Справа № 212/5140/23
Суддя: Чайкін І. Б.
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/5140/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - Чайкіна І.Б., за участю: секретаря судового засідання Мамедової Е.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Герасимчук Сергій Сергійович до ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ УКРАЇНИ В ОСОБІ УПРАВЛІННЯ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Кривий Ріг Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Герасимчук Сергій Сергійович до ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ УКРАЇНИ В ОСОБІ УПРАВЛІННЯ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення в якому позивач просив: (а) скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 055650 від 09.07.2023, винесену поліцейським взводу № 1 роти № 2 УПП в Полтавській області ДПП старшим сержантом поліції Новаковським Олександром Сергійовичем, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за КУпАП та на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 грн, і закрити справу про адміністративне правопорушення. (б) стягнути з відповідача на його користь судовий збір в розмірі 536, 80 гривень. Мотивуючи свою заяву тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 055650, винесеною о 17 годині 09.07.2023 поліцейським взводу № 1 роти № 2 УПП в Полтавській області ДПП старшим сержантом поліції Новаковським Олександром Сергійовичем, до позивача, ОСОБА_1 , п/в НОМЕР_1 , застосовано штраф у розмірі 1190 грн за те, що позивач, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належність UAB "NIVINA", 09.07.2023 о 16 год.02 хв. в Полтавська обл., Полтавський р-н с. Супрунівка, вул. Київська, буд. 33в, нібито рухався зі швидкістю 73 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км, швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху ТЗ TRUCAM LTI 20/20 ТС 008425, та не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також з номерним знаком НОМЕР_3 , що не належить цьому транспортному засобу, чим нібито порушив п.12.4; п.2.1ґ; п.2.9в ПДР України. Вважають, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вказані вище правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначив, що правопорушення не вчиняв, в його діях не вбачається невиконання вимог ПДР, а тому відсутній склад адміністративного правопорушення.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.07.2023 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в спрощеному порядку з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву

Сторона відповідача скористалася правом подання відзиву.

Представниця ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ УКРАЇНИ за довіреністю Грешнова Аліна Юріївна, просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Вважала вимоги позивача безпідставними, оскільки постанову було складено у відповідності до норм діючого законодавства. Позивач допустив порушення правил дорожнього руху, а саме перевищив встановлене обмеження швидкості руху транспортного засобу в населеному пунктів на 23 км/год., не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також з номерним знаком, що не належить цьому транспортному засобу. Отже, інспектор при винесенні оскаржуваної постанови, керувався правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які було скоєне, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

Представник позивача скористався правом подання відповіді на відзив в якому стверджує, що: (а) постанова містить дописи, зміни та доповнення, які внесенні відповідачем за відсутністю позивача, після накладення на позивача адміністративного стягнення по справі та після вручення йому її копії на місці зупинки транспортного засобу; (б) на диску з відеозаписами міститься відеофайл із назвою 1._f3200_0709_160242.avi, на якому за твердженням представника відповідача у відзиві, міститься відеозапис з приладу TruCam, але під час перегляду цього відеозапису, представником позивача встановлено, що на відеозаписі відсутні будь-які зазначення або посилання на назву приладу. Не вказано, що воно дійсно зроблено з приладу TruCam, що вказує на недостовірність цього доказу, наданого відповідачем; (в) роздруківка з бази МТСБУ про відсутність полісу, наданий представником позивача не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки в оскаржуваній постанові не вказано статтю та частину статті КУпАП, за якою можлива адміністративна відповідальність, з урахуванням того факту, що вказаний у постанові транспортний засіб не належить позивачу, належить іноземному підприємству, опинився в Україні через військову агресію з боку рф, є волонтерським, отже благодійним. Оскільки поліцейським ОСОБА_2 належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем Правил дорожнього руху України до зупинки транспортного засобу 09.07.2023, за яке передбачено відповідальність у конкретній статті КУпАП, його вимоги щодо пред`явлення позивачем страхового полісу є неправомірними; (г) у постанові містяться також недостовірні дані щодо часу фіксації правопорушення, яке нібито виявлено за допомогою приладу вимірювання швидкості TruCam, у наданих відповідачем відеозаписах та фото з приладу взагалі не містяться дані, що порушення вчинено за вказаною у постанові конкретною адресою ( АДРЕСА_1 ) (г) посадовою особою відповідача - Управління патрульної поліції в Полтавській області Новаковським О.С. 09.07.202 3, до позивача ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 1190 грн у спосіб, що не передбачений КУпАП. Це є підставами для скасування цієї постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення в порядку ст. 293 КУпАП через відсутність події, жодного складу адміністративного правопорушення, відсутність доказів та недоведеність вини.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Приписами частини 1 статті 6 КАС України визначено: кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 055650, винесеною о 17 годині 09.07.2023 поліцейським взводу № 1 роти № 2 УПП в Полтавській області ДПП старшим сержантом поліції Новаковським Олександром Сергійовичем, до позивача, ОСОБА_1 , п/в НОМЕР_1 , застосовано штраф у розмірі 1190 грн за те, що позивач, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належність UAB "NIVINA", 09.07.2023 о 16 год.02 хв. в Полтавська обл., Полтавський р-н с. Супрунівка, вул. Київська, буд. 33в, нібито рухався зі швидкістю 73 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км, швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху ТЗ TRUCAM LTI 20/20 ТС 008425, та не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також з номерним знаком НОМЕР_3 , що не належить цьому транспортному засобу, чим нібито порушив п.12.4; п.2.1ґ; п.2.9в ПДР України.

Судом досліджено дві копії оскаржуваної постанови, а саме: копія, надана стороною позивача до суду разом із позовом та долучена представником відповідача до відзиву.

З копії постанови серії БАД № 055650 від 09.07.2023, наданої представником відповідача, встановлено що твердження представника позивача що вона містить дописи, зміни і доповнення, які внесені відповідачем за відсутністю позивача, після накладення на позивача адміністративного стягнення по справі та після вручення йому її копії на місці зупинки транспортного засобу знайшли своє підтвердження.

У пункті 1 постанови дописано «40» , де зазначаються хвилини, тоді як у копії постанови, яка вручена позивачу, хвилини взагалі не зазначалися.

У пункті 4 (особа, щодо якої розглядається справа) після накладення на позивача стягнення та вручення йому копії постанови, дописані місце проживання (перебування), а саме цей пункт доповнено такими даними: « АДРЕСА_2 », які у врученій позивачу копії постанови відсутні та про які фактично відповідач був обізнаний лише зі змісту позовної заяви позивача.

У пункті 5 постанови у позиції реєстраційний номер міститься допис «vin: НОМЕР_4 », зроблений не під час складання постанови та вручення її копії, а пізніше, вже за відсутності позивача, який у врученій копії постанови відсутній.

У цьому ж пункті 5 після слів «чим скоїв(ла) адміністративне правопорушення, передбачене частиною» дописано «111» стовпчиком, після слова «статті» дописано «122, 1213, 126», а після абревіатури «КУпАП» дописано «об`єднано згідно ст. 36 КУпАП».

У файлі із назвою 4.export-ottko.mp4 з нагрудної камери 470017 поліцейського Новаковського О.С., де зафіксовано на відеозображеннях, на яких відображено оскаржувану постанову в цілому як документ, наприклад у кадрах з мітками часу 00:08, 00:22, 00:24, 00:31, що у зазначених вище пунктах постанови відсутні такі дані: «40», « АДРЕСА_2 », «vin:wvw2zz3bzxp480163», та головне відсутні дані про частини та статті КУпАП, які дописані, як «111» стовпчиком, «122, 1213, 126», «об`єднано згідно ст. 36 КУпАП» за відсутності позивача, не у день складання постанови, не на місці її складання та вручення її копії позивачу.

Відповідно до пункту 10 розділу ІІІ «Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення при розгляді справ про адміністративні правопорушення» Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 27.07.2016 № 725, бланк постанови заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанову підписано особою, щодо якої її винесено. У разі допущення порушень при оформленні постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Вказані обставини дають підстави вважати суду, що відповідні дописи були внесені працівником поліції після винесення постанови та вручення її копії ОСОБА_1 , що є порушенням вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 27.07.2016 № 725.

Отже оскаржувана постанова не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ст.72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1 та 2 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах стосовно оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Крім того, відповідно до статті 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

При вчиненні адміністративного правопорушення у стані крайньої необхідності особа звільняється від відповідальності, а такі дії не розглядаються як правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини (ВС/КАС № 686/5225/17 від 21.12.2018)

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивачем надані пояснення, де він вказує, що є військовослужбовцем та транспортний засіб та використовує транспортний засіб для відвернення збройної агресії рф, що підтверджується і іншими доказами які є у справі.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Суд не входить в обговорення інших аргументів сторін, через вищевикладені обставини.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасувати та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 9, 10, 71-79, 194, 229, 268, 241-246, 270-272, 286 КАС України, ст. ст. 7, 9, 122, 247, 251, 283, 286 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Герасимчук Сергій Сергійович до ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ УКРАЇНИ В ОСОБІ УПРАВЛІННЯ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 055650 від 09.07.2023, винесену поліцейським взводу № 1 роти № 2 УПП в Полтавській області ДПП старшим сержантом поліції Новаковським Олександром Сергійовичем, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ УКРАЇНИ в особі УПРАВЛІННЯ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового зборупри поданні позову у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29 серпня 2023 року.

Суддя: І. Б. Чайкін