Справа № 600/1343/23-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/1343/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Полімер Груп» до Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю Скай Полімер Груп (далі позивач) звернулося до суду з позовом до Чернівецької митниці Державної митної служби України (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску ми пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA408020/2022/000875;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA40800/2022/000049/2 від 09.09.2022 року.

1.2. Ухвалою суду від 14.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

2.1. В обґрунтування позовних вимог, згідно позовної заяви, відповіді на відзив та доданих до них матеріалів, представник позивача зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю Скай Полімер Груп 08 вересня 2022 року подало для митного оформлення митну декларацію №UA408020/2022/037859, згідно якої було задекларовано вантаж полівінілхлорид не змішаний з іншими речовинами: полівінілхлорид суспензійний марка PVC ANWIL S-67-20000 кг., константа фікентчера К 66,5 використовується для виготовлення труб, профілів, трубок, листів та плівки.

2.2. Вказує, що постачання заявленого до митного оформлення товару полівінілхлорид суспензійний, марка PVS ANW1L S-67, на підставі вказаної вище митної декларації здійснено в рамках виконання зовнішньоекономічного контракту від 18.11.2021 №SPG/01, укладеного між ТОВ Скай Полімер Груп (Україна) та HUZUR PLASTIK КІМ MAD ITH IHR SAN VE TIC LTD STІ (Туреччина). Також, між ТОВ Скай Полімер Груп та HUZUR PLASTIK КІМ MAD ITH IHR SAN VE TIC LTD STІ (Туреччина) згідно з умовами контракту було укладено та підписано специфікацію №5 від 23.08.2022 року щодо умов продажу та поставки товару.

2.3. Наголошує, що для митного оформлення товару було надано митному органу пакет документів, передбачених статтею 53 Митного кодексу України, які підтверджували митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості відповідно до вимог статті 58 Митного кодексу України. Натомість, відповідач у оскаржуваному рішенні №UA40800/2022/000049/2 від 09.09.2022 року не погодився із задекларованою митною вартістю товарів та здійснив коригування такої вартості за резервним методом.

2.4. Стосовно зазначеного у рішенні про коригування митної вартості товару того, що згідно з п.4.2. зовнішньоекономічного контракту від 18.11.2021 року №SPG/01 передбачено надання копії експортної декларації, яка не надана до митного оформлення, представник позивача вказує, що позивачем було додано транзитну декларацію від HUZUR PLASTIK MAD ITH ITR SAN VE TIC LTD STI LRN: 22LR882 від 31.08.2022 року, яка для декларанта є декларацією країни-відправлення (тобто експортною декларацією), а декларація, про яку зазначено в рішенні про коригування митної вартості товарів, а саме: 22343100IM00176215 від 18.08.2022 року, була надана до митного органу на підтвердження того, що HUZUR PLASTIK MAD ITH ITR SAN VE TIC LTD STI LRN купив у ANWIL S.A товар, частину якого в подальшому було продано декларанту, на підтвердження чого декларант надав повний пакет документів відповідно до положень митного кодексу України.

2.5. Стосовно не подання заявки та проформи-інвойсу згідно п. 4.2 зовнішньоекономічного контракту від 18.11.2021 року №SPG/01 - позивач зазначає, що документом, який підтверджує митну вартість товарів згідно статті 53 Митного кодексу України, зокрема є рахунок фактура (інвойс) або рахунок проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), який надався митному органу при поданні митної декларації. Таким чином, представник позивача вважає безпідставними наведені вище аргументи митного органу в частині не подання заявки та проформи-інвойсу, оскільки такі документи не визначені статтею 53 МК України.

2.6. Крім цього, представник позивача наголошує, що позивач також не погоджується з висновками митного органу стосовно виявлених розбіжностей по перевізнику, які ґрунтуються на тому, що в графі 16 від 31.08.2022 року №НАG220000274 перевізником є Chonka Vira, натомість договір на транспортування товару від 31.08.2022 року №Т-00001426 укладено з ТОВ ТЕК Транслогістик.

2.7.Однак, представник позивача пояснив, що відповідно до договору перевезення від 31.08.2022 року №Т-00001426 між ТОВ ТЕК Транслогістік (Експедитор) та ФОП ОСОБА_1 (Виконавець), а саме: п.1.1. На підставі договору, укладеного між експедитором та Замовником, Експедитор діє від свого імені та за рахунок коштів Замовника, залучаючи третю сторону-Виконавця для поставки вантажів автомобілями в міжнародному сполученні. Виконавець доставляє заявлені Експедитором вантажі, а Експедитор оплачує послуги Виконавця з коштів Замовника. Далі між декларантом (замовник) та ТОВ ТЕК Транслогістік (виконавець) 31.08.2022 року було укладено Заявку транспортного експедирування №6 за якою, Виконавець зобов`язується доставити ввірений йому відправником вантаж до місця призначення і видати його уповноваженій особі, а Замовник зобов`язується оплатити за перевезення домовлену суму. Вартість послуг за даною заявкою транспортного експедирування складає 16500,00 грн.

2.8. При цьому представник позивача зазначає, що згідно положень Митного кодексу України, витрати на перевезення після ввезення на митну територію України не включаються до митної вартості товарів, а тому у декларанта не було обов`язку надавати митному органу докази на підтвердження витрат на транспортування по митній території України.

2.9. Враховуючи наведені доводи представник позивача вважає, що позивачем правильно застосовано метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, як ввозяться на митну територію України, з огляду на положення МК України, а саме: надання всіх, передбачених МК України документів на підтвердження митної вартості товарів та відсутності у даних документах будь-яких посилок чи розбіжностей. згідно положень МК України, витрати на перевезення після ввезення на митну територію України не включаються до митної вартості товарів, а тому у декларанта не було обов`язку надавати митному органу докази на підтвердження витрат на транспортування по митній території України.

2.10. Крім того, декларант звернув увагу суду, що ним були надані всі біржові котировки за серпень 2022 року про які йдеться у оскаржуваному рішенні, в яких ціна відповідає фактурній ціні за товар. При цьому, що стосується інформації біржових організацій про вартість товару та сировини станом на 01.03.2022 року, то така інформація не стосується даної поставки, тому що товар декларантом був куплений 23.08.2022 року відповідно до специфікації №5 і декларант не може знати, яка ціна була у березні 2022 року.

2.11. За таких обставин, декларант вважає, що подані ним документи належним чином підтверджували заявлену митну вартість товару за першим методом ціною угоди. Проте, митний орган протиправно не визнав заявлену митну вартість товару за першим методом та застосував резервний метод.

Аргументи відповідача

2.12. Представник відповідача, згідно відзиву на позовну заяву та інших заяв по суті справи, заперечує щодо задоволення позову з огляду на наступне.

2.13. Так наголошує, що документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності.

2.14. Вказує, що відповідно до п. 4.2 зовнішньоекономічного контракту від 18.11.2021 року №SPG/01 передбачено, що формування партії товару здійснюється на підставі письмової заявки покупця, а у випадку згоди із заявкою продавець виставляє проформу-інвойс. Однак, заявки та проформи-інвойсу до митного органу не було подано, таким чином відомості зазначені декларантом не підтверджені належним чином.

2.15. Крім цього, відповідно до п. 4.3 зовнішньоекономічного контракту від 18.11.2021 року №SPG/01 передбачено надання копії експортної декларації, яка до митного оформлення не надана. Транзитна декларація 22LR882 не є декларацією країни відправлення, до того ж у транзитній декларації не містяться відомості про числове значення митної вартості товару.

2.16. Окрім цього наголошує, що згідно п. 9.1 зовнішньоекономічного контракту від 18.11.2021 року №SPG/01 покупець вправі за власний рахунок застрахувати товар, що постачається за цим контрактом. Відомостей щодо страхування безпосередньо вантажу або спростування факту страхування декларантом не надано. Таким чином не вказано відомості щодо необхідності включення чи невключення до митної вартості складової, передбаченої п. 7 ч. 10 ст. 58 МК України.

2.17. Крім того, згідно з відомостями, зазначеними у графі 16 CMR від 31.08.2022 року №HAG220000274 перевізником товару є Chonka Vira. Договір на транспортування товару від 31.08.2022 року № Т-00001426 укладено ТОВ ТЕК Транслогістік. Таким чином, вказані документи містять різні відомості щодо виконавця послуг з транспортування, що унеможливлює встановити належність до вказаної торгової операції інших транспортних документів. У рахунку-фактурі від 02.09.2022 року №465 зазначено розмір транспортно-експедиційних (витрати на транспортування + оплата послуг експедитора) витрат. У довідці від 02.09.2022 року №465 вказано розмір витрат лише на транспортування. Розміри, вказані в обох документах, співпадають, хоча логічно, що витрати на транспортування + експедиторські витрати мають бути більшими, ніж просто витрати на транспортування. Вказані розбіжності унеможливлюють перевірити правильність проведення декларантом розрахунку митної вартості і включення чи не включення до неї необхідних складових.

2.18. У відзиві також зазначено, що подана декларантом до митного оформлення декларація від 18.08.2022 року №22343100ІМ00176215 містить загальні відомості про, партію товару, у зв`язку із чим не можливо співставити її саме із даною поставкою, а також вона не є декларацією країни відправлення для позивача. Це є декларацією, за якою поставлялися товари турецькій фірмі Huzur Plastik від їх польських контрагентів. Вказана декларація не може слугувати належним підтвердженням того, що HUZUR Plastik купив у Anwil товар, частину якого у подальшому було продано декларанту. Кожен суб`єкт ринку не обмежений у виборі контрагентів, зокрема, й Huzur Plastik. Відтак, не доведено, що Huzur Plastik придбаває, а потім продає ПВХ, на підставі угод винятково з Anwil. Товар не наділений індивідуальними характеристиками, що дало б змогу вирізнити його з поміж іншого такого ж товару. Таким чином, не вбачається можливим співвіднести вказану декларацію з конкретною партією товару, що імпортував позивач й довести факт перепродажу Huzur Plastik товару за інвойсом від 31.08.2022 року №CI-IHR-22-268-8, попередньо оформленого за декларацією №22343100IM00176215 від 18.08.2022 року.

2.19. Враховуючи вищевикладене представник відповідача констатує, що не вбачалося можливим визнати визначену декларантом митну вартість із застосуванням першого методу її визначення (за ціною договору). Шляхом обміну електронними повідомленнями відбулася процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митої вартості товарів.

2.20. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не використано через відсутність інформації у митного органа щодо операцій імпорту в Україну ідентичних товарів. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних товарів не використано у зв`язку із відсутністю у митного органу інформації щодо оформлення подібних (аналогічних) товарів. Метод визначення митної вартості на основі віднімання та додавання не використано у зв`язку із відсутністю в митного органу інформації щодо основи для віднімання/додавання вартості. Митну вартість визначено за резервним методом.

2.21. За основу для визначення митної вартості взято раніше визнані (визначені) митними органами митні вартості: товару: МД №UA209170/2022/066503 від 30.08.2022 року Полімери вінілхлориду у первинних формах: полівінілхлорид PVC S-1 67 ANWIL у вигляді однорідного порошку білого кольору, не змішаний з іншими речовинами(пігментів, барвників, наповнювачів, пластифікаторів не виявлено), отриманий суспензійним способом. Фізико - хімічні характеристики: константа Фікентчера-67, очевидна об`ємна щільність - 0,585+-0,035 г/мл, масова частка вологи та летких речовин - 0,3%. Торговельна марка ANWIL. Країна виробництва PL. Виробник немає даних, рівень митної вартості 1,48 $/кг. Зазначену митну декларацію взято за основу при визначенні рівня митної вартості, оскільки оформлювані за нею товари максимально відповідають за фізичними характеристиками, обсягом, походженням та часом митного оформлення.

2.22. Таким чином, митниця наполягає на правильності власної позиції та на необґрунтованості та невмотивованості позиції позивача.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи та згідно аргументів сторін судом встановлено, що 08.09.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ Скай Полімер Груп подало до Чернівецької митниці Держмитслужби України митну декларацію №UA408020/2022/037859, згідно якої заявлена митна вартість товару була визначена за методом, який передбачений пп.1 ч.1 ст.57 МК України, основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також надані підтверджуючі митну вартість документи, зазначені у графі 44.

3.2. 09.09.2022 року Чернівецькою митницею Держмитслужби України, за результатами розгляду митної декларації, прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA40800/2022/000049/2 від 09.09.2022 року, згідно якого митним органом визначено митну вартість за резервним методом та зобов`язано декларанта подати нову митну декларацію за ціною товару, яка зазначена в Рішенні про коригування митної вартості. Підставою для коригування митної вартості товару в рішенні митний орган зазначає ч. 3 ст. 53 МК України, зокрема те, що документи, які підтверджують митну вартість документально не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності, а саме:

- відповідно до пункту 4.2. зовнішньоекономічного контракту від 18.11.2021 року №SPG/01 передбачено, що формування партії товару здійснюється на підставі письмової заявки покупця, у якій повинно бути зазначено кількість, асортимент, номенклатура, умови поставки, терміни відвантаження та поставки товару, а також інші суттєві умови поставки товару. У випадку згоди із заявкою продавець виставляє проформу-інвойс. До митного оформлення ні заявки, ні проформи-інвойсу не надано;

- згідно п. 4.3 зовнішньоекономічного контракту від 18.11.2021 року №SPG/01 передбачено надання копії експортної декларації, яка не надана до митного оформлення;

- згідно п. 9.1 зовнішньоекономічного контракту від 18.11.2021 року №SPG/01 покупець вправі за власний рахунок застрахувати товар, що постачається за цим контрактом. Відомостей щодо страхування безпосередньо вантажу або спростування факту страхування декларантом не надано;

- згідно відомостей, зазначених у графі 16 CMR від 31.08.2022 року №HAG220000274, перевізником є Chonka Vira. Договір на транспортування товару від 31.08.2022 року № Т-00001426 укладено ТОВ ТЕК Транслогістік. У рахунку від 02.09.2022 року №465 зазначено експедиційні витрати по митній території України, числове значення яких не можливо перевірити та які не додано до митної вартості товару;

- подана до митного оформлення декларація від 18.08.2022 року №22343100IM00176215 не є декларацією країни відправлення, так як специфікація про постачання товару укладена 23.08.2022 року та країною відправлення є Туреччина;

- згідно відомостей, зазначених у специфікації від 23.08.2022 року №5, ціна зафіксована з дати підписання цієї специфікації. Посилаючись на п.п. 3.3 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС від 11.09.2015 року №689, за відсутності даних про щоденні біржові котирування для аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовується інформація про середні значення біржових котирувань за календарний місяць, в якому здійснювалось відвантаження товару. Відомості біржових організацій за встановлені декларантом періоди не надано.

З огляду на вищевказане, митний орган зазначив, що декларантом неправильно проведено розрахунок митної вартості товару та не підтверджено у встановленому МК порядку заявлений рівень митної вартості товарів. За таких обставин, митний орган запропонував декларанту надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Однак, як вбачається з указаного рішення, всі додатково надані декларантом документи, на думку митного органу, не спростовують виявлені розбіжності. Враховуючи вищевикладене, не вбачалося можливим визнати визначену декларантом митну вартість із застосуванням першого методу її визначення (за ціною договору).

У вказаному рішенні про коригування митної вартості товарів, у ньому, окрім наведених вище обставин, також зазначено про те, що заявлена митна вартість товарів не може бути визнана митним органом. Відбулась процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення спірної вартості товарів. В митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому, відповідно до статей 59, 60 Митного кодексу України неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62, 63 Митного кодексу України методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митного органу відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Було обрано метод визначення митної вартості резервний. За основу для визначення митної вартості взято раніше визнані (визначені) митними органами митні вартості товару МД № UA209170/2022/066503 від 30.08.2022 Полімери вінілхлориду у первинних формах: полівінілхлорид PVC S-67 ANWIL у вигляді однорідного порошку білого кольору, не змішаний з іншими речовинами (пігментів, барвників, наповнювачів, пластифікатор не виявлено), отриманий суспензійним способом. Фізико-хімічні характеристики: константа Фікентчера-67, очевидна об`ємна щільність 0,585+-0,035 г/мл, масова частка вологи та летких речовин 0,3%. Торговельна марка ANWIL. країна виробництва PL. Виробник немає даних, рівень митної вартості 1,48 $/кг. Висновок: подання нової митної декларації за ціною товару, зазначеному в Рішенні про коригування митної вартості.

3.3. 17.10.2022 року ТОВ Скай Полімер Груп звернулося до митного органу з листом (вих.№17/10-7), в якому просило скасувати рішення про коригування митної вартості товарів та повернути суму переплачених коштів у розмірі 31091,42 грн.

3.4. За результатами розгляду поданого декларантом листа, Чернівецька митниця Державної митної служби України надала відповідь від 08.11.2022 року №7.2-08-1/7.2-15-02/13/5957, в якій повідомила про відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості товарів та повернення суми переплачених коштів.

3.5. У зв`язку з прийнятим рішенням про коригуванням митної вартості товару №UA40800/2022/000049/2 від 09.09.2022 року, Чернівецькою митницею було сформовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA408020/2022/000875.

ІV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА

4.1. Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

4.2. Згідно статті 1 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI (далі - МК України) законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

4.3. Частиною 1 статті 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

4.4. Згідно частини 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

4.5. Відповідно до частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

4.6. Згідно частини 8 статті 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів:

1) заявлений митний режим, тип декларації та відомості про особливості переміщення;

2) відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів і сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору, - також про іншу, крім сторони зовнішньоекономічного договору (контракту), сторону такого посередницького договору;

3) відомості про найменування країн відправлення та призначення;

4) відомості про транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для міжнародного перевезення товарів та/або їх перевезення митною територією України під митним контролем, та контейнери;

5) відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів;

6) відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про надання забезпечення сплати митних платежів: а) ставки митних платежів; б) застосування пільг зі сплати митних платежів; в) суми митних платежів; г) офіційний курс валюти України до іноземної валюти, у якій складені рахунки, визначений відповідно до статті 3-1 цього Кодексу; ґ) спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів; д) спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі надання забезпечення сплати митних платежів);

7) відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), та його основні умови;

8) відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України;

9) відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу;

10) довідковий номер декларації (за бажанням декларанта).

4.7. Відповідно до статей 49, 50 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

4.8. Згідно із частиною 1 статті 51, частиною 1 статті 52 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

4.9. Як встановлено частиною 2 статті 52 МК України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

4.10. Згідно із частинами 1, 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

4.11. Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

4.12. Згідно частини 1-3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

4.13. Частиною 5 статті 54 МК України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

4.15. Згідно із частиною 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

4.16. Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

4.17. Відповідно до частини 1 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

4.18. Частинами 2 та 3 статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

4.19. Відповідно до частин 4,5 статті 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

4.20. Пунктом 6 частини 10 статті 58 МК України визначено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

4.21. У свою чергу, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню витрати на транспортування після ввезення (пункт 2 частини 11 статті 58 МК України).

4.22. Враховуючи зазначене, суд вражає за доцільне визначити те, що обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу.

4.23. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митного органу є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

4.24. Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 18 травня 2022 року у справі № 620/1735/20.

4.25. Також, Верховним Судом ще у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №809/1884/16 та від 14 серпня 2018 року у справі №826/5868/16 наголошувалося, що відповідно положень статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

4.26. Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

4.27. При цьому, враховуючи фактичні обсяги партії товарів, для визначення митної вартості використовується найменша вартість із альтернативних, згідно наявної у митного органу інформації.

4.28. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

4.29. Разом з тим дискреційні функції таких органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

4.30. Витребування документів, визначених частиною 3 статті 53 МК України, може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей щодо заявленої митної вартості товару, а саме: якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України: 1) містять розбіжності; 2) містять наявні ознаки підробки; 3) не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; 4) не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

4.31. Поряд з цим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

4.32. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

4.33. В постанові від 20.03.2020 року у справі № 480/АА23/18 Верховний Суд також висловив правову позицію, відповідно до якої неподання декларантом документів, зазначених у частинах 2-4 статті 53 МК України, саме по собі не тягне для нього негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише у тому випадку, коли у органу доходів і зборів будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

4.34. У свою чергу, у постанові від 05 травня 2022 року у справі № 2040/6019/18 Верховним Судом наголошено, що в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598). Отже, з системного аналізу наведених норм права випливає, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною 2 статті 55 Митного кодексу України, має також містити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

4.35. При цьому, згідно правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 27.03.2021 року у справі №540/2605/18, від 07.05.2020 року у справі №1.380.2019.001625, від 07.02.2023 року у справі №804/5961/16, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

4.36. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи інформації щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

5.1. Предметом цього позову є рішення Чернівецької митниці Держмитслужби про коригування митної вартості №UA40800/2022/000049/2 від 09.09.2022 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску ми пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA408020/2022/000875.

5.2. Отже, при розгляді цієї справи, суд має надати цим рішенням оцінку на предмет відповідності чинним нормативно-правовим актам, через призму верховенства права та критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені у частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Окрім цього, для зручності та зрозумілості, оцінка на предмет правомірності оскаржуваних актів буде проводитись, виходячи із обґрунтування яке такі рішення містять.

5.3. Так, з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що при перевірці заявленої позивачем митної вартості товару відповідач дійшов висновку про те, що подані документи, які підтверджують митну вартість, містять розбіжності, а саме:

- відповідно до пункту 4.2. зовнішньоекономічного контракту від 18.11.2021 року №SPG/01 передбачено, що формування партії товару здійснюється на підставі письмової заявки покупця, у якій повинно бути зазначено кількість, асортимент, номенклатура, умови поставки, терміни відвантаження та поставки товару, а також інші суттєві умови поставки товару. У випадку згоди із заявкою продавець виставляє проформу-інвойс. До митного оформлення ні заявки, ні проформи-інвойсу не надано;

- згідно п. 4.3 зовнішньоекономічного контракту від 18.11.2021 року №SPG/01 передбачено надання копії експортної декларації, яка не надана до митного оформлення;

- згідно п. 9.1 зовнішньоекономічного контракту від 18.11.2021 року №SPG/01 покупець вправі за власний рахунок застрахувати товар, що постачається за цим контрактом. Відомостей щодо страхування безпосередньо вантажу або спростування факту страхування декларантом не надано;

- згідно відомостей, зазначених у графі 16 CMR від 31.08.2022 року №HAG220000274, перевізником є Chonka Vira. Договір на транспортування товару від 31.08.2022 року № Т-00001426 укладено ТОВ ТЕК Транслогістік. У рахунку від 02.09.2022 року №465 зазначено експедиційні витрати по митній території України, числове значення яких не можливо перевірити та які не додано до митної вартості товару;

- подана до митного оформлення декларація від 18.08.2022 року №22343100IM00176215 не є декларацією країни відправлення, так як специфікація про постачання товару укладена 23.08.2022 року та країною відправлення є Туреччина;

- згідно відомостей, зазначених у специфікації від 23.08.2022 року №5, ціна зафіксована з дати підписання цієї специфікації. Посилаючись на п.п. 3.3 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС від 11.09.2015 року №689, за відсутності даних про щоденні біржові котирування для аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовується інформація про середні значення біржових котирувань за календарний місяць, в якому здійснювалось відвантаження товару. Відомості біржових організацій за встановлені декларантом періоди не надано.

5.4. Однак, за результатом дослідженням матеріалів справи суд не погоджується із висновками відповідача, викладеними у оскаржуваному рішенні, а також із доводами представника відповідача, що наведені у заявах по суті справи, стосовно того, що подані позивачем документи на підтвердження митної вартості товарів документально не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та місять розбіжності.

5.5. В ході судового розгляду судом визначено, що декларантом вартість товару була визначена відповідно до основного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції): у МД №UA408020/2022/037859 вказано, що ціна ввезеного позивачем товару складає 23300,00 доларів США.

5.6. Так, з матеріалів справи вбачається, що 18 листопада 2021 року між Компанією HUZUR PLASTIK MAD ITH SAN VE TIC LTD STI, як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю Скай Полімер Груп, як покупцем укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу товару №SPG/01 (далі - Контракт, Договір). Відповідно до пункту 1.1. Контракту предметом даного Контракту є численні поставки товару відповідно до інвойсів, які є невід`ємною частиною даного Контракту. Згідно пунктів 2.1.-2.2. Контракту марка та ціна товару (найменування та ціна за одиницю) погоджуються сторонами по кожній окремій партії та вказуються в інвойсах. Загальна ціна цього контракту складається з сум інвойсів, виставлених до даного контракту. Пунктом 3.1 Контракту передбачено, що умови оплати погоджуються між сторонами на кожну окрему партію та вказуються в інвойсах.

5.7. Відповідно до інвойсу №CI-IHR-22-268-8 від 31.08.2022 року продавцем виставлено рахунок на оплату за товар PVC ANWIL S-67 на загальну суму 23300 доларів США.

5.8. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначення позивачем у МД №UA408020/2022/037859 вартості товару полівінілхлорид не змішаний з іншими речовинами: полівінілхлорид суспензійний марка PVC ANWIL S-67-20000 кг., константа фікентчера К 66,5 використовується для виготовлення труб, профілів, трубок, листів та плівки саме згідно остаточної вартості, вказаної в інвойсі 23300,00 доларів США.

5.9. Стосовно ж посилань відповідача в оскаржуваному рішенні про ненадання декларантом ні заявки, ні проформи інвойсу до митного оформлення, то такі не знаходять свого підтвердження матеріалами справи, оскільки згідно МД №UA408020/2022/037859 та безпосередньо Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2022/000875 декларантом було надано інвойс №CI-IHR-22-268-8 від 31.08.2022 року, який містить кількість, асортимент, номенклатуру, умови поставки.

5.10. До того ж згідно вимог пункту 3 частини 2 статті 53 МК України, саме рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа є документами, які підтверджують митну вартість товарів.

5.11. Щодо посилань відповідача в оскаржуваному рішенні щодо ненадання експортної декларації, то такі суд також вважає необґрунтованими, з огляду на те, що згідно картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення позивачем до митного оформлення надавалася копія транзитної декларації 22LR882 від 31.08.2022 року, яка для декларанта є декларацією країни-відправника (тобто експортною декларацією). Разом з тим, сукупність всієї іншої поданої декларантом документації дає всі підстави визначити вартість товару та перевірити правильність її визначення декларантом.

5.12. Що стосується аргументів митного органу, що декларація від 18.08.2022 року №22343100ІМ00176215 не є декларацією країни відправлення, так як специфікація про постачання товару укладена 23.08.2022 року та країною відправлення є Туреччина, то, як зазначив представник позивача, така була надана митному органу на підтвердження того, що HUZUR PLASTIK KIM MAD ITH IHR SAN VE TIC LTD STI купив у ANWIL S.A. товар, частину якого у подальшому було продано декларанту, на підтвердження чого декларант надав повний пакет документів відповідно до положень Митного кодексу України.

5.13. Стосовно страхування вантажу або спростування факту страхування, то суд зазначає, що пунктом 9.1. Контракту встановлено, що покупець вправі за свій рахунок застрахувати товар, що постачається за контрактом. Тобто, зі змісту вказаного пункту вбачається, що страхування товару є правом покупця, а не обов`язком.

5.14. Разом з тим, згідно довідки про транспортні витрати №465 від 02.09.2022 року, наданої позивачем разом з поданням митної декларації до митного оформлення, вбачається, що страхування вантажу не проводилося. А відтак, з поданих митному органу до митного оформлення документів, останній володів достатньою інформацією про те, що страхування вантажу позивачем не здійснювалося.

5.15. Окрім цього, в оскаржуваному рішенні митним органом вказано, що згідно відомостей, зазначених у графі 16 CMR від 31.08.2022 №HAG220000274, перевізником є Chonka Vira. Договір на транспортування товару від 31.08.2022 року № Т-00001426 укладено ТОВ ТЕК Транслогістік. У рахунку від 02.09.2022 року №465 зазначено експедиційні витрати по митній території України, числове значення яких не можливо перевірити та які не додано до митної вартості товару. У даному контексті, суд звертає увагу на наступне.

5.16. Відповідно до заявки транспортного експедирування №6 від 31.08.2022 року ТОВ ТЕК Транслогістік (Виконавець) за даною заявкою зобов`язується доставити ввірений йому відправником вантаж до місця призначення і видати його уповноваженій особі, а ТОВ Скай Полімер Груп (Замовник) зобов`язується оплатити за перевезення домовлену суму. Згідно даної заявки вартість послуг складає 16500 грн. В графі Відомості про перевізника зазначено ФОП ОСОБА_1 .

5.17. На виконання вказаної заявки ТОВ ТЕК Транслогістік виставлено рахунок-фактуру №465 від 02.09.2022 на суму 165000, яка включає в себе транспортно-експедиційні послуги по маршруту: м. Стамбул (Турція) м/п Порубне-Сірет (140000,00 грн) та Транспортно-експедиційні послуги по маршруту: м/п Порубне-Сірет м. Київ (Україна) (25000,00 грн).

5.18. У свою чергу судом також встановлено, що 31.08.2022 року між ТОВ ТЕК Транслогістік (Експедитор) та ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) укладено договір перевезення №Т-00001426. Пунктом 1.1. договору передбачено, що на підставі договору укладеного між Експедитором та Замовником, Експедитор діє від свого імені та за рахунок коштів Замовника, залучаючи третю сторону Виконавця, для доставки вантажів автомобілями в міжнародному сполученні. Виконавець доставляє заявлені Експедитором вантажі, а Експедитор оплачує послуги Виконавця з коштів Замовника на узгоджених нижче умовах.

5.19. Таким чином, транспортно-експедиторська компанія, до якої звернувся позивач, надала послуги саме з організації перевезення товару, шляхом доручення іншій компанії-перевізнику ФОП ОСОБА_1 . При цьому у вартість наданих послуг з організації перевезення включаються і витрати з перевезення такого товару. Враховуючи викладене, витрати на перевезення товару, які зазначені в рахунку на оплату, обґрунтовано виставлені саме транспортно-експедиторською компанією ТОВ ТЕК Транслогістік, а не залученим цією компанією перевізником ФОП ОСОБА_1 . А тому, суд вважає помилковими твердження митного органу про неможливість перевірити числове значення експедиційних витрат.

5.20. Стосовно правильності обчислення та включення декларантом експедиційних витрат по митній території України до заявленої митної вартості товару суд зазначає таке.

5.21. Відповідно до частини 11 статті 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню: 1) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання; 2) витрати на транспортування після ввезення; 3) податки, які справляються в Україні.

5.22. Аналіз наведених норм свідчить про те, що до митної вартості товару не включаються витрати на транспортування після ввезення вантажу на митну територію України за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню.

5.23. Із згаданого вище рахунку-фактури №465 від 02.09.2022 року вбачається, що витрати по транспортуванню склали 165000,00 грн, а саме по маршрутах: м. Стамбул (Турція) м/п Порубне-Сірет 140000,00 грн; м/п Порубне-Сірет м. Київ (Україна) 25000,00 грн (а.с. 46). Тобто, витрати з перевезення вантажу по митній території України, а саме з м/п Порубне-Сірет до м. Київ (Україна), склали 25000,00 грн.

5.24. Таким чином, враховуючи пункт 3 частини 11 статті 58 МК України, суд приходить до висновку, що витрати з перевезення вантажу по митній території України у розмірі 25000,00 грн взагалі не включаються до заявленої митної вартості товару, оскільки такі були виділені із загальної ціни (165000,00 грн), що була фактично сплачена або підлягає сплаті за перевезення вантажу. Тобто, у декларанта не було обов`язку надавати митному органу документи на підтвердження експедиційних витрат по митній території України, а тому суд відхиляє наведені вище аргументи відповідача.

5.25. У оскаржуваному рішенні констатовано також те, що згідно відомостей, зазначених у специфікації від 23.08.2022 року №5, ціна зафіксована з дати підписання цієї специфікації. Посилаючись на п.п. 3.3 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС від 11.09.2015 року №689, за відсутності даних про щоденні біржові котирування для аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовується інформація про середні значення біржових котирувань за календарний місяць, в якому здійснювалось відвантаження товару. Відомості біржових організацій за встановлені декларантом періоди не надано.

5.26. Суд звертає увагу на те, що оскаржуване рішення містить посилання на наказ ДФС від 11.09.2015 року №689, який втратив чинність згідно наказу ДМС України від 01.07.2021 року №476 Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, тобто на момент прийняття оскаржуваного рішення чинним був наказ ДМС України від 01.07.2021 року №476.

5.27. Так, згідно підпункту 3.1 пункту 3 наказу ДМС України від 01.07.2021 року №476 посадова особа митного органу, яка здійснює аналіз, виявлення та оцінку ризиків, повинна враховувати особливості формування вартості товарів, які реалізуються в порядку біржової торгівлі.

5.28. Під час здійснення аналізу, виявлення та оцінки ризиків товарів, які є об`єктом біржової торгівлі, ціну договору щодо товару, який імпортується (вартість операції), без урахування витрат на доставку, комісійних витрат, премії або знижки за фактичну якість товару і премії продавцю необхідно порівнювати зі значенням біржових котирувань за період 10 днів, що передує даті складання рахунка-фактури (інвойсу) або додатка (специфікації) до зовнішньоекономічного договору (контракту). Під час здійснення аналізу, виявлення та оцінки ризиків на підставі сировинних складових ураховуються дані про вміст та вартість сировини, що використовується для виготовлення цього товару. За відсутності даних про щоденні біржові котирування для аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовується інформація про середні значення біржових котирувань за календарний місяць, в якому здійснювалось відвантаження товару.

5.29. Зважаючи на зауваження митного органу в частині не надання митному органу відомостей біржових організацій, декларантом додатково було надано митному органу інформацію біржових організацій про вартість аналогічного товару, зокрема за серпень 2022 року.

5.30. З урахуванням наведеного, суд відхиляє аргументи митного органу в частині не надання інформації біржових організацій про середні значення біржових котирувань, оскільки декларант, на вимогу митного органу, надав документи біржових організації, зокрема за серпень 2022 року.

5.31. Суд також звертає увагу на те, що згідно інвойсу №CI-IRR-22-268-6 від 31.08.2022 року 100% передплата товару є обов`язковою умовою поставки товару, що слідує із зазначеного в інвойсі %100 CASH IN ADVANCE.

5.32. Відповідно до специфікації №5 від 18.11.2021 року до зовнішньоекономічного контракту сума поставки складає 186400,00 USD.

5.33. Позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення в іноземній валюті №44 від 24 серпня 2022 року на суму 186400,00 доларів США, що фактично свідчить про оплату декларантом всієї суми зовнішньоекономічного контракту, в тому числі і суми згідно інвойсу №CI-IRR-22-268-8 від 31.08.2022 року у розмірі 23300,00 USD.

5.34. Також суд звертає увагу на те, що відповідно до оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів у зв`язку із виявленням наведених вище розбіжностей у документах декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: - бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, що місять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - якщо здійснювалося страхування страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) для підтвердження вартості товару; - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), для підтвердження вартості товару; - виписку з бухгалтерської документації, щодо підтвердження вартості товару та транспортування; - копію митної декларації країни відправлення , щодо підтвердження вартості товару та транспортування; - інформація біржових організацій про вартість товару на дати узгодження ціни за зовнішньоекономічним контрактом.

5.35. Як вбачається з відзиву та доданих до нього матеріалів, на виконання частини 3 статті 53 МК України Товариством з обмеженою відповідальністю Скай Полімер Груп на підтвердження заявленої митної вартості товару додатково було надано митному органу платіжне доручення №44 від 24.08.2022, №45 від 31.08.2022 року, заявку на купівлю іноземної валюти №40 від 24.08.2022 року, заявку на купівлю іноземної валюти №41 від 31.08.2022, транспортні (перевізні) документи, рахунки на оплату транспортних послуг, рахунки фактури, які підтверджують митну вартість, експортні та транзитні митні декларації, біржові котировки за серпень 2022 року. За власним бажанням декларантом було надано висновок Держзовнішінформа №112/138 від 08.09.2022 року.

5.36. Однак відповідачем вказані документи не взяті до уваги, оскільки вони не спростовують зазначені митним органом розбіжності. Водночас суд звертає увагу на те, що причин відхилення вказаних документів відповідачем в оскаржуваному рішенні не наведено.

5.37. При цьому відповідно до листа №3 від 09.09.2022 року, митний брокер ФОП ОСОБА_2 повідомив Управлінню митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД, що ним були надані всі документи. Інших документів, окрім тих, що перелічені в запиті надати неможливо. У ході розгляду справи відповідачем не доведено, що витребувані митним органом у декларанта документи є документами, необхідними для усунення (спростування) саме тих розбіжностей, які мали місце на думку митного органу в документах, поданих позивачем до митного оформлення товару.

5.38. При цьому, митним органом як суб`єктом владних повноважень, не надано суду обґрунтованих доводів й, відповідно, не доведено наявності правових підстав для обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей на підтвердження правильності визначення ним митної вартості товару за ціною договору.

5.39. Враховуючи викладене у своїй сукупності, суд погоджується з твердженням представника позивача, що позивачем разом з митною декларацією до митного органу було надано усіх належних документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, та, відповідно, про безпідставність висновку відповідача про те, що надані позивачем документи містять розбіжності і не підтверджують заявлену за ціною договору митну вартість товару.

5.40. Відтак, з огляду на викладене, а також зважаючи на безпідставність доводів митного органу, викладених у оскаржуваному рішенні, суд вважає, що у працівників митного органу були наявні всі правові підстави для застосування першого методу визначення митної вартості товару за ціною угоди. Однак, митний орган безпідставно прийняв рішення про коригування митної вартості товарів та визначив митну вартість товару за резервним методом.

5.41. Указане свідчить про безпідставність та незаконність оскаржуваних у цій справі рішень.

5.42. Такого ж висновку дійшов і Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 27.07.2023 року по справі №600/316/23-а у схожих правовідносинах.

5.43. Вирішуючи спір, суд також звертає увагу на те, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару зазначено про проведення з декларантом консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товарів, однак не вказано причини неможливості застосування другого п`ятого методів визначення вартості товару.

5.44. Суд вважає, що коригування митної вартості є способом мінімізації шкоди державі від невірного декларування товарів, що ввозяться на територію України, однак таке корегування, як і будь-яке інше рішення суб`єкта владних повноважень, має відповідати критеріям законності, які наведені у частині 2 статті 2 КАС України, чого відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень не дотримано.

5.45. Враховуючи викладене, перевіряючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару на відповідність критеріям, наведених у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про те, що при його прийнятті відповідач діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень; недобросовісно й нерозсудливо.

5.46. А тому, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваного рішення Чернівецької митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару.

5.47. Зважаючи на протиправність прийнятного рішення про коригування митної вартості товарів наявні підстави для скасування і Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, як рішення похідного характеру.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ

6.1. Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

6.2. Аналізуючи матеріали адміністративної справи у своїй сукупності, суд вважає, що відповідачами не доведено суду правомірність прийняття оскаржуваних позивачем рішень, відтак такі підлягають скасуванню.

6.3. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню з підстав викладених у його мотивувальній частині.

6.4. При цьому, суд зазначає, що решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

VІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

7.1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

7.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5368,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2746 від 01.03.2023 року.

7.3. У зв`язку із тим, що цей позов задоволено повністю, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 5368,00 грн. за рахунок їх бюджетних асигнувань.

7.4. Доказів понесення інших витрат суду надано не було.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Скай Полімер Груп до Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Чернівецької митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA40800/2022/000049/2 від 09.09.2022 року.

3. Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA408020/2022/000875 від 09.09.2022 року.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Скай Полімер Груп за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці Державної митної служби України судові витрати у вигляді сплаченого згідно платіжного доручення № 2746 від 01.03.2023 року судового збору у розмірі 5368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн 00 коп.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Скай Полімер Груп (м. Київ, вул. Трускавецька, буд. 2А, приміщ. 7, ).

Відповідач Чернівецька митниця Державної митної служби України (м. Чернівці, вул. Руська, буд. 248М, ).

Суддя О.В. Анісімов