Справа № 400/2073/23
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2023 р. Справа № 400/2073/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до1. Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18002, 2. Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
провизнання протиправним та скасування рішення від 21.01.2023 року №54 та від 22.02.2023 року №54; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач 1, ГУ ПФУ в Черкаській області), в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 21.01.2023 року № 54 та від 22.02.2023 року № 54 про відмову в призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з 13.01.2023 року дати звернення із заявою про призначення пенсії.

Ухвалою від 13.03.2023 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін у судове засідання).

Ухвалою від 19.05.2023 року суд залучив в якості відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач 2, ГУ ПФУ в Миколаївській області).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що дата її народження у трудовій книжкі не дописано, як зазначає відповідач 1, а внесена належним чином. Відповідач 1 визнає страховий стаж 27 років 8 місяців 27 днів, але не зрозуміло які саме періоди трудової діяльності позивача він враховує і за якими критеріями. Страховий стаж позивача становить значно більше 30 років, що підтверджується трудової книжки. Тим більш, у особистому кабінеті Пенсійного фонду України вказано, що загальний страховий стаж позивача становить 38 років 0 місяців 26 днів.

Відповідач 1 відзив на адміністративний позов не надав.

Відповідач 2 надав відзив, в якому у задоволенні вимог позивача просив відмовити. Заперечуючи проти позову, відповідач 2 зазначив, що Згідно ст. 26 Закону № 1058 починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року не менше 30 років.

Страховий стаж позивача становить 27 років 8 місяців 27 днів.

Отже, відсутні підстави для призначення позивачу пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач 13.01.2023 року звернулася до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії.

За принципом екстериторіальності її заява розглянута по суті ГУ ПФУ в Черкаській області, яке рішенням від 21.01.2023 року № 54 відмовило в призначенні пенсії за віком.

Підстава відмови: відсутність необхідного трудового стажу.

Так, при необхідних 30 роках, у позивача наявні лише 27 років 8 місяці 27 днів.

ГУ ПФУ в Черкаській області не зараховано періоди роботи, занесені до трудової книжки від 23.08.1984 року НОМЕР_1 , оскільки дописано дату народження позивача, чим порушено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затверджену постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 року № 162 та накази Міністерства праці України, Иіністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.

Позивач 13.01.2023 року звернулася до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії.

За принципом екстериторіальності її заява розглянута по суті ГУ ПФУ в Черкаській області, яке рішенням від 21.01.2023 року № 54 відмовило в призначенні пенсії за віком.

Підстава відмови: відсутність необхідного трудового стажу.

Так, при необхідних 30 роках, у позивача наявні лише 27 років 8 місяці 27 днів.

ГУ ПФУ в Черкаській області не зараховано періоди роботи, занесені до трудової книжки від 23.08.1984 року НОМЕР_1 , оскільки дописано дату народження позивача, чим порушено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затверджену постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 року № 162 та накази Міністерства праці України, Иіністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.

Зазначене рішення надіслано позивачеві листом ГУ ПФУ від 01.02.2023 року № 1400-0304-8/6105.

Одночасно з цим, листом ГУ ПФУ від 22.02.2023 року № 1400-0304-8/11392 позивачеві було надіслано рішення ГУ ПФУ в Черкаській області від 22.21.2023 року № 54, аналогічне за змісто з рішенням від 21.01.2023 року № 54.

Не погоджуючись відмовою у призначенні пенсії, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року не менше 30 років;

Станом на момент звернення до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії, вік позивача становив 59 років 11 місяців 27 днів.

Страховий стаж позивача, врахований ГУ ПФУ в Черкаській області, склав 16 років 00 місяців 05 днів.

Врахований стаж при 30 необхідніх роках: 27 років 08 місяців 27 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

Згідно з п. 1 ч. 22 Закону № 1058 відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду поміж іншого для підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, обчислення страхових внесків, визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом, визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» № 637 від 12.08.1993 року (далі Постанова № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників.

Надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно виключно в разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.07.2018 року у справі № 235/1112/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відмовляючи позивачу у врахуванні періодів роботи, занесених до трудової книжки від 23.08.1984 року № НОМЕР_2 , ГУ ПФУ в Черкаській області виходило з наступного: дописано дату народження позивача.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі № 754/14898/15-а.

Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 року № 301 (далі Постанова № 301) закріплено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Суд зазначає, що позивач не має нести тягар відповідальності, чи зазнавати негативних наслідків, через порушення порядку/інструкції заповнення трудової книжки, та не засвідчені належним чином виправлення, не можуть бути самостійною підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи згідно із записами у трудовій книжці, які в решті, виконані у відповідності до вимог Інструкції.

Верховний Суд у своїх постановах від 28.02.2018 року у справі № 428/7863/17, від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року у справі № 423/1881/17, від 29.03.2019 року у справі № 548/2056/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Разом з тим, записи у трудовій книжці позивача, їх співставлення між собою, не містять протиріч, та у своїй сукупності, підтверджують факт роботи позивача у спірні періоди.

Законодавець чітко визначив, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Наявність же відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.

Отже, відповідач 1 протиправно відмовив позивачу у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи, занесених до трудової книджки від 23.08.1984 року № НОМЕР_1 .

Щодо вимог зобов`язати призначити позивачу пенсію за віком, суд зазначає наступне:

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 1 р. 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 року № 361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.

Визнаючи протиправним та скасовуючи рішення від 21.01.2023 року № 54 та від 22.02.2023 року № 54, якими відмовлено у призначенні пенсії за віком, суд, з метою захисту порушеного права позивача, зобов`язує відповідача зарахувати до пільгового стажу незараховані періоди роботи.

Одночасно з цим, оскільки до компетенції суду не належить здійснення перерахунку пенсії, а здійснюється лише контроль легальності рішень, дій або бездіяльності відповідача щодо вказаних питань, суд з метою ефективного та повного захисту прав позивача, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України вважає за необхідне зобов`язати відповідача 2 повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 13.01.2023 року з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що рішення про відмову в призначенні пенсії, якими позивачу також відмовлено у зарахуванні до страхового стажу, винесено ГУ ПФУ в Черкаській області, судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань саме ГУ ПФУ в Черкаській області.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18002, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 21.01.2023 року № 54 та від 22.02.2023 року № 54 про відмову в призначенні пенсії за віком.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) періоди роботи, занесені до трудової книжки від 23.08.1984 року НОМЕР_1 .

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) про призначення пенсії за віком від 13.01.2023 року з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

5. В решті позовних вимог відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18002, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судові витрати у сумі 805,20 грн. (вісімсот п`ять гривень 20 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31.08.2023 року.

Суддя О.В. Малих