Справа № 620/6868/23
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
30 серпня 2023 року Чернігів Справа № 620/6868/23
Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Непочатих В.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо належного розрахунку позивачу розміру пенсії за вислугу років згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ, який повинен складати 61% відповідних сум грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії позивача за вислугу років, згідно статті 13 (пункт а) Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ, як особі, звільненій зі служби в поліції на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» через хворобу, в розмірі 61% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 16.04.2008, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів та урахуванням виплачених раніше сум пенсії.
Ухвалою суду від 03.07.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Згідно частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Так, позовна заява подана з порушенням вимог частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки до позовної заяви не додано оригіналу документа про сплату судового збору у порядку та розмірі, визначених частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір».
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначає Закон України від 08.07.2011 № 3674-VІ «Про судовий збір» (далі - Закон).
Відповідно до статті 1 Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За приписами абзаців першого та другого частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2684,00 грн.
Таким чином, ставка судового збору за подання адміністративного позову із однією вимогою немайнового характеру становить 1073,60 грн.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Статтею 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).
Водночас, зі змісту статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.
Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, відтворюють положення вказаного Закону, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.
У пункті 4 цього Порядку визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
За такої умови слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи і пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги, а тому не відноситься сум заробітної плати.
Відтак, норми пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» на позовні вимоги щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходу не поширюються.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, в ній зазначено дві самостійні вимоги немайнового характеру, а саме: 1) визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо належного розрахунку позивачу розміру пенсії за вислугу років згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ, який повинен складати 61% відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії позивача за вислугу років, згідно статті 13 (пункт а) Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ, як особі, звільненій зі служби в поліції на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» через хворобу, в розмірі 61% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 16.04.2008, з урахуванням виплачених раніше сум пенсії; 2) зобов`язання відповідача нарахувати позивачу компенсацію втрати частини доходів.
Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 2147,20 грн. (1073,60 грн. х2).
Оскільки в матеріалах справи міститься копія квитанції про сплату судового збору лише за одну позовну вимогу немайнового характеру в сумі 1073,60 грн., то позивачу необхідно сплатити різницю в розмірі 1073,60 грн. та надати до суду документ, який підтверджує таку сплату.
Відповідно до частини тринадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
З урахуванням вищевикладеного, вказані недоліки позивач може усунути у 5-денний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн.
Керуючись статтями 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.
Надати позивачу 5-денний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.
Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде залишена без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Непочатих