Справа № 160/18906/22
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 серпня 2023 року м. Дніпросправа № 160/18906/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року (головуючий суддя Бухтіярова М.М.) по адміністративній справі № 160/18906/22, розглянутої у порядку спрощеного позовного провадження

за позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Військової частини НОМЕР_2 , про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 28.11.2022 року звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЛК в/ч НОМЕР_1 ), в якому позивач, з урахуванням уточнень, просить:

- визнати протиправним та скасувати постанову ВЛК в/ч НОМЕР_1 від 28.09.2022 року, що оформлена довідкою №4783 від 28.09.2022 року, щодо солдата в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати ВЛК в/ч НОМЕР_1 провести військово-лікарську експертизу стану здоров`я солдата в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою визначення ступеня його придатності до військової служби.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постанова відповідача з висновком, що позивач придатний виконувати військову службу, винесена внаслідок неналежного медичного огляду, без застосування методу індивідуальної оцінки придатності до військової служби та за наявності незаперечних даних, що здатність до проходження військової служби за станом здоров`я не відновиться, що є порушенням вимог пунктів 6.8., 6.9., 6.10, 6.12 «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженим наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402.

У відзиві на позов відповідач просить в позові відмовити за безпідставністю вимог.

Ухвалою суду від 02.01.2023 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено в/ч НОМЕР_2 , від якої відзив на позов не надійшов.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу на підставі ст.311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, яких достатньо для прийняття рішення за апеляційною скаргою позивача.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами ст. 242 КАС України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Перевірка рішення суду судом апеляційної інстанції здійснюється в межах доводів апеляційної скарги , як це передбачено ст.308 КАС України.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.03.2022 року відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом та на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 01.03.2022 року №10 як солдат запасу зарахований до складу в/ч НОМЕР_2 де перебуває на військовій службі (а.с.56,57).

06.09.2022 року позивач звернувся до командування військової частини з рапортом щодо направлення на ВЛК відповідно до вимог «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року №402.

За результатами проходження позивачем ВЛК складено довідку від 28.09.2022 року №4783 , відповідно до якої діагноз та постанова ВЛК в/ч про причинний зв`язок захворювання: Викривлення перетинки носа з порушенням функції. Алергічний риніт. Висновок: Захворювання НІ, не пов`язані з проходженням військової служби. На підставі ст. 45г графи II Розкладу хвороб - придатний до військової служби.

Не погодившись з таким висновком ВЛК, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку, але не може здійснювати власну оцінку підстав прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підстав висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що не придатний до військової служби.

Із матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції розглянув клопотання позивача про призначення у справі судово-медичної експертизи і ухвалою від 12.01.2023року відмовив в задоволенні клопотання з тих підстав, що вирішення питаннь, які просить поставити експерту позивач відноситься до виключної компетенції військово-лікарської комісії. Відповідне рішення ВЛК приймається на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії. Також суд звернув увагу, що клопотання не містить обґрунтування, яким чином відповіді на поставлені питання можуть підтвердити чи спростувати позовні вимоги.

Розглянувши подане позивачем суду апеляційної інстанції клопотання про призначення у справі судово-медичної експертизи суд апеляційної інстанції вважає відсутніми підстави для його задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Отже, експертиза призначається у разі необхідності з`ясування судом обставин, які стосуються предмету доказування, у спірному випадку обставин, які підтверджують заявлені позовні вимоги, для вирішення питання про призначення у справі судової експертизи визначальним є встановлення кола обставин, що підлягають з`ясуванню у межах цієї справи.

В даному випадку позивач, заперечуючи правильність висновку відповідача про придатність позивача виконувати військову службу, посилається на те, що оскаржувана ним постанова ВЛК в/ч НОМЕР_1 винесена внаслідок неналежного медичного огляду, без застосування методу індивідуальної оцінки придатності до військової служби та за наявності незаперечних даних, що здатність до проходження військової служби за станом здоров`я не відновиться.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» №2232-XII (далі Закон №2232-XII).

Згідно з ч.1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ч.10 ст. 2 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду, зокрема військовослужбовців для визначення ступеня придатності до військової служби, наказом Міністра оборони України 14.06. 2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України(далі Положення №402).

Згідно із п.1.1 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з п.1.2 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд ,зокрема, допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; для визначення ступеня придатності до військової служби, установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Як передбачено п. 2.1 глави 2 розділу І Положення №402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються ВЛК, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК ,які приймають постанови. Постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою ВЛК, протоколом засідання ВЛК з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до пп. 2.3.3 п. 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 на Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України (ЦВЛК) покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.

Згідно з пп. 2.3.4 п. 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 ЦВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (пп. 2.3.5 п.2.3 глави 2 розділу І Положення № 402).

Відповідно до п. 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3) п. 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення №402.

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, а також положень КАС України, при розгляді по суті спору в адміністративних справах, у яких оспорюються рішення лікарських комісій, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому така оцінка виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.

Суд першої інстанції у відповідності до приписів ч.5 ст.242 КАС України правомірно застосував правові позиції, викладені Верховним Судом у справах №806/526/16 від 13.06. 2018 року, №810/5009/18 від 12.06.2020 року, та зазначив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі ; надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Верховний Суд у справі № 160/7153/20 від 10.02.2022 року указав, що дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення ст. 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч.2 ст.2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Отже, перевірка правильності прийнятого ВЛК рішення виключно за медичними показниками не входить у компетенцію адміністративного суду, внаслідок чого підстави для призначення у справі судово-медичної експертизи відсутні.

З огляду на визначений позивачем предмет спору у цій справі, суд перевіряє законність постанови ВЛК виключно в межах дотримання процедури її ухвалення.

Відповідно до картки №4783 обстеження та медичного огляду солдата ОСОБА_1 , він 28.09.2022року оглянутий хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом, дерматологом, отоларингологом, у позивача відібрані загальні аналізи крові та сечі, здійснено ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини: серце та легені без патологій, що свідчить про те, що кожний спеціаліст ВЛК записав висновок про стан здоров`я позивача, дату огляду та підписав висновок із зазначенням свого прізвища та ініціалів і скріпив особистою печаткою.

Згідно із карткою обстеження та медичного огляду №4783 висновок ВЛК про придатність до військової служби прийнято всіма членами ВЛК без зауважень.

Довідка ВЛК в/ч НОМЕР_1 від 28.09.2022 №4783 за формою та змістом відповідає Додатку 4 до Положення №402, підписана головою ВЛК підполковником м/с В.Танчик, секретарем ВЛК ст. сержантом взк Ю. Тутовою та скріплена гербовою печаткою в установленому порядку.

Позивачем не надано обґрунтування доводів щодо неналежного проведення медичного огляду, не зазначено, в чому проявилась така неналежність. Наявними у справі доказами не підтверджено не застосування методу індивідуальної оцінки придатності до військової служби, порушення процедури проведення медичного огляду, що призвело до неправомірного висновку щодо стану здоров`я позивача та придатності до військової служби.

Здійснивши аналіз доказів у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спірна постанова, оформлена довідкою ВЛК від 28.09.2022 року № 4783, за процедурою її прийняття є правомірною, підстави для її скасування та задоволення позову відсутні.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Викладене свідчить, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 325,328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року по адміністративній справі № 160/18906/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та не підлягає касаційному оскарженню згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай