Справа № 640/24741/19
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у письмовому провадженні питання про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», про визнання протиправним та скасування рішення,
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О. Л., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» про визнання протиправними та скасування постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 26.11.2019 ВП № 60714978 та про стягнення з боржника основної винагороди від 26.11.2019 ВП № 60714978. У позовній заяві позивач також просила суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2020 адміністративний позов задоволено повністю: визнано протиправними та скасовано постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О. Л. про відкриття виконавчого провадження від 26.11.2019 ВП № 60714978 та про стягнення з боржника основної винагороди від 26.11.2019 ВП № 60714978. У стягненні судових витрат на правову допомогу відмовлено.

У рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2020, яким у стягненні судових витрат на правову допомогу відмовлено встановлено, що представником позивача надано до суду копію договору про надання професійної правничої допомоги від 04.12.2019 та акти надання-приймання послуг від 09.12.2019 на суму 5500,00 грн, від 27.01.2020 на суму 2000,00 грн; докази оплати гонорару чи інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, в матеріалах справи відсутні.

23.03.2020 після ухвалення судового рішення у цій справі до Окружного адміністративного суду міста Києва від позивача надійшла заява про розрахунок судових витрат та їх стягнення, в якій позивачка просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі в сумі 9567,73 грн.

Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києві від 25.03.2020 стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 817,73 грн за рахунок коштів Державного бюджету України.

Не погоджуючись з таким додатковим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку.

30.07.2020 до суду апеляційної інстанції надійшла заява про розрахунок судових витрат, у якій позивач просила стягнути з відповідача судові витрати на суму 5050,50 грн.

У свою чергу, відповідач подав заперечення на заяву про розрахунок судових витрат, у якому просив відмовити у задоволення вказаної заяви.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020 у цій справі апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, додаткове рішенням Окружного адміністративного суду міста Києві від 25.03.2020 - без змін.

Вважаючи судові рішення такими, що ухвалені з порушенням норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, позивач оскаржила їх у касаційному порядку.

26.10.2020 до суду касаційної інстанції надійшла заява позивача про розрахунок судових витрат та їх стягнення, у якій остання просила стягнути з відповідача судові витрати на суму 13803,28 грн, з яких: 5117,98 грн судові витрати на стадії апеляційного розгляду справи; 8685,30 грн судові витрати на стадії касаційного розгляду справи.

11.11.2020 до суду касаційної інстанції надійшло клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якому він просив відмовити у задоволенні заяви позивача про розрахунок судових витрат.

01.06.2021 до суду касаційної інстанції надійшла уточнена заява позивача про розрахунок судових витрат та їх стягнення, у якій остання просила стягнути з відповідача судові витрати на суму 14400,08 грн, з яких: 5117,98 грн судові витрати на стадії апеляційного розгляду справи; 9282,10 грн судові витрати на стадії касаційного розгляду справи.

11.06.2021 до суду касаційної інстанції надійшло заперечення відповідача на заяву про уточнений розрахунок судових витрат на стадії касаційного провадження та їх стягнення, в якому він просив відмовити у прийнятті заяви про уточнений розрахунок судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 18.11.2021 у справі № 640/24741/19 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2020 і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2021 прийнято до провадження судді Окружного адміністративного суду міста Києва Балась Т.П. адміністративну справу №640/24741/19 та вирішено, що питання про розподіл судових витрат буде розглядатись у порядку письмового провадження (без виклику учасників справи).

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року адміністративну справу прийнято до провадження судді Щавінського В.Р. та ухвалено питання про розподіл судових витрат вирішити в порядку письмового провадження (без виклику учасників справи).

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, наявні у справі, суд встановив наступне.

Частинами першою та другою статті 16 КАС України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частинами першою та третьою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Стаття 139 КАС України визначає правила розподілу судових витрат за результатами ухвалення судом рішення по суті позовних вимог (задоволення позову повністю або частково, відмова в задоволенні позову).

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені вимоги процесуального закону кореспондуються з положеннями частини третьої статті 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною п`ятою статті 143 КАС України передбачено, що у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами третьою-п`ятою статті 252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Приписами статті 30 Закону України від 05.05.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Верховний Суд, повертаючи справу на новий розгляд, зазначив, що суди попередніх інстанцій, вирішуючи питання про належність та достатність доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу дійшли помилкового висновку, що судові витрати на правову допомогу не підлягають стягненню з відповідача, оскільки докази оплати позивачем гонорару чи інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, в матеріалах справи відсутні.

При цьому, судами попередніх інстанцій факт надання професійної правничої допомоги адвокатом Кермачем А. І. (обсяг наданих послуг і виконання робіт, їх вартість) на вказані суми не спростовано, як і не обґрунтовано, чому надані документи не можуть бути підтвердженням реальності витрат на правову допомогу.

Крім того, суди попередніх інстанцій не дослідили, чи підтверджено фактичне надання адвокатом вказаних в актах надання-приймання послуг наданої правової та професійної правничої допомоги та угоді від 11.03.2020 про внесення змін і доповнень до акту № 2 надання-приймання послуг від 27.01.2020 належними та допустимими доказами, а також не перевірили, чи є у розумінні вимог частини п`ятої статті 134 КАС України заявлений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірним з ціною позову.

З матеріалів справи вбачається, що в обґрунтування поданої заяви позивач послалася на те, що станом на 16.03.2020 загальна сума судових витрат складає 9567,73 грн, а саме:

1) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8750,00 грн згідно з договором про надання професійної правничої допомоги від 04.12.2019, додаткової угоди від 10.03.2020, угоди від 11.03.2020 про внесення змін і доповнень до Акту № 2 надання-приймання послуг від 27.01.2020 та:

акту надання-приймання послуг від 09.12.2019 5500,00 грн (загальний витрачений час 11 год із розрахунку 500 грн/год);

акту надання-приймання послуг від 27.01.2020 № 2 2000,00 грн (загальний витрачений час 4 год із розрахунку 500 грн/год), з урахуванням угоди від 11.03.2020 про внесення змін і доповнень до акту № 2 надання-приймання послуг від 27.01.2020;

акту надання-приймання послуг від 16.03.2020 № 3 1250,00 грн (загальний витрачений час 2,5 год із розрахунку 500 грн/год);

2) витрати, пов`язані із прибуттям представника ОСОБА_2 до суду 02.03.2020 для ознайомлення з матеріалами справи у розмірі 700,73 грн (382,71 грн прибуття (Херсон-Київ); 318,02 грн вибуття (Київ-Херсон);

3) витрати пов`язані з іншими процесуальними діями по справі у розмірі 117,00 грн (47,00 грн послуги поштового зв`язку з направлення позовної заяви; 70,00 грн послуги поштового зв`язку з направлення відповіді на відзив).

Тобто, загальна сума 9567,73 грн судових витрат складається з таких частин: 817,73 фактично сплачена сума інших судових витрат; 8750,00 грн послуги адвоката.

На підтвердження судових витрат, позивачем до суду надано копії:

Договору про надання професійної правничої допомоги від 04.12.2019;

Додаткової угоди до договору про надання професійної правничої допомоги від 04.12.2019 від 10.03.2020;

Угоди про внесення змін і доповнень до Акту № 2 надання-приймання послуг від 27.01.2020 від 11.03.2020;

Акту надання-приймання послуг від 09.12.2019 на суму грн;

Акту № 2 надання-приймання послуг від 27.01.2020;

Акту № 3 надання-приймання послуг від 16.03.2020;

проїзних документів (квитків) серії БЖ № 097472 та серії БЖ № 097473;

квитанцій поштового оператора «Укрпошта».

Згідно з Актами надання-приймання послуг адвокатом надані такі послуги:

ознайомлення з документами, аналіз законодавства та інформації, консультація (акт від 09.12.2020);

складання, погодження, оформлення та направлення позовної заяви (акт від 09.12.2020);

ознайомлення з відзивом та додатками, матеріалами справи № 640/24741/19, аналіз законодавства та інформації, консультація (Угода про внесення змін і доповнень до Акту № 2 надання-приймання послуг від 27.01.2020 від 11.03.2020);

складання, погодження, оформлення та направлення відповіді на відзив з додатком по справі № 640/24741/19 (Угоди про внесення змін і доповнень до Акту № 2 надання-приймання послуг від 27.01.2020 від 11.03.2020);

ознайомлення з фотокопіями матеріалів справи № 640/24741/19, аналіз законодавства та інформації, консультація (акт № 3);

складання, погодження, оформлення та направлення по справі № 640/24741/19 процесуальних документів, а саме: клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи від 16.03.2020; заяви про розрахунок складових судових витрат та їх стягнення від 16.03.2020 (акт № 3).

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на частини шосту, сьому статті 134 КАС України, якими встановлено право суду за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, за умови недотримання критеріїв співмірності.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 520/14230/19, від 16 червня 2022 року у справі №380/4759/21.

Відповідач у запереченнях в частині відшкодуванні судових витрат зазначив, що договір про надання правничої допомоги адвокатом оформлено не належним чином, у тому числі без зазначення номера справи. Будь-яких доводів щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт тощо, відповідач не наводить.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Дослідивши докази про надання правничої допомоги в сумі 8750,00 грн, подані позивачем, а також, враховуючи ту обставину, що відповідачем не наведено обставин, які б спростували співмірність розміру судових витрат із обсягом виконаних адвокатом робіт, які суд не має права встановлювати самостійно і не ставить під сумнів заявлений до стягнення розмір витрат позивача на правничу допомогу, суд дійшов висновків, що час, витрачений на надання послуг адвокатом, відповідає умовам договору про надання правової допомоги. Обсяг, види та вартість правничої допомоги в розмірі 8750,00 грн є співмірними з урахуванням складності справи та часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, та є обґрунтованими.

Отже, судові витрати з надання позивачу правничої допомоги в сумі 8750,00 грн підлягають стягненню з відповідача.

Крім того, оскільки в матеріалах справи наявні достатні докази оплати позивачем інших витрат, пов`язаних із підготовкою справи до розгляду справи та вчиненням інших процесуальних дій у розмірі 817,73 грн (витрати, пов`язані із прибуттям представника ОСОБА_2 до суду 02 березня 2020 року для ознайомлення з матеріалами справи у розмірі 700,73 грн. та витрати пов`язані з послугами поштового зв`язку з направлення позовної заяви та відповіді на відзив), то суд вважає за необхідне також стягнути такі витрати з відповідача.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про відшкодування судових витрат та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 9567,73 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що 30.07.2020 від позивача до суду апеляційної інстанції у цій справі надійшла заява про розрахунок судових витрат, у якій позивач просила стягнути з відповідача судові витрати, здійснені на стадії апеляційного розгляду справи, на суму 5050,50 грн.

У заяві позивач зазначила, що судові витрати складаються з витрат на професійну допомогу на суму 5000,00 грн та інших витрат в розмірі 50,50 грн (21,50 грн послуги поштового зв`язку з направлення апеляційної скарги; 29,00 грн послуги з поштового зв`язку з направлення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження).

На підтвердження судових витрат, позивачем до суду надано копії:

Акту № 4 надання-приймання послуг від 15.05.2020 (витрачений час 5 год, всього на суму 2500 грн);

Акту № 5 надання-приймання послуг від 27.07.2020 (витрачений час 5 год, всього на суму 2500 грн);

квитанцій поштового оператора «Укрпошта».

Згідно з Актами надання-приймання послуг адвокатом надані такі послуги:

ознайомлення з рішенням суду першої інстанції від 23.03.220, додатковим рішенням від 25.03.2020, фотокопіями матеріалів справи № 640/24741/19, аналіз законодавства та інформації, консультація (акт № 4);

складання, погодження, оформлення та направлення апеляційної скарги на додаткове рішення від 25.03.2020 у справі № 640/24741/19 (акт № 4);

ознайомлення з ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020, ознайомлення з копіями та фотокопіями документів в справі № 640/24741/19, аналіз законодавства та інформації, консультація (акт № 5);

складання, погодження, оформлення та направлення клопотання від 30.06.2020 про поновлення строку на апеляційне оскарження у справі № 640/24741/19 (акт № 5);

складання, погодження, оформлення та направлення заяви від 27.07.2020 про розрахунок судових витрат та їх стягнення у справі № 640/24741/19 (акт № 5).

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції заперечення на клопотання про відшкодування витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якому, зокрема, зазначив, про те, що предметом апеляційного оскарження є додаткове рішення, тому визначена сума надання правничої допомого в розмір 5000,00 грн є неспівмірною та необґрунтованою. Також вказав, що витрачені загалом 10 годин часу на підготовку апеляційної скарги є завищеними та надмірними, адже мотивувальна частина апеляційної скарги складається лише з половини сторінки формату А4, інша частина апеляційної скарги містить цитування норм чинного законодавства України.

Верховний Суд у цій справі звернув увагу на те, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо є неспівмірним.

Дослідивши надані позивачем документи та враховуючи наведені норми права, висновки Верховного Суду з даного питання, суд вважає, що розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката в даному випадку не є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами).

Водночас, судом враховано, що дана справа є справою незначної складності, у якій оскаржується додаткове рішення, ухвалене з питань розподілу судових витрат, з невеликим обсягом досліджуваних доказів, яка розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.

З огляду на це, суд акцентує увагу на тому, що позивач безумовно набув право на відшкодування понесених ним витрат на правничу допомогу, але заявлена ним сума 5000,00 грн не є співмірною зі складністю цієї справи, обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, реально необхідним на виконання таких робіт (надання послуг) і ціною позову.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутності ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Тож, заявлені представником позивача до відшкодування 5000,00 грн витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення із відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що справедливим і співмірним відшкодуванням вищевказаних витрат буде сума 2500,00 грн, яка підлягає розподілу шляхом стягнення за рахунок відповідача.

Суд вважає, що у повному обсязі підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з іншими процесуальними діями в розмірі 117,98, з яких: 50,50 грн (21,50 грн послуги поштового зв`язку з направлення апеляційної скарги; 29,00 грн послуги з поштового зв`язку з направлення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження); 67,48 грн (17,00 грн + 25,24 грн +25,24 грн) (послуги поштового зв`язку з направленням заяви про розрахунок судових витрат та їх стягнення від 27.07.2020 та її копії іншим учасникам справи), оскільки такі витрати підтверджені достатніми доказами, які знаходяться у матеріалах справи.

З огляду на викладене, заява позивача про розрахунок судових витрат та їх стягнення на стадії апеляційного розгляду справи підлягає частковому задоволенню на суму 2 617,98 грн.

Матеріали справи свідчать, що 26.10.2020 до суду касаційної інстанції надійшла заява позивача про розрахунок судових витрат та їх стягнення, у якій остання просила стягнути з відповідача судові витрати, здійснені на стадії касаційного провадження на суму 13803,28 грн, з яких: 5117,98 грн судові витрати на стадії апеляційного розгляду справи; 8685,30 грн судові витрати на стадії касаційного розгляду справи.

Крім того, 01.06.2021 до суду касаційної інстанції надійшла уточнена заява позивача про розрахунок судових витрат та їх стягнення, у якій остання просила стягнути з відповідача судові витрати на суму 14400,08 грн, з яких: 5117,98 грн судові витрати на стадії апеляційного розгляду справи; 9282,10 грн судові витрати на стадії касаційного розгляду справи.

Суд зазначає, оскільки питання щодо відшкодування судових витрат за апеляційний розгляд справи судом вже вирішено, то дослідженню підлягають докази щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи в суді касаційної інстанції.

На підтвердження судових витрат в суді касаційної інстанції, позивачем до суду надано копії:

Акту № 6 надання-приймання послуг від 23.10.2020 (витрачений час 16 год, всього на суму 8000,00 грн);

проїзних документів (квитків) серії БИ № 199721, серії БИ № 199722, БИ 220848, БИ 220849;

квитанцій поштового оператора «Укрпошта».

Згідно з Актом надання-приймання послуг (№ 6) адвокатом надані такі послуги:

ознайомлення з копіями: додаткового рішення суду першої інстанції від 25.03.2020, постанови суду апеляційної інстанції від 05.08.2020 у справі № 640/24741/19, фотокопіями документів в матеріалах цієї справи, аналіз законодавства та інформації. Консультація: рекомендація оскаржити судові рішення в касаційному порядку, роз`яснення можливих ризиків та наслідків;

складання, погодження, оформлення та направлення: касаційної скарги від 05.09.2020 у цій справі; клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору від 08.09.2020 у цій справі;

складання, погодження, оформлення та направлення заяви про розрахунок судових витрат та їх стягнення від 23.10.2020 у цій справі.

Відповідач подав до суду касаційної інстанції заперечення на заяви про розрахунок судових витрат на стадії касаційного провадження та їх стягнення, в якому, зокрема, зазначив, про те, що предметом касаційного оскарження є додаткове рішення, а також судове рішення, ухвалене за наслідками його апеляційного перегляду, тому визначена сума надання правничої допомоги в розмірі 8000,00 грн є неспівмірною та необґрунтованою. Також вказав, що витрачені загалом 16 годин часу на підготовку касаційної скарги є завищеними та надмірними, адже мотивувальна частина скарги складається лише з половини сторінки формату А4, інша частина касаційної скарги містить цитування норм чинного законодавства України.

Також відповідач вказав, що понесені судові витрати, пов`язані з прибуттям представника скаржника до суду касаційної інстанції для ознайомлення з матеріалами справи в сумі 596,80 грн, не підлягають відшкодуванню, оскільки понесені стороною не вимушено, а з власної ініціативи, тоді як визначені в п. 2 ч. 3 ст. 132 КАС України витрати по`вязані з прибуттям на судові засідання, а не за бажанням сторони.

Дослідивши надані позивачем документи та враховуючи наведені норми права, висновки Верховного Суду з цього питання, суд вважає, що розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката в суді касаційної інстанції не є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами).

Судом враховано, що ця справа є справою незначної складності, у якій оскаржуються судові рішення, ухвалені з питань розподілу судових витрат, з невеликим обсягом досліджуваних доказів, яка розглянута судом касаційної інстанції в порядку письмового провадження.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутності ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Тож, заявлені представником позивача до відшкодування 8000,00 грн витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення із відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що справедливим і співмірним відшкодуванням вищевказаних витрат буде сума 4000,00 грн, яка підлягає розподілу шляхом стягнення за рахунок відповідача.

Також суд вважає, що у повному обсязі підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з іншими діями в розмірі 1 282,10 грн, з яких: 1 193,60 грн (4 квитки по 298,40 грн) (по`вязані з прибуттям представника позивача Бенедичука О.Л. до суду касаційної інстанції для ознайомлення з матеріалами справи); 88,50 грн (21,50 грн - послуги поштового зв`язку з направлення касаційної скарги; (17,00 грн + 25,00 грн + 25,00 грн= 67,00 грн послуги поштового зв`язку з направлення заяви про розрахунок судових витрат та їх стягнення від 23.10.2020 та її копії іншим учасникам справи), оскільки такі витрати підтверджені достатніми доказами, які знаходяться у матеріалах справи.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 12 травня 2023 року у справі № 826/8110/16, розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася в справі тією особою або особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Отже, доводи відповідача про те, що не підлягають відшкодуванню понесені судові витрати, пов`язані з прибуттям представника скаржника до суду касаційної інстанції для ознайомлення з матеріалами справи в сумі 596,80 грн, є безпідставними.

З огляду на викладене, заява позивача про розрахунок судових витрат та їх стягнення на стадії касаційного розгляду справи підлягає частковому задоволенню на суму 5 282,10 грн.

Керуючись статтями 132, 134, 143, 241-246, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Ухвалити додаткове рішення, яким стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) понесені нею судові витрати у розмірі 9567,73 грн (дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят сім гривень, 73 коп) за рахунок коштів Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни.

2. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) понесені нею судові витрати у розмірі 2 617,98 грн (дві тисячі шістсот сімнадцять гривень, 98 коп) за рахунок коштів Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) понесені нею судові витрати у розмірі 5 282,10 грн (п`ять тисяч двісті вісімдесят дві гривні, 10 коп) за рахунок коштів Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини додаткового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Суддя Щавінський В.Р.