Справа № 460/3033/23
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 серпня 2023 року м. Рівне №460/3033/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області
про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у призначенні дострокової пенсії за віком; визнання протиправним та скасування рішення від 23.01.2023 №41 про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком; зобов`язання зарахувати до стажу, що дає право на призначення дострокової пенсії за віком, періоду проходження військової служби та виконання інтернаціонального обов`язку та участі в бойових діях на території колишньої Югославії з 05.05.1994 по 03.11.1994 з розрахунку один місяць служби за три місяці; зобов`язання призначити дострокову пенсію за віком відповідно до п. 4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту офіційної відмови 23.01.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що разом із заявою про призначення дострокової пенсії подав відповідачу необхідні документи, в тому числі посвідчення учасника бойових дій та довідки, що визначають право на обчислення стажу на пільгових умовах, а тому вважає протиправною відмову відповідача у призначенні дострокової пенсії за віком, як учаснику бойових дій. Просить позовну заяву задовольнити повністю.

Ухвалою від 13.02.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій прийнято до розгляду. Відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в адміністративній справі №460/3033/23.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало відзив на позовну заяву, в якому заперечило проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовував тим, що всупереч вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, до заяви про призначення дострокової пенсії позивачем не було долучено довідку за формою згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, щодо стажу військової служби у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку. За наведених обставин, на думку відповідач, відсутні підстави для призначення позивачу дострокової пенсії на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Ухвалою від 24.07.2023 залучено Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до участі у справі як другого відповідача.

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відзиву на позовну заяву не подало.

Розглянувши позовну заяву, відзив, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

09 листопада 2022 року позивач звернувся територіального органу Пенсійного Фонду України, а саме до відділу обслуговування громадян (сервісний центр) № 4 Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо призначення пенсії за віком, як учаснику бойових дій в колишній Югославії, зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі також Закон України № 1058-ІV), починаючи з дати звернення за її призначенням, а саме із 09.11.2022 року.

До заяви долучено копії паспорту, РНОКПП, трудової книжки, посвідчення учасника бойових дій, довідку про періоди проходження військової служби №1/2334 від 15.04.2022, видану Лубенським РТЦК та СП, архівну довідку №179/1/4848 від 22.08.2022, видану Галузевим державним архівом Міністерства оборони України про безпосередню участь в бойових діях на території колишньої Югославії.

За результатом розгляду даного звернення 15.11.2022 органом Пенсійного фонду України у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій позивачу відмовлено, у зв`язку із відсутню необхідних документів, що підтверджують факт прийняття його участі в бойових діях, про що винесено рішення про відмову у призначенні пенсії №41 від 15.11.2022.

16.01.2023 позивач повторно звернувся до відділу обслуговування громадян (сервісний центр) № 4 Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо призначення пенсії за віком, як учаснику бойових дій в колишній Югославії, зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України № 1058-ІV.

До повторної заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 подані наступні документи: паспорт, реєстраційний номер облікової картки платника податків, трудова книжка, посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 17.01.1996, довідка про періоди проходження військової служби №1/2334 від 15.04.2022, видана Лубенським РТЦК та СП, архівна довідка № 179/1/4848 від 29.08.2022, видана Галузевим державним архівом Міністерства оборони України на ім`я ОСОБА_1 про безпосередню участь в бойових діях на території колишньої Югославії, довідка № 370 від 02.11.1994 військової частини НОМЕР_2 про участь ОСОБА_1 в період часу з 05.05.1994 року по 03.11.1994 про участь у бойових діях у складі військової частини НОМЕР_2 60 окремого спеціального батальйону на території колишньої Югославії, військового квитка серії НОМЕР_3 від 28.05.1985 року, де на сторінці «7» та «25» містяться відомості про участь позивача у період з 05.05.1994 року по 03.11.1994 року у бойових діях у складі військової частини НОМЕР_2 на території колишньої Югославії.

Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №41 від 23.01.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій, при цьому, зазначено, що страховий стаж становить 24 роки 6 місяців 20 днів.

Вважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Зі змісту частини 3 статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини 1 Європейської Соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №1058-IV) відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 якого військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

В свою чергу, правовий статус ветеранів війни визначений Законом України від 22.10.1993 №3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі - Закон № 3551-XII) відповідно до статті 5 якого учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно з положеннями статті 6 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій визнаються учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Відповідно до пункту 3 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302, учасникам бойових дій видаються посвідчення з написом Посвідчення учасника бойових дій та нагрудний знак Ветеран війни - учасник бойових дій.

Посвідчення учасника бойових дій і нагрудний знак видаються Мін`юстом, органами Міноборони, МВС, Мінветеранів, Національної поліції, ДСНС, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, ДФС, Адміністрації Державної прикордонної служби, Держспецзв`язку, а також Держспецтрансслужбою за місцем реєстрації ветерана (пункт 7 вказаного Положення).

Пунктом 2 цього Положення встановлено, що Посвідчення учасника бойових дій і нагрудний знак видаються Мін`юстом, органами Міноборони, МВС, Мінветеранів, Національної поліції, ДСНС, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, ДФС, Адміністрації Державної прикордонної служби, Держспецзв`язку, а також Держспецтрансслужбою за місцем реєстрації ветерана.

Суд звертає увагу, що повноваження щодо перевірки наявності у особи права на отримання статусу учасника бойових дій, в тому числі, й перевірки факту чи брала така особа участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ, належать органам, які видають Посвідчення учасника бойових дій. Останнє є єдиним документом, що підтверджує статус учасника бойових дій та надає особі право користування пільгами, встановленими законом, в тому числі, і пільгами щодо дострокового призначення пенсії.

До матеріалів справи долучено копію посвідчення серії НОМЕР_1 від 17.01.1996 відповідно до якого ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

При цьому, належність позивача до особи, яка має статус учасника бойових дій не оскаржується, посвідчення не визнано недійсним та не скасовано у встановленому Законом порядку.

Статтею 44 Закону № 3551-XII встановлено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника бойових дій, довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або довідка про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, або довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637).

За формою довідки така містить інформацію про те, що особа проходила військову службу в складі діючої армії в період бойових дій (у тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебуванні в партизанських загонах і з`єднаннях) із зазначенням загальної кількості років, місяців і днів та із зазначенням того, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Отже, вказані положення пункту 2.1 Порядку 22-1 документом, що посвідчують спеціальний статус особи для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій, визначають: 1) посвідчення учасника бойових дій або 2) довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. Такі документи є альтернативними документами, що посвідчують спеціальний статус особи для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій, які кожний окремо є достатнім документом, який засвідчує спеціальний статус особи, яка звернулась за призначенням пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 09 червня 2021 року у справі №340/576/19.

Як вбачається зі змісту оспорюваного рішення та відзиву на позовну заяву відповідачами не заперечується досягнення позивачем відповідного віку для призначення пенсії. Натомість, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком як учаснику бойових дій стала відсутність довідки, передбаченої додатком 2 до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, а також відсутність необхідного страхового стажу.

В свою чергу, позивач надав Пенсійному органу разом із заявою щодо призначення пенсії трудову книжку, довідку про періоди проходження військової служби №1/2334 від 15.04.2022, видану Лубенським РТЦК та СП, архівну довідку № 179/1/4848 від 29.08.2022, видану Галузевим державним архівом Міністерства оборони України на ім`я ОСОБА_1 про безпосередню участь в бойових діях на території колишньої Югославії, довідку № 370 від 02.11.1994 військової частини НОМЕР_2 про участь ОСОБА_1 в період часу з 05.05.1994 по 03.11.1994 про участь у бойових діях у складі військової частини НОМЕР_2 60 окремого спеціального батальйону на території колишньої Югославії, військового квитка серії НОМЕР_3 від 28.05.1985 року, де на сторінці «7» та «25» містяться відомості про участь позивача у період з 05.05.1994 року по 03.11.1994 у бойових діях у складі військової частини НОМЕР_2 на території колишньої Югославії.

Абзацом шостим пункту 6 Порядку №637 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до трудового стажу на підставі довідок військових комісаріатів, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток №2).

Згідно з додатком №2 до Порядку №637, довідка видається на прізвище, ім`я, по батькові особи про те, що вона проходила військову службу в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях), із зазначенням військового звання особи та загальної кількісті років, місяців і днів її участі в бойових діях. Також у довідці має бути вказано про те, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці, а сама довідка видана для подання органам Пенсійного фонду.

Суд наголошує на тому, що обов`язок належного оформлення вказаної довідки покладається саме на військові комісаріати, а не на особу, яка звертається за її видачею. Тому підстава неналежного оформлення довідки про участь позивача в бойових діях на території колишньої Югославії у період з 05.05.1994 по 03.11.1994 не може бути підставою для відмови у призначенні належної позивачу пенсії. Разом з тим, територіальні органи Пенсійного фонду України не позбавлені можливості надсилати уповноваженим органам відповідні запити для уточнення даних.

Пунктом 6 Порядку №637 також визначено, що для підтвердження військової служби приймаються довідки архівних і військово-лікувальних установ.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року №30 Про пільги щодо обчислення вислуги років військовослужбовцям Збройних Сил України, які брали участь в операціях Миротворчих Сил ООН військовослужбовцям зараховано з 15 липня 1992 р. на пільгових умовах до вислуги років для призначення пенсій один місяць служби за три місяці - час служби на території колишньої Республіки Югославії у складі Миротворчих Сил ООН, а особам із числа зазначених військовослужбовців, які отримали поранення, контузію, каліцтво або захворювання, - також і час безперервного перебування у зв`язку з цим у лікувальних закладах.

Згідно з частиною 3 статті 8 Закону України Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки вислуга років і трудовий стаж громадян України за час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу обчислюються з розрахунку один місяць за три місяці.

Матеріалами справи підтверджується, що право на зарахування позивачу періоду несення служби на території колишньої Югославії для призначення пенсії з розрахунку один місяць служби за три місяці сукупно підтверджується довідкою №1/2334 від 15.04.2022, виданою Лубенським РТЦК та СП, архівною довідкою №179/1/4848 від 29.08.2022, виданою Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, довідкою № 370 від 02.11.1994 військової частини НОМЕР_2 про участь ОСОБА_1 , військовим квитком серії НОМЕР_3 від 28.05.1985 року.

Отже, такий період належить зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з положеннями статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачами належними та допустимими доказами не підтверджено, що надані позивачем документи містять неправдиві або недостовірні відомості, належність позивача до особи, яка має статус учасника бойових дій, не оскаржується, під сумнів відповідачем не ставиться, а тому позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зокрема, щодо призначення пенсії.

Разом з тим, згідно з положеннями статті 2 КАС України справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин здійснюється з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Прийняття рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає цій міжнародній нормі.

Відповідно до параграфу 47 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі Корецький та інші проти України, щоб положення національного закону відповідали цим вимогам (бути доступний для конкретної особи і сформульований з достатньою чіткістю), він має гарантувати засіб юридичного захисту від свавільного втручання органів державної влади у права, гарантовані Конвенцією. У питаннях, які стосуються основоположних прав, надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права, одним з основних принципів демократичного суспільства, гарантованих Конвенцією. Відповідно закон має достатньо чітко визначати межі такої дискреції та порядок її реалізації. Ступінь необхідної чіткості національного законодавства - яке безумовно не може передбачити всі можливі випадки - значною мірою залежить від того, яке саме питання розглядається, від сфери, яку це законодавство регулює, та від числа та статусу осіб, яких воно стосується (Маестрі проти Італії).

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки процесуальні засоби відновлення порушеного права мають бути гнучкими та ефективними, враховуючи право позивача на призначення дострокової пенсії за віком, досягнення на час звернення за призначенням пенсії позивачем 55 років, враховуючи, що при вирішенні питання щодо правомірності дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені по компетенції цього органу державної влади, суд приходить до переконання, що належним способом захисту порушених прав позивача та відновлення таких є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 23.01.2023 №41 про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення дострокової пенсії за віком, періоду проходження військової служби та виконання інтернаціонального обов`язку та участі в бойових діях на території колишньої Югославії з 05.05.1994 по 03.11.1994 з розрахунку один місяць служби за три місяці; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням обставин, встановлених судом у цій справі, та висновків, зроблених на підставі встановлених обставин.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Отже, суд прийшов висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 23.01.2023 №41 про відмову в призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення дострокової пенсії за віком, періоду проходження військової служби та виконання інтернаціонального обов`язку та участі в бойових діях на території колишньої Югославії з 05.05.1994 по 03.11.1994 з розрахунку один місяць служби за три місяці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у розмірі 268,40 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судовий збір у розмірі 268,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7,м.Вінниця,Вінницька область,21028. ЄДРПОУ/РНОКПП 13322403)

Повний текст рішення складений 29.08.2023.

Суддя Олег ГРЕСЬКО