Справа № 420/12967/23
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі судді Іванова Е.А. розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі відповідач) про: визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо неповного нарахування та не виплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» позивачу; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу з березня 2022 року по січень 2023 року додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 (загону Держаної прикордонної служби України). Під час проходження військової служби в період з березняя 2022 року по січень 2023 року, замість належних 100 000 гривень додаткової винагороди щомісячно пропорційно часу участі у таких діях та заходах, позивач отримав додаткову винагороду лише у розмірі за лютий 2022 року 0,00грн., березень -29550,69грн., квітень 5806,45грн., червень 88709,67грн., серпень 77419,35грн., вересень 30 000 гривень, жовтень 30000грн., листопад 30000грн., грудень 60000грн.

Ухвалою суду від 19.06. 2023 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник Військової частини НОМЕР_2 надав 11.07.2023 року до суду відзиву на позовну заяву, у якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що підвищена додаткова винагорода у сумі що перевищувала 30000грн. на місяць за період з 24 лютого 2022 року по січень 2023 року позивачу виплачувалась в залежності від кількості днів в які він брав безпосередню участь у бойових діях або заходах, передбачених постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року та відповідно до Наказів державної прикордонної служби України №164-г від 31.03.2022р. «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168», № 392-АГ від 30.07.2022 року, та №628-АГ від 09.12.2022 року. Та згідно вказаних наказів виплати додаткової винагороди здійснюються на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби на підставі наказів вищих начальників в поточному місяці за попередній місяць. Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах здійснюється на підставі одного з таких документів: бойового наказу(бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, поза термінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено напад, або артилерійський ракетний обстріл); рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен, та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

З 01.08.2022 року для загонів морської охорони Наказом №392 АГ було визначено : виконання бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

Та позивачу на підставі наказів №135 ОС від 05.05.2022 року, №163-ОС від 06.06.2022 року, №193-ОС від 05.07.2022 року, №235-ОС від 03.08.2022 року, №239-ОС від 08.08.2022 року, №272 ОС від 01.09.2022 року, №300-ОС від 02.10.2022року, №335-ОС від 02.11.2022 року, №369-ОС від 02.12.2022 року, №401 ОС від 22.12.2022 року №7-ОС від 06.01.2023 року було нарахована та виплачена додаткова винагорода в розрахунку за місяць пропорційно його участі у таких діях та заходах.

При цьому законодавець визначив щомісячну суму не « 100000грн.» а «до 100000грн.», що встановлює 100000грн. як максимально можливий розмір суми винагороди, а не як гарантований за будь-яких обставин.

Дослідивши зміст адміністративного позову, відзив відповідача, надані до суду письмові докази у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обставини справи.

ОСОБА_1 має звання головного старшини та проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 (загону Держаної прикордонної служби України).

Згідно наказів командира Військової частини НОМЕР_2 від №135 ОС від 05.05.2022 року, №163-ОС від 06.06.2022 року, №193-ОС від 05.07.2022 року, №235-ОС від 03.08.2022 року, №239-ОС від 08.08.2022 року, №272 ОС від 01.09.2022 року, №300-ОС від 02.10.2022року, №335-ОС від 02.11.2022 року, №369-ОС від 02.12.2022 року, №401 ОС від 22.12.2022 року №7-ОС від 06.01.2023, позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і охорони, відсічі і стримуванні збройної агресії:

з 24.02.2022р. по 26.02.2022р.- 3дня;

03.03.2022 року, 23.03.2022 року, 29.03.2022 року, 30.03.2022 року -4дня;

з 02.04.2022р. по 04.04.2022р., 07.04.2022 року, 08.04.2022 р., з 10.04.2022р. по 21.04.2022р., з 24.04.2022р. по- 29.04.2022р. 23дня;

з 02.05.2022р. по 27.05..2022 року-26 днів;

з 01.06.2022р. по 19.06.2022р., 21.06.2022р. по 30.06.2022р. -29 днів;

з 01.07.2022р по 20.07.2022р., 23.07.2022р. -21 день;

з 01.12.2022р. по 15.12.2022р. -15днів.

Також позивачу на підставі рапортів за наказами командира в/ч НОМЕР_2 виплачено щомісячно додаткову винагороду на період дії воєнного стану за постановою КМУ №168 від 28.02.2022р. так за наказами: №63-ОС від 07.03.2022 року за період з 24.02.по 28.02.2022 року у розмірі 5357,14грн., №64-ОС від 07.03.202 року за березень 2022 року -24193,55грн., №95-ОС від 07.04.2022 року за період з 26.03.2022 року по 31.03.2022 року -5806,45грн., №131-ОС від 03.05.2022 року за період з 01.04 по 30.04.2022 року -30000грн., №163 -ОС від 06.06.2022 р. за період з 01.05.2022р. по 31.05.2022р. -30000грн., №193-ОС від 05.07.2022р. за період з 01.06.22р. по 30.06.2022р. -30000грн., №235-ОС від 03.08.2022р. за період з 01 по 31 липня 2022р. -30000грн., №272 від 01.09.2022р. за період з 01 по 31.08.2022р. -30000грн., №300-ОС від 02.10.2022р. за період з 01.09. по 30.09.2022р., №335 ОС від 02.11.2022р. за період з 01.10.2022р по 31.10.2022р. -30000грн., №369 ОС від 02.12.2022р. за період з 01.11.2022р. по 30.11.2022р. -30000грн., №401 ОС від 22.12.2022р. за період з 01.12.2022 по 31.12.2022р. -30000грн. Всього нараховано 305357,14грн. .

Згідно архівних відомостей у режимі фактичної виплати наданих відповідачем фактично виплачено позивачу по вищевказаним нарахуванням сум додаткової винагороди -305357.14грн. Тобто заборгованість у відповідача перед позивачем відсутня.

Згідно архівних відомостей в період з лютого по грудень 2022 року позивачу саме за участь у бойових діях було також нараховано : за наказом №135-ОС від 05.05.2022р. за 30 днів ( з яких: з 04.02.2022р. по 26.02.2022р., 03.03.2022 року, 23.03.2022 року, 29.03.2022 року, 30.03.2022 року, з 02.04.2022р. по 04.04.2022р., 07.04.2022 року, 08.04.2022 р., з 10.04.2022р. по 21.04.2022р., з 24.04.2022р. по 29.04.2022р) всього -70198,94грн.; за наказом №163-ОС від 06.06.2022р. за 26 днів (з 02.05.2022р. по 27.05.2022 року) -58709,67грн., за наказом №193-ОС від 05.07.2022р. за 29 днів (з 01.06.2022р. по 19.06.2022р., з 21.06.2022р. по 30.06.2022р.) 67666,66грн., за наказом №239-ОС від 08.08.2022р. -21день (з 01.07.2022р. по 20.07.2022р., 23.07.2022р.) 47419,35грн.за наказом №7-ОС від 06.01.2023р. -15 днів (з 01.12.2022р. по 15.12.2022р.) -33870,97грн. Всього 277865.53грн.

Також з архівної довідці в режимі фактичної виплати наданої відповідачем вбачається що додаткова винагорода за участь у бойових діях за період з лютого 2022р. по грудень 2022 року позивачу виплачена відповідачем наступним чином: у травні -70198,88грн., у червні -58709,67грн., у липні -67666,66грн. у серпні -47419,35грн., січні 2023р. -33870.97грн. Разом-277865,53грн.

Таким чином вся сума нарахованої додаткової винагороди виплачена відповідачем у повному розмірі.

Матеріали справи не містять інших відомостей як щодо днів участі позивача у бойових дія які йому не враховані, так й щодо не виплат певних сум додаткової винагороди за дні участі позивача у бойових діях.

Не погоджуючись з такими виплатами додаткової винагороди відповідачем, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Джерела права та висновки суду.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011) передбачено, що до складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до частини 4 статті 9 Закону №2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 3 постанови КМ України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб встановлено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Адміністрація Держприкордонслужби відсутня у цьому переліку.

З урахуванням цього, а також віднесення МВС до органів, якими спрямовується і координується діяльність Держприкордонслужби, Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України затверджена наказом саме Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за № 854/32306 (далі - Наказ МВС №558).

Цей наказ містить загальні положення щодо правил та умов виплати грошового забезпечення відповідача та аналогічно із Законом №2011 передбачає у його структурі таку складову, як одноразові додаткові види грошового забезпечення.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/202 введено в Україні воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 133/2022 від 14.03.2022 (далі - Указ № 133/22), затвердженого Законом України № 2119-IX від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 259/2022 від 18.04.2022 (далі - Указ № 259/22), затвердженого Законом України № 2212-IX від 21.04.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 341/2022 від 17.05.2022, яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 212-IX), строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України № 2500-ІХ від 15 серпня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженого Законом України № 2738-IX від 16.11.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом № 2915-IX від 07.02.2023, воєнний стан продовжений з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

14.02.2023 набув чинності Закон України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні". Таким чином затверджено Указ Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб (тобто до 20 травня 2023 року).

Указом Президента України від 01.05.2023 № № 254/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затверджено Законом № 3057-IX від 02.05.2023, воєнний стан продовжений з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

28 лютого 2022 року на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Пункт 1 постанови КМУ №168 передбачає, що військовослужбовцям Державної прикордонної служби виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

З 18 жовтня 2022 року редакція цього пункту постанови КМУ №168 діяла у редакції, яка додатково передбачила, що виплата вказаної додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Обов`язкові умови виплати передбаченої виплатою додаткової винагороди військовослужбовцями Держприкордонслужби у розмірі до 100 000 грн:

- період дії воєнного стану;

- безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів;

- наявність наказу командира (з 18.10.2022р.).

Якщо перша з цих умов не потребує доказування через свій правовий характер, то наявність інших умов має встановлюватися судом на підставі зібраних у справі доказів.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач довів рапортами та наказами та відомостями про виплату позивача додаткової винагороди в розмірі 100000грн. за усі дні прийняття їм участі в бойових діях.

Позивачем такі твердження не спростовані.

У позовній заяві представник позивача прямо не вказує, що позивач приймав участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів безпосередньо в районах ведення бойових дій. Позовна заява містить загальні твердження про наявність у позивача права на спірні виплати через положення Постанови КМУ №168.

Водночас, конкретних періодів часу участі у бойових діях або заходах представник позивача не наводить, не зважаючи на необхідність їх визначення для застосування пропорційності, що передбачена пунктом 1 Постанови № 168.

Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 серпня 2022 року був затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789 (з подальшими змінами).

На його заміну наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за № 1668/39004, затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

У цих переліках зазначені райони, де мали місце воєнні (бойові) дії та Одеська область там відсутня. Структура цього списку з часом змінювалася. Проте визначити, чи перебував позивач безпосередньо у період здійснення заходів та/або бойових дій у цих районах в дати інші ніж вказані у вищевказаних наказах відповідача неможливо через неповідомлення позивачем даних про періоди такого перебування, та не надання доказів на їх підтвердження.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судами на підставі наявних в матеріалах справи доказів не встановлені обставини безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів в інші дати ніж вказані у вищевказаних наказах відповідача.

Що стосується військовослужбовців Держприкордонслужби судом вже зазначалося, що пунктом 3 Постанови № 704 Адміністрація Держприкордонслужби не передбачена як орган, який уповноважений визначати порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям.

Загальні правила та умови виплати грошового забезпечення Держприкордонслужби затверджені наказом МВС № 558, відтак порядок та умови виплати однієї із складових такого грошового забезпечення також мав затверджувати той самий орган, тобто МВС України.

Щодо посилання відповідача на накази Адміністрації Держприкордонслужби України від 31.03.2022р. №164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168», від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі - Наказ № 392-АГ) та від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168»

На виконання п. 2-1 Постанови № 168 наказом Міністра внутрішніх справ України від 26 січня 2023 року № 36, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 року за №196/39252, затверджений Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України. Цей порядок розповсюджується на виплати, передбачені як пунктом 1, так і пунктом 2 Постанови № 168.

Прийняття цього Порядку саме МВС підтверджує, що керівником відповідного міністерства відносно Держприкордонслужби є Міністр внутрішніх справ.

До спірних правовідносин цей наказ не підлягає застосуванню в силу вказівки у ньому про набрання чинності з дня офіційного опублікування і застосування з 01.02.2023. Проте його затвердження саме МВС є свідоцтвом наявності у цього органу відповідної компетенції.

До цього часу призначення і виплата військовослужбовцям Держприкордонслужби одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови № 168, здійснювалося відповідно до Інструкції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 червня 2022 року № 383, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 05 липня 2022 р. за №741/38077.

Що стосується додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, з метою встановлення порядку і умов її виплати Адміністрацією Держприкордонслужби видані накази від 31.03.2022р. №164-АГ«Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», від 30 липня 2022 року № 392-/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (далі Наказ №392).

На зміну цього наказу Адміністрацією Держприкордонслужби прийнятий наказ № 628/0/81-22-АГ від 09 грудня 2022 року «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (далі Наказ № 628). Цим наказом встановлені незначні відмінності від Наказу № 392 у правовому регулюванні того самого питання.

Таким чином, з метою регулювання правовідносини щодо різних виплат, передбачених Постановою № 168 для військовослужбовців Держприкордонслужби, впродовж 2022-2023 років нормативно-правові акти однакової юридичної сили (накази) приймалися різними центральними органами виконавчої влади - як МВС України (від 22 червня 2022 року № 383, від 26 січня 2023 року № 3), так і Адміністрацією Держприкордонслужби (31.03.2022р. №164-АГ, 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ, від 09 грудня 2022 року № 628/0/81-22-АГ).

Предмети правового регулювання даних наказів у спірному періоді (вересень - грудень 2022 року) формально не співпадали, хоча правових підстав для їх розподілу у 2022 році та перерозподілу у 2023 році між МВС та Адміністрацією Держприкордонслужби не існувало.

Вирішуючи питання про можливість застосування до спірних правовідносин наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 31.03.2022р. №164-АГ, від 30 липня 2022 року № 392-/0/81-22-АГ та від 09 грудня 2022 року № 628/0/81-22-АГ, суд враховує необхідність їх державної реєстрації як нормативно-правових актів.

Так, пунктом 1 Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» від 3 жовтня 1992 року N 493/92 установлено, що з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації.

Відповідно до пунктів 2 та 3 того самого Указу державна реєстрація провадиться в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Нормативно-правові акти, зазначені в статті 1 цього Указу, набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності.

Згідно з п.2 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731, державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, які містять одну або більше норм, що зачіпають права, свободи, законні інтереси і стосуються обов`язків громадян та юридичних осіб, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації, або мають міжвідомчий характер, тобто є обов`язковими для інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб, що не належать до сфери управління суб`єкта нормотворення.

Пунктом 15 того самого Положення визначено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади направляють для виконання нормативно-правові акти лише після їх державної реєстрації та офіційного опублікування. У разі порушення зазначених вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані.

Враховуючи, що накази Адміністрації Держприкордонслужби від 31.03.2022р. №164-АГ, від 30 липня 2022 року № 392-/0/81-22-АГ та від 09 грудня 2022 року № 628/0/81-22-АГ містять норми, які зачіпають права громадян - військовослужбовців на отримання додаткової винагороди, встановлюють організаційно-правовий механізм реалізації таких прав, ці накази підлягають державній реєстрації в Міністерстві юстиції України.

Судами не встановлений факт такої реєстрації, відтак зазначені накази не можуть вважатися такими, що набрали чинності та підлягають застосуванню.

Зважаючи на це, а також викладені раніше висновки щодо відсутності у Адміністрації Держприкордонслужби повноважень з визначення порядку виплати одноразових додаткових видів грошового забезпечення, зокрема винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови КМУ № 168, суд не приймає до уваги посилання відповідача на накази Адміністрації Держприкордонслужби від 31.03.2022р. №164-АГ, від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ та від 09 грудня 2022 року № 628/0/81-22-АГ. Ці накази не є обов`язковими для виконання, а тому не можуть змінювати правове регулювання відносин щодо вказаної вище додаткової винагороди.

За відсутності у спірний період затвердженого МВС України порядку і умов виплати додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, нечинності наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 31.03.2022р. №164-АГ, від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ та від 09 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ, єдиним нормативно-правовим актом, що визначає підстави та порядок виплати відповідачем спірної додаткової винагороди є Постанова № 168.

Судом встановлено, що за дні коли позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і охорони, відсічі і стримуванні збройної агресії та визначені у вищевказаних наказах йому була виплачена додаткова грошова винагорода виходячи з розрахунку 100000грн. на місяць, а щодо решти днів, то йому було нараховано та виплачено додаткову винагороду виходячи з 30000грн. на місяць.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 6-8, ч.2 ст.9, ст.ст.10, 77, 90, 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими ст..ст.293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) рнокпп НОМЕР_3 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) код НОМЕР_4 .

Суддя Іванов Е.А.

.