1 на компенсацію вартості отриманих послуг за тарифами організацій-постачальників комунальних послуг, тобто третьої особи ТОВ «Будеволюція» (Забудовник), за споживання електричної енергії.

У матеріалах справи міститься копія довіреності, відповідно до якої ТОВ Будеволюція уповноважує ТОВ «Аркада-Житлосервіс», для виконання представницьких функцій. ТОВ «Аркада-Житлосервіс», як повіреному, надаються такі права:

- вести абонентський облік з електричної енергії в будинках житлового комплексу Патріотика у Дарницькому районі м. Києва (будівельна назва об`єкта: «Будівництво багатоповерхових житлових будинків з об`єктами торговельно-офісно-розважального та соціально-побутового призначення між вул. Борисі Гмирі та вул. Колекторною у Дарницькому районі м. Києва);

- отримувати від власників квартир (житлових приміщень) у будинках житлового комплексу Патріотика у Дарницькому районі м. Києва (будівельна назва об`єкта: «Будівництво багатоповерхових житлових будинків з об`єктами торговельно-офісно-розважального та соціально-побутового призначення між вул. Бориса Гмирі та вул. Колекторною у Дарницькому районі м. Києва), грошові кошти у вигляді компенсації (відшкодування) за електричну енергію у сумі 1,68 гривень за 1 кВт/год з ПДВ (п. 1.5 Тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, з 01.03.2017 року, затверджених постановою НКРЕКП від 26.02.2015 № 220), до укладення прямих договорів споживачами з постачальником електричної енергії.

Суд зазначає, що посилання позивача на пункт 1.5. тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, з 01 березня 2017 року, затверджених постановою НКРЕКП від 26.02.2015 № 220 є необґрунтованим, оскільки даний пункт визначає наступну категорію споживачів - «Населення, яке розраховується з енергопостачальною організацією за загальним розрахунковим засобом обліку та об`єднане шляхом створення юридичної особи, житлово-експлуатаційним організаціям, крім гуртожитків».

Тобто, створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначається Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Однак, матеріали справи не містять доказів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку мешканців будинку АДРЕСА_3 шляхом створення юридичної особи ОСББ відповідно до вимог Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках, - є предметом регулювання Закону України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 року № 2189-VIII.

Отже, послуги з постачання та розподілу електричної енергії належать до житлово-комунальних послуг, які відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги визначаються як результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово- комунальних послуг.

Разом з тим, частиною 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

З позовної заяви вбачається, що позивач сам визнає, що ТОВ «Аркада-Житлосервіс» забезпечує надання мешканцям будинку комунальних послуг, веде абонентський облік з електричної енергії у будинках житлового комплексу «Патріотка» у Дарницькому районі м. Києва (підтверджується довіреністю від 30.04.2019 року), здійснює збір коштів за використану електричну енергію побутовими споживачами (підтверджується рахунками на сплату житлово-комунальних послуг), та у подальшому зазначені кошти перераховуються на рахунок ТОВ «Будеволюція», що по суті є договором придбання електричної енергії.

Ліцензій на право провадження діяльності пов`язаної із продажу електричної енергії чи надання універсальної послуги з постачання електричної енергії, а також договорів із побутовими споживачами при проведенні перевірки не надано.

Фактично суб`єкт господарювання ТОВ «Аркада-Житлосервіс» перебирає на себе зобов`язання з надання такої комунальної послуги, як універсальна послуга з постачання електричної енергії (проводить придбання електричної енергії, обслуговує електричні мережі, як у середині будинку, так і ззовні його, веде облік використаної електричної енергії кожним побутовим споживачем окремо, виставляє рахунки та проводить збір коштів за послугу).

Відповідно до пункту 67 частини першої статті 1 Закону України № 2019-VIII постачальник універсальної послуги - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальні послуги.

Відповідно до пункту 93 частини першої етапі 1 Закону України № 2019-V1II універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України Про житлово-комунальні послуги ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідач зазначає, що ТОВ «Аркада-Житлосервіс» разом із третьою особою ТОВ «Будеволюція» (забудовник) не виконали вимоги Технічних умов на приєднання до електричних мереж єдиного виконавця Універсальної послуги з постачання електричної енергії в місті Києві, чим унеможливили отримання даної послуги побутовими споживачами, за тарифами для побутових споживачів, встановленими Національним регулятором.

У свою чергу, позивачем не надано доказів в спростування зазначених доводів відповідача.

Відповідно до пункту 62 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», побутовий споживач - це індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Можливість визнання суб`єкта господарювання юридичною особою, яка за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ)), яка від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою має право укладати колективний договір, спростовується абзацом 2 частини 2 статті 14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VIIL, а також тим фактом, що у житлових будинках, що обслуговуються суб`єктом господарювання не створено жодного Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ).

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 191 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання використовують у своїй діяльності вільні та державні регульовані ціни.

Тарифи на універсальну послугу з постачання електричної енергії підлягають державному регулюванню (Пункт 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Як зазначалося, НКРЕКП встановлює ціни (тарифи) на електричну енергію, що відпускається населенню для побутових потреб, у тому числі диференційовані за обсягами спожитої електричної енергії та/або за групами споживачів, тож населення, у тому числі споживач ОСОБА_1 , яка звернулася зі скаргою до Держпродспоживслужби, мала отримувати електричну енергію відповідно до тарифів на електроенергію, що відпускається населенню (у тому числі яке проживає в житлових будинках, обладнаних кухонними електроплитами), з 01 березня 2017 року (п. 1.1 Тарифів на електроенергію, що відпускається населенню з 01.03.2017 року, затверджених постановою НКРЕКП від 26.02.2015 № 220).

Щодо твердження позивача про те, що мешканці житлового будинку по АДРЕСА_3 не мають статусу споживачів, відповідно до норм Закону України «Про ринок електричної енергії», суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 62 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 року № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Частиною 1 статті 9 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 року № 2189-VIII передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 8 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 року № 2189-VIII закріплено, що виконавець комунальної послуги зобов`язаний без додаткової оплати надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості та іншу інформацію, передбачену законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 року № 2189-VIII послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Суд наголошує, що в сформованих ТОВ «Аркада-Житлосервіс» рахунках на сплату житлово-комунальних послуг з лютого 2020 року по квітень 2020 року зазначено нарахування за комунальну послугу «Електроенергія», зокрема, показники лічильника, об`єм, тариф, до сплати, а не «Компенсація (відшкодування) електроенергії»;

Зазначене узгоджується із вимогами Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, зокрема:

- пунктом 4.13., для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

- пункту 9.1.8., яким визначено, що інформація, яка надається споживачу в платіжному документі, повинна бути викладена у доступній для сприйняття та легкій для розуміння формі (за необхідності з додатковими роз`ясненнями, якщо така інформація надається вперше). Дані повинні відображатися з високим рівнем інформативної якості (наприклад, з використанням графічного представлення інформації, з візуально проставленими акцентами на більш важливій та/або цікавій інформації тощо).

Отже, гр. ОСОБА_1 є побутовим споживачем у розумінні Закону України «Про ринок електричної енергії».

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами відповідача про те, що ТОВ «Аркада-Житлосервіс» здійснило надлишкове нарахування за послугу з постачання електричної енергії, застосувавши завищений тариф, що є порушенням вимог п. 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2015 року № 220, тому, рішенням № 52 від 29.10.2020 правомірно притягнуто позивача до адміністративно-господарської відповідальності відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України Про ціни і ціноутворення.

Приписами ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На думку суду, відповідачем доведено правомірність оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Згідно із частиною першою статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов задоволенню не підлягає, то підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.