Справа № 480/2155/23
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 року Справа № 480/2155/23

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2155/23 за позовом ОСОБА_1 до Конотопської міської державної нотаріальної контори про визнання протиправним та скасування запису,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Конотопської міської державної нотаріальної контори, в якій просить визнати протиправним та скасувати запис про державну реєстрацію обтяження - заборони на невизначене майно с. Підлипне, Конотопського району Сумської області, зареєстровану 13.12.2007р 16.59.47 у єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером 6222423 Конотопською державною нотаріальною конторою на підставі листа без номера заводу «Червоний металіст» від 28.08.1978 р.

Свої вимоги мотивує тим, що він не може здійснити розпорядження своїм майном внаслідок наявності у реєстрі заборон запису про державну реєстрацію обтяження - заборони на відчуження нерухомого майна, який зареєстрована 13.12.2007 р 16.59.47 за номером 6222423 Конотопською держнотконторою на підставі листа без номера заводу «Червоний металіст» від 28.08.1978р, якого зараз не існує, що доводиться витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Враховуючи, що відповідно ст.27 Закону України « Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», від 25.12.2015р №1127 (зі змінами та доповненнями), ст.73 Закону України «Про нотаріат» підставою для державної реєстрації обтяження лист без номера бути не може, то накладення арешту на невизначене майно на підставі такого листа є незаконним, тому необхідно скасувати вказану заборону та вилучити обтяження з реєстру.

На думку позивача, це є єдиним заходом, що може поновити його порушені права як власника будинку та присадибної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

14.03.2023р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Пунктом 5 ухвали про відкриття провадження у справі встановлено відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Проте, у встановлений судом строк представником відповідача відзиву на позовну заяву подано не було, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

Також 14.03.2023р. судом винесена ухвала про витребування доказів - копій документів, на підставі яких у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване обтяження - невизначене майно, с. Підлипне Конотопського району Сумської області, а також копії листа б/н від 29.08.1978 від Заводу "Червоний металіст", який став підставою для обтяження (Конотопська міська державна нотаріальна контора, архівний запис №78100-1112 від 27.06.2000р.).

10.04.2023р. судом отримано копії документів, на підставі яких було накладено заборону Конотопською міською державною нотаріальною конторою 29.08.1987р. на ім`я ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги мають бути задоволені з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходяться належній йому будинок та присадибна земельна ділянка, зареєстрована за ним на праві приватної власності 01.12.2022р. на підставі рішення виконавчого комітету місцевої Ради депутатів №23 від 27.08.1993р.

14.12.2022р. під час отримання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з метою вирішення питання щодо відчуження належного йому нерухомого майна ОСОБА_1 дізнався, що 13.12.2007р. за №62222423 реєстратором - Конотопською міською державною нотаріальною конторою до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було внесено обтяження - заборона на нерухоме майно на невизначене майно, розташоване в с. Підлипне Конотопського району Сумської області, власником якого є позивач.

Підставою обтяження при цьому вказано лист б/н від 29.08.1978р. Заводу «Червоний металіст», де ОСОБА_2 працював до 1980р., а в якості додаткових даних у реєстрі заборон вказано архівний запис №78100-1112 від 27.06.2000р., заявник - Конотопська районна ДНК.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що правовідносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004 року (далі - Закон №1952).

Згідно з пунктом 1 частини 1статті 2 Закону №1952 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 2 частини 1статті 2 Закону №1952 Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Згідно із частиною 1 статті 5 Закону №1952 у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Статтею 6 Закону №1952 визначено, що організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 10 Закону №1952 передбачено, що державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

За приписами пунктів 1, 2, 3 частини третьої цієї статті державний реєстратор, зокрема:

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

- перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

- під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи

Частиною 1 статті 18 Закону №1952 визначено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Відповідно до ст. 3 Закону №1952 загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 27 Закону №1952 державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

З аналізу наведених норм, судом встановлено, що прийняттю рішення державного реєстратора про обтяження нерухомого майна передує перевірка відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень.

В Україні діє Єдиний державний реєстр судових рішень, відповідно до якого жодних судових рішень про обтяження майна ОСОБА_1 , в тому числі щодо об`єкта - на нерухоме майно на невизначене майно, розташоване в с. Підлипне Конотопського району Сумської області, немає.

За пошуком в Єдиному державному реєстрі судових рішень стосовно обтяження майна ОСОБА_1 незалежно від дати прийняття судового рішення та найменування суду, не виявлено судових рішень, якими обтяжувалось його майно.

Як вбачається із наданих у відповідь на ухвалу суду копій документів, на підставі яких було накладено заборону Конотопською міською державною нотаріальною конторою 29.08.1978р. на ім`я ОСОБА_1 , обтяження №5 на будівлю позивача, відремонтовану за рахунок позики у розмірі 1500 руб., було накладено нотаріусом 29.08.1978р. на підставі повідомлення Конотопського заводу «Червоний металіст».

Зокрема, згідно з повідомленням про видачу позики форми №09 до Конотопської державної нотаріальної контори 29.08.1978р. ОСОБА_1 Конотопським заводом «Червоний металіст» була видана позика у розмірі 1500 руб. строком на 15 років на будівництво житлового будинку на ділянці, відведеній у АДРЕСА_2 на підставі рішення міськвиконкому №453 від 26.11.1975р.

У повідомленні зазначено, що до повного погашення позики позичальник не має права продати або передати вказану будівлю без дозволу підприємства та висловлено прохання до Державної нотаріальної контори накласти обтяження на будівлю позичальника, збудованого за рахунок позики.

При прийнятті рішення суд враховує, що на даний час юридичної особи, за повідомленням якої була накладена заборона на відчуження нерухомого майна, вже не існує, 15-річний строк надання позики сплив в 1993 році, тому порушені права позивача підлягають відновленню шляхом визнання протиправним та скасування запису про державну реєстрацію обтяження - заборони на невизначене майно с. Підлипне, Конотопського району Сумської області, зареєстровану 13.12.2007р 16.59.47 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером 6222423 Конотопською державною нотаріальною конторою на підставі листа без номера заводу «Червоний металіст» від 28.08.1978 р.

Згідно з п.п. 5.1. п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Оскільки, на даний час у позивача відсутні невиконані майнові зобов`язання перед Конотопським заводом «Червоний металіст»., існування заборони на належне йому нерухоме майно, є безпідставною та такою, що порушує охоронювані законом майнові права позивача на розпорядження цим майном, а тому встановлене обтяження підлягає припиненню.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 Конотопської міської державної нотаріальної контори підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 1073,00 грн, наведена сума відповідно до положень ч. 1ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Конотопської міської державної юридичої контори про визнання протиправним та скасування запису - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати запис про державну реєстрацію обтяження - заборони на відчуження нерухомого майна, який зареєстрований 13.12.2007 р. 16.59.47 за номером 6222423 Конотопською міською державною нотаріальною конторою на підставі листа без номера заводу «Червоний металіст» від 28.08.1978 р.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Конотопської міської державної нотаріальної контори (вул. Урицького, 2,м. Конотоп,Сумська область,41600. ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова