Справа № 240/34219/22
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. Житомир справа № 240/34219/22

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до стажу роботи трактористом-машиністом у виробництві сільськогосподарської продукції періоди роботи в колгоспі (приватно-колективному сільськогосподарському підприємстві, КСП) "Зоря", с. Велика Горбаша Новоград-Волинського району, з 04.01.1991 по 25.03.1998 та в сільськогосподарському підприємстві ТОВ "ДЕУК", с. Велика Горбаша Новоград-Волинського району, з 10.04.2006 по 01.12.2008 та з 15.07.2009 по 15.09.2009;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити йому пенсію за віком відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.07.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправною бездіяльністю відповідача, який при обрахунку стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", безпідставно не зарахував згадані вище періоди роботи позивача, тим самим порушив його право на отримання пенсії на пільгових умовах.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 24.02.2023 клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про залучення другого відповідача (співвідповідача) задоволено. Залучено до участі у справі №240/34219/22 у якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. .

Ухвалою суду від 11.05.2023 замінено неналежного відповідача у справі - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, на належного відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Через відділ документального забезпечення суду надійшов відзив відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому він просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що до заяв про призначення пенсії позивачем було додано, зокрема, довідку від 23.02.2022 № 4, видану ТОВ "Перлина", та від 18.08.2022 № 1, видану ТОВ "Деук". Оскільки факт роботи позивача на посаді тракториста-машиніста, що безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції, у періоди роботи, вказані в зазначених довідках, не підтверджено, підстави для їх зарахування в пільговий стаж відсутні.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.

Встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 19.09.2022 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно зі ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення від 04.10.2022 про відмову у призначенні пенсії. Зазначено, що до стажу тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, не зараховані періоди роботи згідно наданих довідок: від 30.12.2011 № 2, яка видана ТОВ "Деук", та від 23.02.2022 № 4, яка видана ТОВ "Перлина", оскільки первинними документами, які слугували підставою для видачі вказаних довідок, не підтверджується безпосередня зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції. До страхового стажу не зараховано період виплати допомоги по безробіттю з 22.04.2004 по 16.01.2005 згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 02.01.1985, оскільки між датою припинення виплати і датою наказу про припинення наявна розбіжність. Страховий стаж становить 32 роки 9 місяців 2 дні, з яких стаж на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства - 13 років 2 місяці 11 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах. Право на призначення пенсії за віком у 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 01.01.2027 по 31.12.2027 - від 24 до 34 років.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) розділу XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян", право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

На підставі п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-XIІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

На підставі ч. 1 ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Згідно з п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Відповідно до п. 1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

У п. 30 постанови Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 12.09.2022 у справі №569/16691/16-а міститься наступний правовий висновок: "відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права".

У свою чергу, згідно правової позиції, наведеної у п. 34 постанови Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 19.12.2019 року у справі № 307/541/17, "однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Управління ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці".

Враховуючи вказані правові висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про необґрунтованість дій відповідача щодо незарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи, які підтверджуються записами у його трудовій книжці.

Так, стосовно аргументів відповідача про незарахування періоду роботи згідно наданих довідок: від 30.12.2011 № 2 ТОВ "Деук"; від 23.02.2022 № 4 ТОВ "Перлина", оскільки первинними документами, які слугували підставою для їх видачі, не підтверджується безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції, суд зазначає таке.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 02.01.1985 ОСОБА_1 :

- 04.01.1991 прийнятий в члени колгоспу "Зоря";

- 25.03.1998 звільнений з членів підприємства "Зоря".

У довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої СТОВ "Перлина" 23.02.2022 № 4, вказано, що ОСОБА_1 у період з 04.01.1991 по 25.03.1998 виконував роботу "тракторист-машиніст на виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспі "Зоря". Тобто у цій довідці безпосередньо зазначена участь позивача у виробництві сільгосппродукції.

Також відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 02.01.1985 ОСОБА_1 :

- 10.04.2006 прийнято трактористом в ТОВ "Деук";

- 01.12.2008 звільнено з ТОВ "Деук";

- 15.07.2009 прийнято тимчасово трактористом ТОВ "Деук";

- 15.09.2009 звільнено з роботи.

Довідкою ТОВ "Деук" від 30.12.2011 № 2 підтверджено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в сільськогосподарському підприємстві ТОВ "Деук" у період з 07.04.2006 по 01.12.2008, з 15.07.2009 по 15.09.2009.

Відповідно до пункту 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі (пункт 17 Порядку № 637).

За приписами пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Таким чином, підтвердження трудового стажу у спосіб, відмінний від врахування записів у трудовій книжці, відбувається у випадку відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості їх одержання.

У спірному випадку відповідні записи містяться у трудовій книжці позивача. У свою чергу, орган пенсійного фонду мав всі можливості для вжиття необхідних заходів щодо встановлення наявності чи відсутності у позивача трудового стажу за оскаржуваний період роботи.

Окрім того, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Судом також враховується, що Порядок призначення пенсій на пільгових умовах за п. "в" ч.1 ст. 13 Закону № 1788 роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 7.

Так, до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.02.2019 року у справі №497/2223/16-а, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

Характер роботи позивача відображений у довідках від 30.12.2011 № 2 ТОВ "Деук"; від 23.02.2022 № 4 ТОВ "Перлина".

Щодо незарахування до пільгового стажу позивача періоди роботи з 04.01.1991 по 25.03.1998, суд зазначає таке.

Відповідно до довідки СТОВ "Перлина" від 23.02.2022 позивач з 04.01.1991 по 25.03.1998 працював трактористом -машиністом.

З копії трудової книжки НОМЕР_1 від 02.01.1985 вбачається, що ОСОБА_1 :

- 04.01.1991 прийнятий в члени колгоспу "Зоря";

- 25.03.1998 звільнений з членів підприємства "Зоря";

- 10.04.2006 прийнято трактористом в ТОВ "Деук";

- 01.12.2008 звільнено з ТОВ "Деук";

- 15.07.2009 прийнято тимчасово трактористом ТОВ "Деук";

- 15.09.2009 звільнено з роботи.

Суд повторно наголошує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Одночасно слід відмітити, що згідно акту перевірки від 03.08.2022 №0600-1004-1/3048, складеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, встановлено, що за результатами перевірки даних, які зазначені у довідці № 4, розбіжностей не встановлено.

Також відповідно до акту перевірки від 18.08.2022 №0600-1004-1/3222, за результатами перевірки достовірності (обґрунтованості) даних, зазначених у довідці "Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 30.12.2011 № 2, із первинними документами, встановлено дані, які зазначені в описовій частині: наказ про прийняття на роботу ОСОБА_1 з 07.04.2006 відсутній. ОСОБА_1 у ТОВ "ДЕУК" працював:

- відповідно до наказу від 03.01.2007 № 1 - "Закріпити всю сільськогосподарську техніку/трактори, зернові та бурякокомбайни, причепи, ґрунтообробну техніку/за трактористами: 1. ОСОБА_1 ";

- згідно наказу від 03.01.2008 №14 - "Надати відпуск за 2007 рік трактористам підприємства: ... ОСОБА_1 .. з 03.01.2008 на 24 календарних дні";

- відповідно до наказу від 01.12.2008 № 22 - "Звільнити з роботи ОСОБА_1 з посади тракториста з 01.12.2008 за згодою двох сторін згідно поданої заяви;

- згідно наказу від 16.08.2009 №32 - "Прийняти на посаду тракториста ОСОБА_1 тимчасово на період жнив з 16.08.2009...";

- відповідно до наказу від 16.09.2009 №36 - "Звільнити з посади тракториста ОСОБА_1 по закінченню строку договору".

Особові рахунки про нарахування заробітної плати та інші документи, які б свідчили про роботу ОСОБА_1 трактористом, не надавались.

Як зазначено у довідці ТОВ "Деук" від 30.12.2021 № 2 позивач працював з 07.04.2006 по 01.12.2008. та з 15.07.2009 по 15.09.009 трактористом-машиністом.

Дійсно, записи у трудовій книжці, у порівнянні з відомостями, наведеними в акті перевірки від 18.08.2022 №0600-1004-1/3222, містять розбіжність в один місяць.

Проте судом враховується, що головою комісії з припинення ТВ "Деук" під час проведення перевірки були надані пояснення, що генеральний директор ТОВ "Деук" помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а всі документи знаходились в його особистому підпорядкуванні. У свою чергу, при проведенні перевірки була використана тільки книга реєстрації наказів.

Як вже зазначалось, працівник не може нести відповідальності за належне урядування його роботодавця, а книга реєстрації наказів не може бути визнана належним та беззаперечним доказом, який спростовує записи у трудовій книжці позивача.

Також, приписами підпункту 7 пункту 4 і підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 за №28-2, визначено, що:

- Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань призначає пенсії;

- Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб-підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Таким чином, відповідач не був позбавлений права, зокрема, у разі наявності певних розбіжностей у документах, чи відсутності окремих документів у архівних установах, для підтвердження стажу роботи, звертатись із відповідними листами, запитами до підприємств, установ, організацій, з метою отримання інформації, в тому числі, уточнюючої довідки чи документів, які містять відомості про періоди роботи, характер праці, тривалість трудоднів тощо.

Жодних пояснень та будь-яких письмових доказів стосовно вжитих заходів в частині самостійного витребування управлінням матеріалів, що містять відомості про трудовий стаж позивача, до суду не надходило.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що орган пенсійного фонду не вчинив всіх, передбачених і можливих дій щодо перевірки достовірності записів у трудовій книжці позивача за спірні періоди, обґрунтованості видачі, в даному випадку зокрема, згаданих довідок, а також достовірності відомостей, зазначених у таких довідках.

А тому, з огляду на викладене, відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи на посаді тракториста, які зазначені в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 02.01.1985, яка за висновком суду є належним доказом підтвердження пільгового стажу позивача.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком з 01.07.2022, суд зазначає таке.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Суд дійшов висновку, що не зараховуючи позивачеві до страхового стажу роботи трактористом-машиністом у виробництві сільськогосподарської продукції періоди роботи, відомості про які зазначені у трудовій книжці позивача, відповідач діяв протиправно.

У той же час, визначення та зарахування позивачеві до страхового стажу усього спірного періоду належить до дискреційних повноважень відповідача. Здійснення такого обрахунку має бути здійснено відповідачем з врахуванням викладеного висновку про те, що подані позивачем документи підтверджують його страховий стаж.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру.

Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію.

Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення позивачу пенсії задоволенню не підлягають, оскільки є дискреційними повноваженнями органів Пенсійного фонду, який ще не здійснював обрахунок страхового стажу позивача, вказаного у поданих ним документах.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії по інвалідності, з урахуванням висновків суду, зазначених у даному рішенні.

З огляду на викладене, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир,10003. РНОКПП/), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83а, м. Чернігів, 14005, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком за ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.09.2022 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду про необхідність зарахування до стажу ОСОБА_1 періодів роботи, підтверджених записами у його трудовій книжці, трактористом-машиністом у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспі (приватно-колективному сільськогосподарському підприємстві, КСП) "Зоря", с. Велика Горбаша Новоград-Волинського району, з 04.01.1991 по 25.03.1998 та в сільськогосподарському підприємстві ТОВ "ДЕУК", с. Велика Горбаша Новоград-Волинського району, з 10.04.2006 по 01.12.2008 та з 15.07.2009 по 15.09.2009.

Стягнути пропорційно за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 496 гривні 20 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко