Справа № 520/3967/23
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2023-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 р.Справа № 520/3967/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.,

представника позивача - Артюха Ю.В.,

представника відповідача - Ринденко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2023, (головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В.) по справі № 520/3967/23

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5"

до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківська ТЕЦ-5" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило:

- скасувати податкове повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 02.02.2023 № 58/ з податку на додану вартість в розмірі 333 333,00 гривні та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 83 333,25 гривні.

В обґрунтування позову зазначило, що КДП «НМУ «Електропівденмонтаж» своєчасно зареєструвало податкову накладну від 20.04.2022 №7 за господарськими операціями з позивачем, та, як наслідок, ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» правомірно відобразило суми ПДВ за цією ПН в складі податкового кредиту.

Натомість податковим органом невірно розтлумачено норми податкового законодавства щодо термінів реєстрації податкових накладних в умовах воєнного часу, що свідчить про протиправність спірного податкового повідомлення рішення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 позов задоволено.

Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач), не погодившись із судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просило його скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою не можливість віднесення покупцем ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» сум ПДВ до складу податкового кредиту у квітні 2022 р. за податковою накладною від 20.04.2022 №7, яка не була зареєстрована постачальником КДП «НМУ «Електропівденмонтаж» в строки, встановлені ПК України.

Вказує, що позивач мав надати контролюючому органу уточнюючу декларацію, в якій виключити суми ПДВ в розмірі 333 333,00 грн з декларації за квітень 2022 р. та включити таку суму у декларацію за вересень 2022 р. (за датою реєстрації ПН від 20.04.2022 №7), проте таких дій ним не вчинено. Отже, віднесена підприємством сума ПДВ не може вважатись правильно відображеною відповідно до п. 32-2 підрозділу 2 Перехідних положень ПК України.

При цьому, звертає увагу, що контрагентом позивача до 15.07.2022 (граничний термін реєстрації спірної ПН) подавались до реєстрації податкові накладні по взаємовідносинам з іншими підприємствами, отже останній був обізнаний із обов`язком зареєструвати ПН від 20.04.2022 №7 у строки, визначені ПК України та мав об`єктивну можливість їх дотримання, проте 15.07.2022 подав заяву про перехід на спрощену систему оподаткування, що може свідчити про отримання ним податкової вигоди.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Зазначає, що податковий кредит ним сформовано по зареєстрований податковій накладній.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти вимог апеляційної скарги, вважав рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що в період з 21.07.2022 по 20.09.2022, на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 та розділу І, в порядку ст.75, ст.76 глави 8 розділу ІІ, п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України Північним міжрегіональним управління ДПС по роботі з великими платниками податків проведено камеральну перевірку даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) з ПДВ ПрАТ «Харківська ТЕЦ-5» за звітні податкові періоди квітень, травень 2022 року, за наслідками якого складено акт від 20.09.2022 № 111/35-00-04-01-14/05471230 (а.с. 9-13).

За висновками акту ПрАТ «Харківська ТЕЦ-5» порушено п. 198.6 ст. 198. та п. 200.1 ст. 200 ПК України в частині формування податкового кредиту, що призвело до:

- завищення суми податкового кредиту з податку на додану вартість в податковій декларації з ПДВ за звітний період квітень 2022 року на суму 359 861,00 грн; в результаті завищення суми податкового кредиту занижено суму позитивного значення між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду, яке сплачується до державного бюджету, по рядку 18 податкової декларації з ПДВ за квітень 2022 р. на суму 359 861,00 грн;

- завищення суми податкового кредиту з податку на додану вартість в податковій декларації з ПДВ за звітний період травень 2022 року на суму 19 626,00 грн; в результаті завищення суми податкового кредиту занижено суму позитивного значення між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду, яке сплачується до державного бюджету, по рядку 18 податкової декларації з ПДВ за травень 2022 р. на суму 19 626,00 грн.

02.11.2022 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 58/, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями 379 487,00 грн, за штрафними санкціями - 94 871,75 грн.

Позивачем оскаржено податкове повідомлення - рішення в адміністративному порядку, за наслідками чого ДПС України скасоване рішення податкового органу від 02.11.2022 в частині віднесення ПрАТ «Харківська ТЕЦ-5» до складу податкового кредиту квітня 2022 р. суми ПДВ 26 527,38 грн по постачальнику ТОВ "Константа М" та до складу податкового кредиту за травень 2022 р. суми ПДВ 19 626,16 грн по постачальнику "Люкссон" та у відповідній частині штрафні санкції, в іншій частині ППР залишено без змін.

02.02.2023 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 58/, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 416 666,25 грн., з яких 333 333,00 грн. - податкове зобов`язання та 83 333,25 грн - штрафні (фінансові) санкції (зв.б. а.с. 13 - а.с. 14).

Не погодившись з податковим повідомленням рішенням, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення рішення прийняте відповідачем не в спосіб та не в межах, передбачених податковим законодавством.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України, закріплено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (далі ПК України).

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Судом встановлено, що в перевіряємий період ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" мало господарські взаємовідносини з Київським дочірнім підприємством «НМУ «Електропівденмонтаж».

Так, ПрАТ «Харківська ТЕЦ-5» в податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2022 року відобразило суму ПДВ по взаємовідносинам з вищевказаним постачальником за податковою накладною від 20.04.2022 №7, яка зареєстрована в ЄРПН 16.09.2022.

Разом з тим, як зазначає апелянт, позивачем порушено порядок формування податкового кредиту за квітень 2022 року оскільки контрагентом позивача порушено терміни реєстрації податкової накладної, визначені п. 69.1 ст. 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, а саме, на переконання контролюючого органу, останній день реєстрації податкової накладної, на підставі якої у позивача виникло право на формування податкового кредиту у звітному періоді було 15 липня 2022 року.

Відповідно до пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України (норми підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX застосовуються починаючи з 27 травня 2022 року) у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо:

реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року;

строків сплати грошових зобов`язань, визначених контролюючими органами, граничний строк сплати яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до 1 червня 2022 року, за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року.

Платники єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня переходу таких платників на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з дня переходу на систему оподаткування, на якій такі платники податку перебували до обрання особливостей оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки.

Згідно з п. 69.1-1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України платники податку на додану вартість зобов`язані забезпечити у строки, встановлені підпунктом 69.1 цього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у підпункті 69.1 цього пункту, та уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований платниками на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 32-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України (в редакції Закону № 2260-ІХ), тимчасово, за податкові періоди лютий, березень, квітень, травень 2022 року за операціями з придбання товарів/послуг, за якими в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальниками не зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригування до них, платники податку включають до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що платники податку - продавці товару, поділяються на три категорії:

які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки;

в яких відновилась можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки;

в яких відсутня можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки.

В залежності від того, до якої категорії віднесено платника податку, ПК України встановлює їм можливість, без притягнення до відповідальності, виконати свій обов`язок по реєстрації податкових накладних:

1. до 15.07.2022 - які мають можливість;

2. протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей - в яких відновилась можливість;

3. протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні - в яких відсутня можливість.

Окремо встановлено строк для реєстрації податкових накладних без притягнення до відповідальності для платників єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки - протягом 60 календарних днів з дня переходу на систему оподаткування, на якій такі платники податку перебували до обрання особливостей оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки.

З огляду на викладене, право платника податку - покупця товарів на віднесення сум ПДВ до податкового кредиту, за відсутності зареєстрованих в Реєстрі податкових накладних, поставлено в залежність від того, до якої з вищезазначених категорій віднесено його контрагента-продавця, і лише після цього можливо визначити кінцеві часові межі реєстрації податкових накладних.

Сторонами визнається, що КДП ТВО «НМУ «Електропівденмонтаж» до 14.07.2022 перебувало на загальній системі оподаткування та до закінчення терміну, передбаченого абз. 3 пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України для реєстрації податкових накладних, а саме 14.07.2022 скористалося правом переходу на спрощену систему оподаткування (стало платником єдиного податку третьої групи, що використовує особливості оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки) на якій перебувало до 31.07.2022

Враховуючи, що позивач відобразив суми ПДВ у складі податкового кредиту за податковий період квітень 2022 року по ПН № 7 від 20.04.2022, яка зареєстрована в ЄРПН 16.09.2022, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не допущено порушення норм ПК України в частині права формування податкового кредиту.

Доводи апелянта, щодо несвоєчасної реєстрації контрагентом позивача податкової накладної, по якій сформовано податковий кредит, наявності об`єктивної можливості її зареєструвати , оскільки в 14.07.2022 контрагентом зареєстровано 72 ПН з іншими контрагентами, та мети отримання податкової вигоди, оскільки 15.07.2022 ним подано заяву про перехід на спрощену систему оподаткування, колегія суддів вважає такими, що не спростовують права позивача на віднесення суми ПДВ за наслідками господарської операції до складу податкового кредиту у звітному періоді квітень 2022 р.

Крім того, законодавством України встановлено принцип індивідуальної відповідальності.

Норми Податкового кодексу України не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання вимог податкового та іншого законодавства його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення постачальником послуг правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення платником податку на прибуток (покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат, тому цей платник не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на зменшення об`єкта оподаткування на суму витрат, які він фактично поніс у зв`язку з отриманням доходу, за можливу неправомірну діяльність контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність цього платника щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. Тобто нормативно закріплено підхід належної обачності та індивідуальної юридичної відповідальності платника податків при здійсненні господарських операцій та їх наслідків.

Принцип індивідуальної відповідальності платника податків, також доктринально закріплений у судовій практиці Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України», якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином, ЄСПЛ чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Отже, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення ним податкового або бухгалтерського обліку, то у разі підтвердження факту отримання послуг, платник не може відповідати за порушення, допущені виконавцем, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи (постанови Верховного Суду від 20 лютого 2018 року по справі № 813/4931/13-а).

Податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи несвоєчасності реєстрації податкової накладної. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.

Відтак посилання контролюючого органу на можливі порушення вимог податкового законодавства контрагентом позивача не можуть бути підставою для висновку про неправомірне формування позивачем податкового кредиту.

Правова позиція щодо індивідуального характеру юридичної відповідальності платника податків міститься, зокрема, в постанові Верховного Суду від 14.09.2022 у справі № 200/12446/19-а.

У апеляційній скарзі відповідач також посилається на висновки Верховного Суду щодо принципу дотримання суб`єктом господарювання принципу добросовісності та належної обачності при виборі контрагента. Такі висновки є допустимо релевантними у цій справі, проте останні не суперечать висновкам, зробленим судом першої інстанції у справі, що розглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Податковим органом під час судового розгляду справи, не наведено будь-яких переконливих доводів та не надано належних доказів, які б свідчили про наявність обставин що підтверджують недобросовісність позивача, як платника податків.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах позивачем дотримано вимоги ПК України та правомірно сформовано податковий кредит за квітень 2022 року на підставі податкової накладної №7, виданої КДП ТВО «НМУ «Електропівденмонтаж» , зареєстрованої постачальником в ЄРПН 16.09.2022.

За таких обставин, податкове повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 02.02.2023 № 58/ є протиправним та правомірно скасоване судом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 по справі № 520/3967/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 30.08.2023 року