Справа № 357/8250/23
Суддя: Кошель Б. І.
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/8250/23
Провадження № 2-а/357/102/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Нізовій А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП батальйону 1 роти 1 взводу ППП в м. Біла Церква і Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції інспектора старшого лейтенанта поліції Кобзара Артура Володимировича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області суду з адміністративним позовом до поліцейського УПП батальйону 1 роти 1 взводу ППП в м. Біла Церква і Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції інспектора старшого лейтенанта поліції Кобзара Артура Володимировича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи тим, що 29.06.2023 року відповідач поліцейський УПП батальйону 1 роти 1 взводу ППП в м. Біла Церква і Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції інспектора старшого лейтенанта поліції Кобзар Артур Володимирович 29.06.2023 року виніс постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №7247001, якої притягнув його до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП та накладено стягнення у вигляді попередження за порушення, передбачене п. 9.9.б ПДР, а саме не ввімкнення аварійної світлової сигналізація у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар. З постановою позивач не згоден, оскільки інкримінованих йому правопорушень не вчиняв. Зазначає, що 29.06.2023 року перебував на службі (в наряді), оскільки він є мобілізованим військовослужбовцем та перебував за місцем несення служби. За службових потреб позивач від`їхав за територію несення служби. При поверненні на місце несення служби, під час того як позивач припарковував свій автомобіль на території військової частини, він побачив як на території військової частини заїжджає автомобіль працівників поліції із ввімкненими проблисковий маяк червоно-синього кольору. Не зрозумівши що відбувається позивач зайшов у приміщення військової частини, в той час як його намагались наздогнати працівники поліції. Під час знаходження позивача у приміщенні військової частини працівники поліції неодноразово просили вийти до них та поспілкуватись. При чому причини та підстави зупинки позивач не зрозумів, та у чіткій формі цього не було роз`яснення працівниками поліції. Позивач зателефонував своєму командиру та викликав його на територію військової частини, обґрунтовуючи це тим, що на території військової частини позивач повинен спілкуватися з іншими людьми тільки у присутності свого командира. Коли приїхав командир, вийшовши із приміщення військової частини, працівники поліції повідомили позивача, що зупиняли його з тих підстав що номерний знак автомобіля належним чином не освітлювався та повідомили позивача про вчинення ним правопорушення, передбачене ст.125 КУпАП, а саме не ввімкнення аварійної світлової сигналізація у разі зупинки на вимогу поліцейського.

Однак, працівники поліції не представились, не роз`яснили позивачу суті адміністративного правопорушення та саме в яких його діях воно вбачається, не роз`яснено будь - які права. Також, належним чином не відбувався розгляд справи про адміністративне правопорушення, постанова була виписана за відсутності позивача. Відповідно до пояснень позивача, він не вчиняв адміністративного правопорушення, взагалі не зрозумів і не міг зрозуміти, що його зупиняли працівники поліції та на якій підставі, посилаючись на це позивач просив визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАС №7247001, винесену поліцейським УПП батальйону 1 роти 1 взводу ППП в м. Біла Церква і Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції інспектора старшого лейтенанта поліції Кобзарем А.В. 29.06.2023 року про застосування до особи адміністративного стягнення у вигляді попередження та закрити справу.

Ухвалою суду від 12.07.2023 року вказаний адміністративний позов був залишений без руху та наданий строк для усунення недоліків. У строк, встановлений ухвалою суду, позивач усунув недоліки та ухвалою суду від 17.07.2023 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідачів позов не визнав. У відзиві на позов представник відповідачів просить відмовити у задоволенні позовних вимог, стверджуючи про правомірність та обґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Зауважує, що з відеозапису видно, що працівники поліції під час патрулювання помітили транспортний засіб, яким керував позивач, та у поліцейських виникла підозра що номерний знак неналежним чином освітлений, і вони належним чином, подавши світовий та звуковий сигнал, вжили заходів щодо зупинення автомобіля. Представник відповідачів зазначає, що позивач після зупинки не ввімкнув аварійної світлової сигналізація у разі зупинки на вимогу поліцейського та, з метою уникнення відповідальності зайшов до приміщення. Після прибуття командира позивач вийшов до поліцейських, де йому було повідомлено підстави зупинки, зачитано його права, але позивач зазначив що він свої права знає та не потребує їх роз`яснення, позивача ознайомлено з матеріалами відео фіксації. Позивач не заявляв заперечення щодо складеної щодо вчинення ним адміністративного правопорушення і отримав її копію. Зазначає, що вищезазначені обстави підтверджуються доказами, а саме відео-матеріалами, зафіксованими на боді камери поліцейських.

Представник позивача скерувала до суду відповідь на відзив, за яким заперечує твердження відповідача, щодо правомірності та законності оскаржуваної постанови та підтримує заявлений позов.

Вивчивши надані докази, суд встановив таке.

29.06.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження (постанова від 29.06.2023 року серії ЕАС №7247001).

Постанову винесено поліцейським УПП батальйону 1 роти 1 взводу ППП в м. Біла Церква і Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції інспектора старшого лейтенанта поліції Кобзарем А.В.

За змістом вказаної постанови ОСОБА_1 29.06.2023 року, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz C180, не ввімкнув аварійної світлової сигналізація у разі зупинки на вимогу поліцейського, чим порушив п. 9.9.б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП. Додатками до постанови є відеозапис БК 477705 і БК 477881.

Як вже зазначено, позивач стверджує, що жодних порушень не здійснював, більш того, він взагалі не зрозумів що його зупиняють працівники поліції та з яких підстав.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини другої ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

У силу ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Крім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КУАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватись вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Так п. 9.9.б ПДР України покладає обов`язок на водія ввімкнути аварійну світлову сигналізацію у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

За ст. 125 КУпАП передбачена відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані,на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою,яка притягається до

адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному

режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, з оскаржуваної постанови, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що позивач, під час зупинки поліцією не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9.б ПДР та був притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП.

Натомість, дослідивши надані представником відповідачів докази, а саме відеоматеріали з бодікамер поліцейських, суд не вбачає в діях позивача складу адміністративного правопорушення, оскільки з огляду на темний час доби, далеку відстань транспортного засобу позивача від автомобіля працівників поліції, необхідністю позивача здійснення декількох поворотів на дорозі, позивач не міг об`єктивно зрозуміти, що зупинка працівниками поліції застосовується безпосередньо щодо нього. При тому, світлові сигнали були подані вже під час того, як позивач повернув на територію військової частини та припаркував автомобіль, вийшов з нього і почав рух до приміщення військової частини. Звукові сигнали, про які зазначається у відзиві представника відповідачів, на відео відсутні.

Отже, представником відповідачів не було надано суду доказів, які б не викликали сумнівів та надавали можливість достовірно встановити винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, передбаченому ст.125 КУпАП України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до роз`яснень, які Верховний Суд зазначив у своїй постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У рішенні від 10 лютого 1995 року у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів:(п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05).

Відповідно до ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3.ч.3 ст 186 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач за звернення до суду з цим позовом сплатив судовий збір у сумі 536,80 грн, який, з огляду на результат розгляду справи, судові витрати належить стягнути відповідача. Поліцейський Кобзар А.В. є посадовою особою Батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква і Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, який є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. Вищевказана сума підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про дорожній рух», ст.ст, 125, 251,280, 283-284 КУпАП, ст.ст. 2,77, 90, 139, 245, 246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №7247001 від 29.06.2023 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 125 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (адреса: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на сплату судового збору у розмірі 536 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБ. І. Кошель