Справа № 760/7374/21
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №760/7374/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді - Букіної О.М..

при секретарі - Щепановій І.І.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови про порушення митних правил та закриття справи про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом і просить скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0208/10000/21 від 18 березня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 485 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 112 441,31 грн., а провадження в справі закрити.

Посилається в позові на те, що постановою Київської митниці Держмитслужби в справі про порушення митних правил № 0208/10000/21 від 18 березня 2021 року його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 112 441,31 грн.

Вказує, що ним не було подано відповідачу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а також неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості з метою ухилення від сплати митних платежів, а тому у нього відсутній об`єктивна сторона даного правопорушення.

Зазначає, що відповідно до рішення про визначення коду товару від 10.02.2021 № КТ-UA, товар № 1 за МД № UA100090/2021/162571, зміна коду товару відділом кодування та класифікації товарів (у м. Києві та Київській області) Управління адміністрування митних платежів, митної вартості та митно-тарифного регулювання Київської митниці Держмитслужби відбулося на підставі того самого опису, що був вказаний позивачем як декларантом, а тому відсутні підстави стверджувати, що опис товару зазначений ОСОБА_1 не відповідав товаросупровідним документам.

Стверджує, що у позивач здійснював декларування товарів відповідно до товаросупровідних документів та заявляючи правдиві відомості про товар, не міг усвідомлювати протиправний характер своїх дій та не міг передбачити можливість настання шкідливих наслідків, що виключає можливість існування у нього прямого умислу.

Вказує, що у оскаржуваній постанові відсутні твердження, що позивач мав спеціальну протиправну мету неправомірни звільнити власника товару від сплати митних платежів або зменшити їх розмір.

З урахуванням викладеного вище просив суд позов задовольнити.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2021 дну справу було передано до провадження судді Букіної О.М.

Ухвалою суду від 25.03.2021 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ст.ст. 162 КАС України відповідачу був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву.

07.05.2021 представник відповідача подав до суду відзив, у якому проти позову заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18.03.2021 заступником начальника - начальником управління протидії митним правопорушенням та контрабанді Київської митниці Держмитслужби Іраклій КАТАМАДЗЕ було винесено постанову № 0208/10000/21 якою було ОСОБА_1 ,, агент з митного оформлення, визнано винним вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 1 112 441,31 грн. (а.с. 23-28).

Дану поставну було винесено на підставі протоколу про порушення митних правил № 0208/10000/21 від 15.02.2021 (а.с. 17-22).

Відповідно до постанови № 0208/10000/21 від 18.03.2021 та протоколу про порушення митних правил № 0208/10000/21 від 15.02.2021, 02.02.2021 до відділу митного оформлення №3 митного поста «Східний» Київської митниці Держмитслужби громадянином України, агентом з митного оформлення митного брокера ТОВ "ЗАММЛЕР УКРАЇНА" () ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) подано митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ № UA100090/2021/162571 (далі - МД), разом з товаросупровідними документами, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 12.11.2019 № HW-4G/00FG, замовленням на поставку (додаток до зовнішньоекономічного договору) від 16.12.2020 № 11AX, інвойсом від 06.01.2021 № HWC4002, CMR від 30.01.2021 № XHCU5028217, сертифікатом про походження від 07.01.2021 №21C4403B5001/00120, залізничною накладною від 13.01.2021 № 13328693, з метою випуску у вільний обіг товарів, що надійшли на адресу ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ВФ УКРАЇНА" ().

Відповідно до поданої МД, декларантом ОСОБА_1 з метою здійснення митного оформлення, зокрема по товару № 1, заявлено в гр. 31 наступні відомості про товар, його опис як: Товар №1. Частини телекомунікайного обладнання, що використовуються в мережах цивільного стільникового зв`язку: Спрямована антена, DX-790-960-65-16.5i-M-R,2*4.3-10 Female, комплект механического наклона упакован отдельно САП-код UMCGHUW компл. Антена, DXXX-790-960/1695-2690/1695-2690-65/65/65 17i/18i/18i-M/M/M-R САП-код UMCGHUW0 компл.

Торговельна марка Huawei. Виробник Huawei Technologies Co., Ltd. Країна виробництва CN за кодом УКТ ЗЕД , ставка мита 0%.

02.02.2021 на підставі Вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення органами доходів і зборів України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 № 467, з урахуванням положень Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684, за результатами оцінки ризику уповноваженою посадовою особою митниці доповнено перелік митних формальностей митною процедурою за кодом «202-1» - «Проведення часткового митного огляду - з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації».

03.02.2021 за результатами проведеного митного огляду товарів складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA100090/2021/162571.

З метою перевірки правильності класифікації та кодування товарів посадовою особою відділу митного оформлення №3 митного поста «Східний» до підрозділу митниці уповноваженого на контроль правильності класифікації товарів згідно з УКТЗЕД направлено запит від 03.02.2021 № UA100090/2021/162571.

10.02.2021, на основі Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), що викладена у додатку до Закону України «Про митний тариф України» від 04.06.2020 № 674-ІХ, Пояснення до УКТЗЕД, затверджені наказом Державної митної служби України від 14.07.2020 № 256, Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу за митною декларацією від 02.02.2021 № UA100090/2021/162571, фото товарів, технічна документація, відділом кодування та класифікації товарів (у м. Київ та Київській області) Управління адміністрування митних платежів, митної вартості та митно-тарифного регулювання Київської митниці Держмитслужби, прийнято Рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2021, відповідно до якого товар №1 повинен декларуватися як: Товар №1 Частини телекомунікайного обладнання, що використовуються в мережах цивільного стільникового зв`язку: Спрямована антена DX-790-960-65-16.5i-M-R,2*4.3-10 Female, модель A794516R0v06, з комплектом механічного нахилу (модель механічного нахилу ASMDT0C01); Антена DXXX-790-960/1695-2690/1695-2690-65/65/65-17i/18i/18i-M/M/M-R, модель ATR4518R7v07. Торговельна марка - "Huawei". Виробник "Huawei Technologies Co., Ltd". Країна виробництва - CN, за кодом УКТ ЗЕД , ставка мита 10%.

Внаслідок зміни коду товару згідно з УКТЗЕД, відділом митного оформлення № 3 митного поста «Східний» Київської митниці Держмитслужби проведено розрахунок різниці митних платежів за МД від 02.02.2021 № UA100090/2021/162571.

Різниця митних платежів становить - 370 813,77 грн.

В ході провадження в справі, метою уточнення обставин винесення Рішення про визначення коду товару від 10.02.2021 №КТ-UA-2021, до Управління адміністрування митних платежів, митної вартості та митно-тарифного регулювання відділом провадження в справах про порушення митних правил направлено службову записку від 24.02.2021 № 7.8-20-31/1055.

01.03.2021 управлінням адміністрування митних платежів, митної вартості та митно-тарифного регулювання надано інформацію в службовій записці про те, що

декларантом ОСОБА_1 класифіковано вищевказаний товар у товарній підкатегорії УКТЗЕД , яка передбачає «-частини: --антени та антенні відбивачі будь-якого типу; частини, що використовуються разом з цими виробами: інші», що включається до товарної позиції 8517 УКТЗЕД.

За результатами аналізу документів, що представлені разом із запитом, для вирішення питання класифікації товару, постала необхідність перевірити характеристики товару.

Для вирішення питання класифікації даного товару та перевірки достовірності характеристик товару, зазначених в графі 31 митної декларації від 02.02.2021 № UA100090/2021/162571, на вимогу посадової особи спеціалізованого підрозділу декларантом ОСОБА_1 були представлені додаткові документи.

Згідно з технічною документацією товар являє собою антену DX-790-960-65-16.5i-M-R,2*4.3-10 Female, модель A794516R0v06, з комплектом механічного нахилу (модель механічного нахилу ASMDT0C01) та антену DXXX-790-960/1695-2690/1695-2690-65/65/65-17i/18i/18i-M/M/M-R, модель ATR4518R7v07. Антени призначені для обладнання телекомунікаційного, що використовуються в мережах стільникового зв`язку.

В УКТЗЕД обладнання телекомунікаційне, що використовуються в мережах стільникового зв`язку, входить до розділу XVI, до групи 85, до товарної позиції 8517 (Телефонні апарати, включаючи апарати телефонні для стільникових мереж зв`язку та інших бездротових мереж зв`язку; інша апаратура для передачі або приймання голосу, зображень та іншої інформації, включаючи апаратуру для комунікації в мережі дротового або бездротового зв`язку (наприклад, в локальній або глобальній мережі зв`язку), крім передавальної або приймальної апаратури товарних позицій 8443, 8525, 8527 або 8528).

Класифікація електричних та електронних частин машин та іншого обладнання групи 85, яка входить до розділу XVI УКТЗЕД, здійснюється відповідно текстів товарних позицій, а також відповідно до приміток 1, 2 до розділу XVI УКТЗЕД.

Згідно з приміткою 1 до розділу XVI УКТЗЕД та приміткою 1 до групи 85 УКТЗЕД дані товари не виключаються із цього розділу.

Згідно з приміткою 2 до розділу XVI УКТЗЕД частини машин (крім частин виробів товарних позицій 8484, 8544, 8545, 8546 або 8547) повинні класифікуватися згідно з такими правилами:

(а) частини, що є виробами, включеними до будь-якої товарної позиції групи 84 або 85 (крім товарних позицій 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8487, 8503, 8522, 8529, 8538 і 8548), в усіх випадках повинні класифікуватися у відповідних для них товарних позиціях;

(b) інші частини, призначені тільки або переважно для одного типу машин чи для ряду машин тієї самої товарної позиції (включаючи машини товарної позиції 8479 або 8543), класифікуються разом з цими машинами або включаються до товарних позицій 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8503, 8522 і 8529 або 8538 відповідно. Проте частини, призначені однаково для використання переважно з виробами товарної позиції 8517 і з виробами товарних позицій 8525 - 8528, класифікуються у товарній позиції 8517;

(c) всі інші частини класифікуються відповідно у товарних позиціях 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8503, 8522 і 8529 або 8538 відповідно або залежно від окремого випадку або, крім того, у товарній позиції 8487 або 8548.

Антени не відповідають вимогам приміток 2 (а) та (c) до розділу XVI УКТЗЕД, тому, враховуючи, що ці частини призначені тільки для обладнання товарної позиції 8517, вони повинні класифікуватися у цій товарній позиції.

Крім того, у поясненнях до товарної позиції 8517 УКТЗЕД зазначається, що за умови додержання загальних положень щодо класифікації частин (див. Загальні положення до розділу XVІ), частини апаратури цієї товарної позиції також включаються до цієї товарної позиції.

Отже, антени класифікуються у межах товарної позиції 8517 УКТЗЕД, як їх і класифіковано декларантом.

Разом з тим, відповідно Правила 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatіs mutandіs), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Під час порівняльного аналізу двох чи більше підпозицій з одним дефісом у межах однієї товарної позиції за Правилом 3 а), можливість віднесення товару до однієї з них повинна визначатися лише за описом товару в цих підпозиціях з одним дефісом. Після того як підпозиція з одним дефісом, що дає найбільш конкретний опис товару, обрана і якщо сама підпозиція поділяється, тоді і тільки тоді береться до уваги опис на рівні підпозицій з двома дефісами і вибирається одна з них.

У межах товарної категорії УКТЗЕД 8517 70 00 (- частини) в результаті порівняльного аналізу текстів «- - антени та антенні відбивачі будь-якого типу; частини, що використовуються разом з цими виробами» (товарні підкатегорії УКТЗЕД: 8517 70 00 11, 8517 70 00 17 та 8517 70 00 19) та

«- - інші» (товарна підкатегорії УКТЗЕД 8517 70 00 90) встановлено, що більш конкретний опис товару має перший.

Результатом порівняння текстів товарних підкатегорій УКТЗЕД

«- - - антени для радіотелеграфних або радіотелефонних апаратів» (товарна підкатегорії УКТЗЕД 8517 70 00 11), «- - - для цивільної авіації» (товарна підкатегорії УКТЗЕД 8517 70 00 17) та «- - - інші» (товарна підкатегорії УКТЗЕД 8517 70 00 19) є вибір - остання товарна підкатегорія із тих, що розглядаються, бо дані антени не призначені для цивільної авіації та радіотелеграфних або радіотелефонних апаратів .

Зрештою, відповідно до Основних правил інтерпретації УКТЗЕД

1 та 6, примітки 2 (b) до розділу XVI УКТЗЕД, а також, з урахуванням Загальних положень до розділу XVI УКТЗЕД, пояснень до товарних позицій 8517 УКТЗЕД, з урахуванням інформації, що міститься в додатково наданих декларантом документах, товар класифікується у товарній позиції 8517, у товарній категорії 85177000, у товарній підкатегорії , згідно з УКТЗЕД.

Дані обставини сторонами у справі не заперечувалися.

Приймаючи рішення про наявність у діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил передбачених ч. 1 ст. 485 МК України, митний орган прийшов до висновку, що ОСОБА_1 у митній декларації не вказав правильний код товару, чим вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів.

Зазначені дії на думку митного органу мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України.

Разом із тим, суд не погоджується із таким твердженням митного органу з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі тощо.

Згідно з ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до частини 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. При цьому, суд не позбавлений можливості витребувати докази за власною ініціативою на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 466 МК України визначено, що адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Додержання органами доходів і зборів вимог закону в разі застосування адміністративних стягнень за порушення митних правил забезпечується здійсненням систематичного контролю з боку органів вищого рівня та їх посадових осіб, правом оскарження постанов у справах про порушення митних правил та іншими заходами, передбаченими законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

За приписами ч. 1 ст. 488 МК України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно з ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Отже, митниця наділена повноваженнями щодо розгляду справи про порушення митних правил у певних випадках, зокрема, і у випадку наявності порушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Відповідно до ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Суть виявленого порушення митних правил, що слугувала підставою для притягнення позивача до відповідальності згідно спірних постанов за ст. 485 МК України, полягає у невірному зазначенні позивачем в поданій в митній декларації коду товарів згідно з УКТЗЕД.

Частиною першою статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

За правилами ч. 7 ст. 257 МК України перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться зазначені у цій частині відомості, у тому числі у вигляді кодів.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України.

Митний тариф України регулюється Законом України «Про Митний тариф України» з врахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій, та тих характеристик товару, які є визначальними і класифікації.

Відповідно до приписів правила 1 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД: для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до правил.

Пунктом 3 (а) цих Основних правил визначений порядок класифікації товару у разі коли товар на перший погляд можна віднести до двох чи більше товарних позицій.

Пунктом 4 Основних правил передбачено, що товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Відповідно до ч. 4 ст. 280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.

Статті 485 Митного кодексу України, на підставі якої позивача притягнуто до відповідальності, передбачає накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Отже згідно диспозиції даної норми порушення митних правил має місце у разі зазначення декларантом: неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту); неправдивих відомостей щодо ваги або кількості товару, країни походження, відправника та/або одержувача товару; неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД.

Тобто, сам по собі факт невірного зазначення коду товару згідно з УКТЗЕД не становить склад правопорушення згідно з ст. 485 МК України.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 640/5082/17.

Згідно з ч.ч. 1-7 ст. 69 МК України, якою встановлений порядок класифікації товарів, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Наведені положення МК України свідчать, що контрольну функцію стосовно правильності визначення декларантом коду товару за УКТ ЗЕД здійснює митний орган і законодавцем відповідальність для заявника (декларанта) встановлена не за неправильне визначення декларантом певного коду товару за УКТ ЗЕД (у разі наявності якої митниця самостійно приймає рішення про визначення коду товару), а за заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, тобто недостовірних даних (інформації) стосовно товару, які враховуються при його класифікації віднесення до тієї чи іншої позиції за УКТ ЗЕД (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 640/5320/17, провадження № К/9901/18692/18).

Вимоги ст. 489 МК України визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про порушення митних правил.

За вимогами цієї статті посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 510 МК України посадова особа органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, може витребувати документи, необхідні для розгляду справи, у тому числі матеріали фото- і кінозйомки, звуко- і відеозапису, інформаційних баз та банків даних, а також інші носії інформації.

Вимоги статті 489 МК України визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про порушення митних правил.

Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Однак, ані в протоколі про порушення митних правил, ані в постанові про притягнення до відповідальності не ставиться позивачу за провину факт невірного заповнення опису товару, спотворення його визначальних характеристик або неподання документів, які мають значення для класифікації, що свідчить про те, що позивачем не було надано до митного органу недостовірних документів для визначення коду товару, недостовірної інформації або приховування будь-якої інформації, необхідних для класифікації товару, оскільки при визначенні митницею коду товару були використані товаросупровідні документи надані позивачем.

Дії позивача було кваліфіковано за ст. 485 МК України (дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів).

Правовий аналіз змісту наведених норм права дає підстави для висновку, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у більшому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отож, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Тобто, для притягнення до відповідальності згідно ст. 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Аналізуючи зміст ст. 485 МК України, суд приходить висновку, що склад правопорушення, викладений у даній нормі, передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети в диспозиції вказаної норми свідчить про те, що зазначене правопорушення може бути вчинене лише з умисною формою вини (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 757/58377/16-а, касаційне провадження № К/9901/32161/18).

Проте, саме по собі зазначення позивачем невірного коду товару в декларації не може бути доказом того, що його дії були направлені на несплату митних платежів у формі прямого умислу.

Викладене узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 18.06.2020 у справі № 638/10546/16-а.

Відповідно до положень ст. 69 МК України органи під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

У даному випадку мав місце складний випадок класифікації товару, адже документи були передані до відділу класифікації товарів, тобто до осіб зі спеціальними знаннями.

Відтак, зазначення позивачем невірного коду товару в декларації поряд з заявленням повного опису товару відповідно до товаросупровідних документів в обсязі, достатньому для його розпізнання та віднесення до коду згідно з УКТЗЕД, не може бути доказом того, що дії позивача були направлені на несплату митних платежів у формі прямого умислу.

Таким чином, суд приходить висновку про відсутність обґрунтованих доказів, які б свідчили б саме про умисел декларанта на заниження митних платежів (шляхом повідомлення недостовірної інформації про товар), оскільки сам по собі факт неправильного визначення коду згідно з УКТ ЗЕД (який декларант вказав на основі наявних в нього товаросупровідних документів, не маючи можливості при декларуванні перевірити достовірність цих відомостей з фактично поставленим товаром), не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил відповідно до ст. 485 МК України.

Суд зазначає, що митними органом при розгляді справи про порушення митних правил не доведено належними та достатніми доказами наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 485 МК України, адже не доведено його суб`єктивну сторону, яка полягає у протиправних, винних (умисних або з необережності) діях чи бездіяльності позивача.

Крім того, відповідачем не виявлено та не доведено факт подання позивачем недостовірних документів чи недостовірної інформації.

Враховуючи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 МК України, відсутності доказів подання позивачем недостовірних документів, надання недостовірної інформації або ненадання всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття митницею рішення про визначення коду товару, позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню.

Згідно з ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом встановлено, що позивач за звернення до суду з позовом у давній справі сплатив 908,00 грн., що підтверджується квитанцією № 105 від 22.02.2021 (а.с. 16).

При цьому, відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18.03.2020 р. у справі № 543/775/17, провадження № 11-1287апп18, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Розмір судового збору за подання позовної заяви складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2021 прожиткового мінімуму для працездатних осіб складав 2 270,00 грн. та 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 454 ,00 грн.

Тобто, при зверненні до суду позивач зобов`язаний був сплатити судовий збір у розмірі 454,00 грн., а тому суд приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці на користь позивача понесених витрат зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн.

При цьому, суд роз`яснює позивачу його право звернутися до суду із заявою про повернення надмірно сплаченого судового збору у порядку передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст..ст. 29, 485, 489, 494, 498, 529, 530, 531 Митного кодексу України, ст.ст. 2, 3, 5, 47, 49, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 192, 193, 194, 199, 202, 203, 204, 205, 211, 224, 225, 227, 229, 241, 242, 243, 244, 246, 250, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови про порушення митних правил та закриття справи про порушення митних правил, задовольнити.

Скасувати постанову №0208/10000/21 від 18.03.2021, якою декларанта ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення за частиною 1 статті 485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 112 441,31 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби (; адреса: 03124, м. Київ, вул. Вацлава Гавела, 8 А) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 454,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.08.2023.

Суддя: О.М.Букіна