Справа № 200/11952/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року справа №200/11952/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року (головуючий суддя І інстанції Череповський Є.В.), складеного в повному обсязі 31 січня 2022 року у справі № 200/11952/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, скасувати рішення, -

ВС Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного з позовом до Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просив:

визнати дії відповідача Головного Управління пенсійного фонду України в Донецькій області в частині відмови в зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 2 період МНТУ № 36 м. Дружківка Донецької області в період з 01 вересня 1981 року по 12 липня 1984 року ( 2 роки 10 місяців 12 днів), період моєї роботи електрозварювальником ручної зварки 3-го розряду в стальцеху Дружківського машинобудівного заводу (1 рік 2 місяці 23днів), період службу в лавах Радянської Армії з 22 жовтня 1985 року по 23 листопада 1987 року (2 роки 1 місяць 1 день), період роботи з 25 січня 1988 в якості електрозварювальника ручної зварки 3-го разряду у Вагонеточному цеху Дружківського машинобудівного заводу до 02 вересня 1988 року ( 7 місяців 07 днів), з 01 лютого 1989 року по 02 червня 1990 року (1 років 4 місяців 02 днів) робота сортировщиком полуфабрикатів та готових виробів в шамотному цеху № 1 Кіндратівського шамотного заводу « Червона зірка», 02 липня 1990 року по 10 вересня 1993 року вогнетривником 3-го разряду на Кондратівській площадці дільниці №1 в м. Часів Яр , (3 роки 2місяці 8 днів) , та з 29 січня 1997 року по 10 вересня 2001 року (4 років 05 місяців 24 днів) в цеху металоконструкцій № 6 ВАТ «Дружківський машинобудівний завод» , та відмові в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах , та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

скасувати рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області №43 від 14 липня 2021 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, як незаконну;

зобов`язати відповідача Головне Управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити призначення мені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до вимог ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» п.1 ч.2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003р. « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з часу мого звернення до відповідача , тобто з 06 липня 2021 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 43 від 14.07.2021 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.07.2021 року №2079 з врахуванням довідки від 15.06.2021 № 02.02/23, архівних довідок від 12.01.2021 року №19-07-08/23, №19-07-08/24, №19-07-08/25 та періоду навчання в міському професійно-технічному училищі м. Дружківка з 01.09.1981 по 20.07.1984.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року у справі № 200/11952/21 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що відповідно до статті 24 Закону № 1058 на дату звернення позивача страховий стаж склав 35 років 3 місяці 28 днів, в тому числі по Списку № 2 - 9 років 8 місяців 21 день. До пільгового стажу не враховано період роботи з 02.07.1990 по 10.09.1993 на Часівоярському спеціалізованому управлінні по ремонту устаткування, будівель та споруд у зв`язку з тим, що довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 15.06.2021 № 02.02/23 видана архівною установою.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/11952/21, однак листом року суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді знаходиться у м. Слов`янськ. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд»

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , згідно паспорту НОМЕР_2 є громадянином України, мешкає, та зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 .

Згідно картки розрахунку стажу, Позивачу було зараховано період роботи з 18 липня 1984 року 11 жовтня 1985 року електрозварником ручної зварки 3-го розряду в Дружківському машинобудівному заводі, період служби з 22 жовтня 1985 року по 13 листопада 1987 року в рядах Радянської армії, період роботи з 25 січня 1988 року по 02 вересня 1988 року електрозварником ручної зварки 3-го разряду у Вагонеточного цеху Дружківського машинобудівного заводу, період роботи з 01 лютого 1989 року по 02 червня 1990 року сортувальником напівфабрикатів та готових виробів в шамотному цеху № 1 Кіндратівського шамотного заводу « Червона зірка» та період роботи з 29 січня 1997 року по 10 вересня 2001 року в цеху металоконструкцій № 6 ВАТ «Дружківський машинобудівний завод» електрозварником на полу автоматичних машинах.

Згідно Рішення №43 від 14.07.2021 року страховий стаж позивача становить 35 років 3 місяці 28 днів. Стаж за Списком №2 на пільгових умовах становить 9 років 8 місяців 21 день. До пільгового стажу не зараховано за довідкою від 15.06.2021 року №02.02/23 період з 02.07.1990р. по 10.09.1993р., оскільки архівна довідка не може слугувати підставою для підтвердження пільгового стажу. Необхідний пільговий стаж на роботах із важкими і шкідливими умовами праці визначений п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2) становить 12 років 6 місяців. Дата з якої Позивач має право на пенсію 23.02.2023 року.

Спірним питанням даної адміністративної справи є правомірність дій відповідача щодо розгляду заяви про призначення пенсії.

Приймаючи спірне рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішення пенсійного органу підлягає скасуванню з повторним розглядом заяви з врахуванням довідок та періоду навчання.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною першою статті 114 Закону №1058-ІV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.

Зазначеній статті 62 Закону №1788-ХІІ кореспондуються положення пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), за змістом якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно трудової книжки НОМЕР_3 Позивач:

в період з 01 вересня 1981 року по 12 липня 1984 року навчався в МНТУ № 36 м. Дружківка Донецької області;

в період з 18 липня 1984 року 11 жовтня 1985 року працював електрозварником ручної зварки 3-го розряду в стальцеху Дружківського машинобудівного заводу;

в період з 22 жовтня 1985 року по 13 листопада 1987 року проходив службу в рядах Радянської армії;

в період з 25 січня 1988 року по 02 вересня 1988 року працював електрозварником ручної зварки 3-го розряду у Вагонеточному цеху Дружківського машинобудівного заводу;

в період з 01 лютого 1989 року по 02 червня 1990 року працював сортувальником напівфабрикатів та готових виробів в шамотному цеху № 1 Кіндратівського шамотного заводу « Червона зірка»;

в період з 02 липня 1990 року по 10 вересня 1993 року працював вогнетривником 3-го розряду на Кондратівській площадці дільниці №1 в м. Часів Яр;

в період з 29 січня 1997 року по 10 вересня 2001 року працював в цеху металоконструкцій № 6 ВАТ «Дружківський машинобудівний завод» електрозварником на полу автоматичних машинах.

Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно архівної довідки від 12.01.2021 року № 19-07-08/23 Позивач відповідно до наказу №97-к від 02 липня 1990 року був принятий на роботу в Часовоярське спеціалізоване управління по ремонту устаткування будівель та споруд вогнетривником 3-го разряду на Кондратівській площадці дільниці №1, згідно наказу №73-к від 10 вересня 1993 року звільнений. Даний факт також підтверджується довідкою Часовоярського спецуправління по ремонту устаткування будівель та споруд від 15.06.2021 року №02.02/23.

Вказана обставина також підтверджується архівними довідками від 12.01.2021 року № 19-07-08/24, № 19-07-08/25.

Згідно витягу, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державне підприємство «Часівоярське спеціалізоване управління по ремонту устаткування будівель та споруд», , зареєстроване: з 30.01.2014 року перебуває в стані припинення на підставі рішення Господарського суду Донецької області від 03.12.2003 по справі №5/122Б. Відповідно до витягу, ОСОБА_2 призначений головою комісії з припинення.

Тобто на момент розгляду цієї справи вищевказане підприємство не ліквідовано та зареєстровано на підконтрольній Українській владі території, а тому підстави для звернення Позивача до комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з питання підтвердження стажу відсутні.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Статтею 41 вказаного Закону встановлені повноваження ліквідатора та членів ліквідаційної комісії. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.

З дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута (ч. 2 та 3 ст. 41 Закону).

Керівнику юридичної особи належить право підпису документів.

З огляду на наведене ліквідатор як керівник юридичної особи має право підпису відповідних довідок, а саме довідки від 15.06.2021 року №02.02/23.

Згідно Висновку Державної експертизи умов праці від 24.05.1994 року №02-06/01-112 професія вогнетривник відноситься до професій, які мають право на пільгову пенсію за Списком №2.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що Позивачем надано достатньо доказів на підтвердження пільгового стажу за період з 02.07.1990 по 10.09.1993, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду навчання позивача, суд зазначає наступне.

Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців (абзац 1 частини першої статі 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту»).

Як вбачається з картки розрахунку стажу Позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, Відповідачем до пільгового стажу Позивача не було зараховано період навчання з 01.09.1981 по 20.07.1984.

Згідно диплому серії НОМЕР_4 та довідки від 12.05.2021 року №25 виданої Державним навчальним закладом «Дружківський професійний ліцей» вбачається, що Позивач, після закінчення навчання в середньому міському професійно-технічному училищі м. Дружківка за спеціальністю електрогазозварник (строк навчання з 01.09.1981 по 20.07.1984), з 18.07.1984 по 11.10.1985 працював електрозварником СП "Шахта "Булавінська" ДП "Орджонікідзевугілля".

Вказана обставина також підтверджується записом в трудовій книжці серії НОМЕР_3 .

Отже, перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Також суд зазначає, що посада «електрозварник», яку обіймав Позивач за вказаний період відноситься до розділу XXI «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173.

Враховуючи викладене, період навчання в середньому міському професійно-технічному училищі м. Дружківка за спеціальністю електрогазозварник з 01.09.1981 по 20.07.1984 підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 43 від 14.07.2021 року є таким, що не відповідає діючому законодавству України, а тому воно підлягає скасуванню з повторним розглядом заяви про призначення пенсії.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року у справі № 200/11952/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 серпня 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць