Справа № 160/15180/23
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
30 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції з 11.10.2015 року по 14.12.2015 року, з 30.12.2015 року по 18.10.2016 року в потрійному розмірі, як один місяць служби за три місяці;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до трудового/страхового стажу періоди в колгоспі Авангард з 29.06.1996 по 15.10.1996 роках, до пільгового стажу період навчання в ОСОБА_2 середньому професійному технічному училищі №81 з 10.09.1993 по 28.06.1996 роках та період проходження строкової військової служби з 24.12.1996 по 30.04.1998 роки;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, подану 27.03.2023 року, враховуючи зарахування зазначених періодів, та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
В рішенні, зокрема, зазначено, пільговий стаж позивача становить 22 роки 9 місяців 4 днів (менше 25 років), а отже недостатній для призначення пільгової пенсії.
Позивач зауважив, що має достатній пільговий стаж за ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. При цьому, пільговий характер роботи позивача підтверджується записами у трудовій книжці.
Зазначив, що періоди його участі в АТО були зараховані відповідно до ст.114 Закону України до стажу роботи тільки в одинарному розмірі, а не в потрійному розмірі, що, на думку позивача, не відповідає вимогам діючого законодавства України.
Вважає, що відмова у незарахуванні йому часу проходження служби, де він брав участь в антитерористичній операції, на пільгових умовах - один місяць служби за три, тобто в одинарному розмірі, а не в потрійному, відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, безпідставна.
Крім того, позивач зазначив, що йому безпідставно відмовлено у зарахуванні до трудового/страхового стажу періоди в колгоспі «Авангард» з 28.06.1996р. по 15.10.1996р. при призначенні пенсії, а також відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу період навчання в ОСОБА_2 середньому професійному технічному училищі № 81 з 10.09.1993р. по 28.06.1996р. та період проходження строкової військової служби з 24.12.1996р. по 30.04.1998р.
Позивач вважає рішення відповідача протиправним та таким, що суперечить вимогам діючого законодавства. Просить позов задовольнити повністю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
21.07.2023 року відповідачем - 2 до суду надано відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого, останній зазначив, що 27.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до п.3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Вік позивача станом на дату звернення: 44 роки 11 місяців 17 днів; страховий стаж становить: 29 років 0 місяців 15 днів; необхідний пільговий стаж становить: 25 років; пільговий стаж особи становить: 22 роки 9 місяців 4 дні; страховий стаж заявника з урахуванням пільгового стажу за Списком № 1 становить: 50 років 0 місяців 15 днів. За результатами розгляду доданих до заяви документів до загального страхового стажу та пільгового стажу зараховано всі періоди роботи.
Враховуючи викладене вище, вирішено відмовити позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу передбаченого частиною 3 статтею 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Дата з якої позивач матиме право на пенсійну виплату 11.04.2028.
Представник відповідача 2 вважає, що рішення відповідає вимогам чинного законодавства України. Просить відмовити в задоволенні позову.
07.08.2023 року відповідачем - 1 надано відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого, останній зазначив, що ОСОБА_1 27.03.2023 звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Станом на день звернення, вік позивача складав 44 роки 11 місяців 17 днів
Відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи мають трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 , архівної довідки від 26.08.2022 року № 182, виданої Виконавчим комітетом Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, диплому про навчання серії НОМЕР_2 , довідки Павлоградського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 20.05.2021 року № 4/334, позивач працював, навчався та проходив військову службу:
- з 10.09.1993 року по 28.06.1996 року - навчання в Юр`ївському ПТУ № 81 Юр`ївського району на посаду "тракторист-машиніст, слюсар-ремонтник, водій автомобіля";
- з 29.06.1996 року по 15.10.1996 року - працював в колгоспі "Авангард" на посаді «тракторист»;
- з 24.12.1996 року по 30.04.1998 року - проходження служби в Збройних Силах України.
Враховуючи вищевикладене, оспорювані періоди роботи в колгоспі «Авангард» з 29.06.1996 по 15.10.1996 до трудового стажу роботи та до пільгового стажу період навчання в ОСОБА_2 середньому професійному технічному училищі №81 з 10.09.1993 по 28.06.1996 роках та період проходження строкової військової служби з 24.12.1996 по 30.04.1998 роки можливо зарахувати виключно для призначення пенсії відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Чинним законодавством не передбачено зарахування стажу роботи трактористом-машиністом для призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Доводів щодо підстав зарахування періоду навчання з 10.09.1993 року по 28.06.1996 року та періоду військової служби з 24.12.1996 року по 30.04.1998 року саме до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", позивачем не надано, враховуючи вищевикладене, зазначені вимоги позивача не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.
Крім того, відповідач-1 зазначив про те, що час проходження військової служби під час мобілізації та участь у проведенні антитерористичної операції з 11.10.2015 року по 14.12.2015 року, з 30.12.2015 року по 18.10.2016 року зараховано позивачу до загального та пільгового стажу роботи згідно статті 114 Закону №1058 в одинарному розмірі.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27.03.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до відділу обслуговування громадян №23 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши наступні документи, а саме: трудову книжку; довідки про заробітну плату для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державни соціальним страхуванням; довідку військового комісару Павлоградського об`єднаного міського військового комісаріату №3/3801 від 18.07.2015 року; довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та інші документи.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.04.2023р. № 55 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу передбаченою частиною 3 статтею 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. В рішенні, зокрема, зазначено, що необхідний пільговий стаж становить: 25 років, пільговий стаж позивача становить: 22 роки 9 місяців 4 дні, що недостатньо для призначення пільгової пенсії.

Не погодившись із відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058-IV (надалі Закон №1058).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг.

Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною четвертою вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Відповідно до статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Статтею 8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України Про пенсійне забезпечення або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, учасниками бойових дій визнаються, зокрема: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2.3 розділу 2 наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014р. "Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років", зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року № 1294/2607, передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Отже, час проходження служби, протягом якого позивач брав участь в антитерористичній операції підлягає зарахуванню до трудового стажу на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Аналогічна правова позиці висловлена Верховним Судом у постановах від 5 червня 2018 року у справі №348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі № 346/1454/17, від 2 квітня 2020 року у справі №185/4140/17 (92-а/185/282/17) та від 16 червня 2020 року у справі №185/7049/16-а.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач навчався та працював:

- 10.09.1993 року по 28.06.1996 року прийнятий учнем за спеціальністю тракториста машиніста з подальшим навчанням в ОСОБА_2 середньому професійному технічному училищі № 81 з 10.09.1993 по 28.06.1996 року;

- з 28.06.1996 по 15.10.1996 працював трактористом в когоспі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », звільнений у зв`язку з призивом на військову службу;

- з 24.12.1996 по 30.04.1998 проходив строкову службу в ЗСУ;

- 25.05.1998 р. - прийнятий слюсарем по ремонту рухомого складу 4 розряду;

- 05.11.1999 року позивачу присвоєно 5 розряд слюсара по ремонту рухомого складу;

- 15.05.2000 року позивач звільнений за власним бажанням;

- 29.05.2000 р. - прийнятий учнем гірника підземного з повним робочим днем у шахті;

- 05.06.2020 року - направлений на курси гірників підземних з відривом від виробництва;

- 06.07.2000 року - направлений на виробничу практику учнем гірника підземного з повним робочим днем у шахті;

- 31.07.2000 року - переведений гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті;

- 02.04.2007 року- направлений на курси електрослюсарів підземних з відривом на виробництва;

- 13.07.2007 року - направлений на виробничу практику учнем електрослюсара підземного з повним робочим днем у шахті;

- 03.09.2007 року - після закінчення курсів повернено на попереднє місце роботи гірником підземним по 3 розряду з повним робочим днем у шахті;

- 06.11.2007 року переведений електрослюсарем підземним по 3 розряду з повним робочим днем у шахті;

- 20.06.2008 року переведений електрослюсарем підземним по 4 розряду з повним робочим днем у шахті;

- 23.07.2021 року по теперішній час - переведений електрослюсарем підземним по 5-му розряду з повним робочим днем у шахті.

Пільговий характер роботи позивача підтверджується записами у трудовій книжці НОМЕР_3 .

Відповідно до довідки військового комісару Павлоградського об`єднаного міського військового комісаріату №3/3801 від 18.07.2015 року - рядовий ОСОБА_1 відповідно до наказу військового комісара Павлоградського ОМВК Дніпропетровської області від 08.07.2015 року № 198 призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлений для походження військової служби до військової частини НОМЕР_4 з 08.07.2015 року.

Відповідно до довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № 2064 від 18.10.2016 року, ОСОБА_1 безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції в періоди: з 11.10.2015 року по 14.12.2015 року, з 30.12.2015 року по 18.10.2016 року.

Відповідно до копії дублікату посвідчення Дніпропетровського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Серія НОМЕР_5 від 10.08.2022 року), ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Відповідачем не заперечується наявність у позивача пільгового стажу відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування 22 роки 9 місяців 4 дні.

Відтак, із системного аналізу вищевикладених норм та з`ясованих судом обставин, суд вважає, що час проходження військової служби в особливий період - у бойових діях в зоні АТО з 11.10.2015 року по 14.12.2015 року, з 30.12.2015 року по 18.10.2016 року має бути зарахований до пільгового стажу роботи у розмірі один місяць служби за три.

На підставі зазначеного вище, з урахуванням норм п.2.3 розділу ІІ Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 14.08.2014 р. №530 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 р. №1294/26071, та норм ст.57 ЗУ Про пенсійне забезпечення, суд приходить до висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгови умовах один місяць за три місяці.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання відповідача зарахувати до трудового/страхового стажу період роботи в колгоспі Авангард з 29.06.1996р. по 15.10.1996р., суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Згідно з пунктом 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п.4.1 Інструкції №58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

З положень пункту 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників вбачається, що необхідним реквізитом під відповідним записом у трудовій книжці працівника є печатка.

Разом з тим, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року, справа № 275/615/17, провадження №К/9901/768/17.

Вказана позиція кореспондується з нормами Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок № 637), відповідно до пункту 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 року у справі №677/277/17, провадження №К/9901/1298/17.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Суд зазначає, що не зарахування страхового стажу позивача буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

В даному випадку, суд звертає увагу, що вказані записи в трудовій книжці зроблено чітко, зрозуміло та без будь-яких виправлень та неточностей, відсутні ознаки підчисток та підробок.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи позивача відповідачами 1, 2 суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем -2 при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії.

Відтак, вимога позивача про зобов`язання відповідача зарахувати до трудового/страхового стажу періоду роботи в колгоспі Авангард з 29.06.1996р. по 15.10.1996р. підлягає задоволенню, оскільки відповідний страховий стаж підтверджено у трудовій книжці позивача.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу періоду навчання в Юр`ївському середньому професійному технічному училищі № 81 з 10.09.1993р. по 28.06.1996р., суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 №103 час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Статтею 18 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 № 103 встановлені типи професійно-технічних навчальних закладів, до яких належать, зокрема, всі типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

Згідно статті 3 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 № 103 професійно-технічне навчання - складова професійно- технічної освіти. Професійно-технічне навчання передбачає формування у громадян професійних умінь і навичок, необхідних для виконання певної роботи чи групи робіт, і може здійснюватися у професійно-технічних навчальних закладах, а також шляхом індивідуального чи курсового навчання на виробництві, у сфері послуг. Тобто, головною ознакою професійно-технічного навчального закладу є формування професійних умінь і навичок, необхідних для виконання певної роботи, а не його назва.

З трудової книжки позивача вбачається, що останній закінчив навчання 28.06.1996р., та прийнятий на роботу на посаду тракториста - 28.06.1996, а тому період зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців, як передбачено статтею 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 № 103.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №683/1774/16-а та постанові Верховного Суду від 01.03.2021 у справі №127/1762/17.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у зарахуванні до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періоду: з 10.09.1993р. по 28.06.1996р., - навчання в Юр`ївському середньому професійному технічному училищі № 81.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу період проходження військової служби з 24.12.1996р. по 30.04.1998р., суд зазначає наступне.

Так, частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII передбачено, зокрема, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 5 грудня 2019 року у справі №513/1195/16-а.

Відповідно до записів трудової книжки позивача 28.10.1996 року ОСОБА_1 звільнено з посади тракториста у зв`язку з призивом до армії.

З наявної в матеріалах справи копії військового квитка позивача НОМЕР_6 вбачається, що в період з 24.12.1996р. по 30.04.1998р. останній проходив строкову службу в ЗСУ.

Отже, на момент призову на строкову військову службу позивач працював за фахом, що з огляду на наведені вище норми свідчить про можливість зарахування періоду перебування позивача на військовій службі до стажу роботи з 24.12.1996р. по 30.04.1998р., що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Стосовно підстав розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та визначення належного органу Пенсійного фонду, яким має здійснюватись розгляд заяви позивача про призначення пенсії на пільгових умовах та призначення пенсії, суд зазначає наступне.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005№ 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р.за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

В даному випадку органом призначення визначено за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача від 27 березня 2023 року здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку. Відтак, з огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, суд вважає наявними підстави покласти обов`язок щодо повторного розгляду заяви про призначення пенсії позивачу саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, як визначений суб`єкт призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судом.

Оскільки позивач відповідно до ст. 5 Закону України Про судовий збір звільнений від сплати судового збору, враховуючи приписи ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №55 від 04.04.2023 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції з 11.10.2015 року по 14.12.2015 року, з 30.12.2015 року по 18.10.2016 року в потрійному розмірі, як один місяць служби за три місяці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до трудового/страхового стажу період роботи в колгоспі Авангард з 29.06.1996р. по 15.10.1996р., до пільгового стажу період навчання в ОСОБА_2 середньому професійному технічному училищі №81 з 10.09.1993р. по 28.06.1996р. та період проходження строкової військової служби з 24.12.1996р. по 30.04.1998р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, подану 27.03.2023 року, враховуючи зарахування зазначених періодів, та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Розподіл судових витрат у справі не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник