Справа № 600/2019/21-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 р. м. Чернівці Справа №600/2019/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ №207 від 27.04.2021 Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області "Про застосування дисциплінарного стягнення" до начальника УКЗ ГУНП в Чернівецькій області полковника поліції ОСОБА_1 , застосувати дисциплінарне стягнення у виді зауваження, за порушення службової дисципліни, що виразилось у недотриманні вимог ч. 1 п. 2 ст. 28 Закону "Про запобігання корупції", п. 5 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з оскаржуваним наказом він незгідний, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а службове розслідування проведено без додержання вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, з порушенням Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, оскільки таким розслідуванням конкретно не встановлено наявність в його діях вини та складу дисциплінарного проступку, не визначено які саме дії чи бездіяльність призвели до негативних наслідків, не визначено вид та розмір заподіяної шкоди, не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між його виною та його наслідками, а також не вказано, які саме конкретно порушено норми Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Позивач вважає, що до нього незаконно застосовано дисциплінарне стягнення у виді зауваження, без достатніх та допустимих доказів, які б у своїй сукупності підтверджували обставини правомірності прийнятого відповідачем рішення.

На думку позивача оскаржуваний ним наказ прийнятий відповідачем фактично на гіпотетичних припущеннях наявності потенційного конфлікту інтересів.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому посилався на те, що підставою для проведення службового розслідування стало повідомлення Управління запобігання корупцією щодо можливого недотриманням начальником УКЗ ГУНП в Чернівецькій області полковником поліції ОСОБА_1 вимог ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" під час спільного проходження служби в поліції з рідним племінником ОСОБА_2 , який займає посаду інспектора взводу №2 роти поліції особливого призначення ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції.

Відповідач вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді зауваження здійснено у відповідності до чинного законодавства, якому передували проведення за належною процедурою об`єктивне та всебічне службове розслідування.

Відповідач посилався на те, що оскільки позивача призначено на посаду начальника УКЗ ГУНП з 07.09.2020, то саме з цієї дати в останнього виник обов`язок щодо повідомлення про наявність потенційного конфлікту інтересів.

Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду Левицького В.К. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Рішенням судді Чернівецького окружного адміністративного суду Левицького В.К. від 29.09.2021, залишеного без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2022, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області № 207 від 27.04.2021 "Про застосування дисциплінарного стягнення", згідно якого за порушення службової дисципліни, що виразилось у недотриманні вимог п. 1, 2, 4 ч.1 ст. 28 Закону "Про запобігання корупції", п. 5 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", застосовано до начальника УКЗ ГУНП в Чернівецькій області полковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді зауваження.

Постановою Верховного Суду від 10.01.2023 скасовано рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.09.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2022, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями Чернівецького окружного адміністративного суду справу №600/2019/21-а передано на розгляд головуючому судді Григорашу В.О..

Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду Григораша В.О. від 20.01.2023 прийнято до провадження адміністративну справу №600/2019/21-а та призначено її за правилами загального позовного провадження на 14.02.2023 о 10 год. 00 хв.

Згідно доданих відповідачем до суду додаткових пояснень по справі, у матеріалах службового розслідування наявний адресований т.в.о. начальника ГУНП рапорт позивача від 09.04.2021, який підписаний ним особисто, з приводу наявності у нього потенційного конфлікту інтересів, що свідчить про визнання позивачем такої обставин, а значить і власної провини у порушеній бездіяльності. Окрім цього, вказував, що позивач повідомив безпосереднього керівника про конфлікт інтересів лише 09.04.2021, тобто лише через 7 місяців з моменту виникнення такого конфлікту.

Підготовче судове засідання призначене на 07.03.2023 не відбулось, а тому розгляд справи призначено на 21.03.2023 на 12:00 год.

В підготовчому судовому засіданні призначеному на 21.03.2023 закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 13.04.2023 на 10:00 год.

Судове засідання призначене на 13.04.2023 відкладено на 09.05.2023 на 10:00 год.

Судове засідання призначене на 09.05.2023 відкладено на 08.06.2023 на 10:00 год.

В судовому засіданні призначеному на 08.06.2023 оголошено перерву перед дебатами на 23.06.2023 на 09:00 год.

Судове засідання призначене на 23.06.2023 відкладено на 06.07.2023 на 11:00 год.

06.07.2023 фіксація судового засідання не відбулась у зв`язку із технічною несправністю звукозаписувального засобу "Камертон".

06.07.2023 представником позивача та відповідача подано до суду заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи приписи ст. 194 КАС України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд і вирішення справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, враховуючи висновки Верховного суду, викладені в постанові від 10.01.2023, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював в органах внутрішніх справ з 01.03.1995 по 06.11.2015, в Національній поліції України з 07.11.2015.

Відповідно до контракту про проходження служби в поліції від 04.09.2020, позивач працює на посаді начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області з 07 вересня 2020 року (а.с. 14).

03.02.2021 Управління запобігання корупцією Національної поліції України направило листа за вих. № 218/47/1-2021 "Про необхідність врегулювання конфлікту та призначення службового розслідування" на адресу ГУНП в Чернівецькій області, в якому зазначено, що Управлінням розглянуті матеріали щодо можливого недотриманням начальником УКЗ ГУНП в Чернівецькій області полковником поліції ОСОБА_1 вимог ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" під час спільного проходження служби в поліції з рідним племінником ОСОБА_2 , який займає посаду інспектора взводу №2 роти поліції особливого призначення ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції (а.с. 56-57).

У листі зафіксовано, що із наданих Управлінню матеріалів не вбачається відносин прямого підпорядкування між начальником управління кадрового забезпечення ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_1 та інспектором взводу №2 роти поліції особливого призначення ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 , тому перебування дядька та племінника в займаних посадах не порушує вимог частини 1 ст. 27 Закону України "Про запобігання корупції" щодо обмежень спільної роботи близьких родичів.

Разом з тим, у листі звернуто увагу, що з урахуванням посадових обов`язків та з моменту призначення на посаду начальника кадрового забезпечення ОСОБА_1 , тобто з 07.09.2020 виник потенційний конфлікт інтересів, що має постійний характер.

З урахуванням наведеного, у листі повідомлено про необхідність вжиття заходів щодо врегулювання зазначеного потенційного конфлікту інтересів у начальника управління кадрового забезпечення ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. ст. 28, 29 Закону України "Про запобігання корупції", а також за цим фактом у відповідності до вимог ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України запропоновано призначити службове розслідування, про результати якого повідомити Управління запобігання корупцією із наданням копії наказу про його призначення та висновку службового розслідування.

На підставі листа Управління запобігання корупцією Національної поліції України від 03.02.2021 №218/47/1-2021, 10.02.2021 ГУНП в Чернівецькій області видано наказ №142 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії", яким призначено службове розслідування, проведення якого доручено дисциплінарній комісії у складі: голова комісії - полковник поліції Федорюк Г.Й. , заступник начальника ГУНП в Чернівецькій області; члени комісії: старший лейтенант поліції Глібіцький М.О. , т.в.о. старшого інспектора УКЗ ГУНП в Чернівецькій області, майор поліції, старший оперуповноважений в ОВС Чернівецького управління ДВБ НП України Задорожний О.П. (а.с. 55, 96).

26.02.2021 відповідачем видано наказ №234 "Про продовження строку проведення службового розслідування", яким продовжено строк проведення дисциплінарною комісією службового розслідування до 09.04.2021 (а.с. 58).

З матеріалів справи видно, що під час проведення службового розслідування, 26.02.2021 Головою дисциплінарної комісії на адресу НАЗК направлено листа щодо роз`яснення про наявність чи відсутність конфлікту інтересів у зв`язку з призначенням позивача на посаду начальника управління кадрового забезпечення ГУНП в Чернівецькій області враховуючи, те, що на посаді інспектора взводу №2 роти поліції особливого призначення ГУНП в Чернівецькій області працює його племінник ОСОБА_2 (а.с. 97 - 99).

За наслідками розгляду вказаного звернення, Департамент з питань дотримання законодавства про конфлікт інтересів та обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції направив на адресу ГУНП в Чернівецькій області лист за № 32-03/17966/21 від 29.03.2021.

У вказаному листі наголошено, що в порядку інформування, враховуючи наведені у ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" визначення, при встановленні наявності чи відсутності конфлікту інтересів слід виходити із наявності ОСОБА_1 , як начальника управління кадрового забезпечення ГУНП Чернівецькій області повноважень, під час реалізації яких, він може вчиняти дiї, приймати рішення стосовно свого племінника.

Вказані повноваження ОСОБА_1 може реалізовувати стосовно всього особового складу служб, органів та підрозділів поліції області, в тому числі і щодо свого племінника ОСОБА_2 .

Таким чином, у сфері службових повноважень ОСОБА_1 наявний приватний інтерес, який може вплинути на об`єктивність та неупередженість прийняття ним рішень або на вчинення чи невчинення дій стосовно племінника під час реалізації своїх службових повноважень, що, враховуючи положення ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції", свідчить про наявність у нього потенційного конфлікту інтересів. Крім того, у разі вирішення ним питань, пов`язаних прийняттям рішень розпорядчого характеру стосовно племінника (наданням їм вчиненням дій, доручень, вказівок, контролю за їх виконанням, наданням переваг) у нього виникатиме реальний конфлікт інтересів.

Посилаючись на положення ч. 1, 2 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" у листі зазначено, що визначення способу врегулювання конфлікту інтересів є компетенцією безпосереднього керівника або керівника органу, до повноважень якого належить звiльнення/iнiцiювання звільнення ОСОБА_1 з посади. Заходи зовнішнього врегулювання конфлікту інтересів та порядок їх застосування визначені в ст. ст. 29 - 34 Закону України "Про запобігання корупції" (а.с. 102 - 103).

Судом встановлено, що за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією створеною відповідачем, складено висновок, який затверджений начальником ГУНП в Чернівецькій області від 09.04.2021 (а.с. 66 - 72, 87 - 93).

У службовому висновку зафіксовано, що під час проведення службового розслідування з метою встановлення достовірності факту наявності чи відсутності у ОСОБА_1 конфлікту інтересів (потенційного чи реального) після його призначення 04.09.2021 на посаду начальника управління кадрового забезпечення ГУНП в Чернівецькій області було направлено запит до НАЗК.

Дослідивши відповідь НАЗК, дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування зазначено, що беручи до уваги положення абз.4 п.1, абз. 2, 3, 4, 7, 8, 10 п.2, п.п.8, 13, 14, 15, 16, 17, 18 розділу II функціональних обов`язків начальника УКЗ ГУНП в Чернівецькій області, затверджених 07.09.2020 начальником ГУНП, з моменту призначення наказом ГУНП від 04.09.2020 №170 o/с, з 07.09.2020 ОСОБА_1 на дану посаду, у нього виник потенційний конфлікт інтересів, що має постійний характер у зв`язку із здійсненням ним, як керівником зазначеного підрозділу, окремих контрольно-наглядових функцій за діяльністю підпорядкованих ГУНП в Чернівецькій області структурних та територіальних підрозділів. Так, відповідно до функціональних обов`язків начальник УКЗ ГУНП в Чернівецькій області перевіряє повноту та обґрунтованість пропозицій про дотримання законності та дисципліни серед особового складу служб, органів та підрозділів поліції області; по кожному факту порушення дисципліни i законності, вчинення злочинів та надзвичайних подій працівниками ГУНП організовує проведення службових розслідувань; організовує проведення спеціальних перевірок, у тому числі негласних, органів та підрозділів щодо дотримання особливим складом законності під час несення служби. Ці функції здійснюються тому числі стосовно працівників поліції особливого призначення ГУНП в Чернівецькій області, де працює його племінник лейтенант поліції ОСОБА_2 на посаді інспектора взводу №2.

Дисциплінарною комісією встановлено, що ОСОБА_2 є рідним племінником ОСОБА_1 та працює на посаді інспектора взводу №2 роти поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області (далі - РПОП ГУНП).

У ході службового розслідування, дисциплінарною комісією досліджено особову справу ОСОБА_2 та встановлено, що з часу призначення ОСОБА_1 на посаду керівника Управління кадрового забезпечення ГУНП в Чернівецькій області (з 07.09.2020), тобто наділення його відповідними контрольно-наглядовими функціями відносно працівників ГУНП та підпорядкованих підрозділів відносно ОСОБА_2 жодні заходи заохочення, притягнення до дисциплінарної відповідальності та просування по службі, позивачем не застосовувались. На жодних документах з питань проходження служби ОСОБА_2 в органах Національної поліції України не має підписів чи резолюцій позивача, що могло б вказувати на реальне прийняття рішень на його користь або всупереч їй.

Крім цього, у 2019 році, ОСОБА_2 було присвоєно чергове спеціальне звання "старший лейтенант поліції" (наказ ГУНП від 31.05.2019 № 74 о/с). Дисциплінарною комісією взято до уваги, що у відповідності до п.п. 11, 12 Положення про відомчі заохочувальні відзнаки Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 25.04.2019 №317, до заохочення відомчими відзнаками за сумлінну службу, нагороджуються поліцейські з нагоди Дня Національної поліції України, які досягли високих результатів службової діяльності, та, на, момент заохочення, мають відповідну календарну вислугу. Не подаються до заохочення лише ті працівники, які мають діючі дисциплінарні стягнення, які аналогічними медалями за вислугу років заохочувались на службі в Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах. Присвоєння ОСОБА_2 чергового спеціального звання, було здійснено у відповідності до вимог ст. ст. 80, 82, 83 Закону України "Про Національну поліцію".

Окрім того, у ході проведення службового розслідування встановлено, що 24.09.2020, ОСОБА_2 , разом з іншими поліцейськими РПОП ГУНП, у відповідності до вимог Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 26.01.2016 №50, проходив підсумкову перевірку з даного напрямку службової діяльності, за результатами якої, отримав оцінку "відмінно". При цьому, ОСОБА_1 , не було включено до складу комісії, яка приймала заліки (наказ ГУНП від 21.08.2020 № 856 "Про здійснення підсумкових перевірок рівня службової підготовленості поліцейських ГУНП області за результатами навчання в системі службової підготовки за 2020 навчальний рік"). З довідок, виданих ДУ "ТМО МВС України по Чернівецькій області" за №1092 та №1092/195 про тимчасову непрацездатність з 22.09.2020 по 16.10.2020, видно, що ОСОБА_1 проходив курс амбулаторного та стаціонарного лікування у даному закладі, а тому відповідно не міг впливати на здобуті ОСОБА_2 результати підсумкової перевірки.

Дослідженням відомостей з журналу перевірок РПОП ГУНП встановлено, що впродовж 2019-2021 років, ОСОБА_1 , жодних перевірок організації несення служби в РПОП ГУНП, не проводив, як і не здійснював перевірок даного підрозділу з моменту його призначення на посаду начальника УКЗ ГУНП. Підпорядкованим до 04.09.2020 ОСОБА_1 відділом ІОС, перевірки РПОП також не проводилися.

Також, з метою визначення ступеня ризику, який міг призвести до прийняття рішень ОСОБА_1 в умовах конфлікту інтересу відносно працівника РПОП ГУНП ОСОБА_2 , дисциплінарною комісією було проаналізовано Положення про роту поліції особливого призначення ГУНП в Чернівецькій області, затверджене наказом ГУНП від 05.10.2018 № 985 (далі - Положення), та встановлено, що воно визначає основні завдання, функції, права, обов`язки та порядок діяльності РПОП. При цьому, п.2 наказу ГУНП від 05.10.2018 №985, визначено, що на командира РПОП майора поліції Рибінського І.Л. покладається неухильне виконання вимог Положення під час організації оперативно-службової діяльності підпорядкованого підрозділу.

У відповідності до розділу IV Положення, командир РПОП зобов`язаний здійснювати наступні контрольно-наглядові функції: забезпечувати контроль за дотриманням законності, прав і свобод людини, службової дисципліни, розпорядку дня, режиму роботи поліцейських та працівників РПОП, контроль за виконанням покладених на підлеглих доручень, контроль за дотримання підлеглими заходів безпеки, бере участь в тестуванні поліцейських РПОП, порушує клопотання перед керівництвом ГУНП щодо надання підлеглим відпусток, матеріальної допомоги, визначеної законодавством, уповноважений ініціювати проведення службових розслідувань, порушує перед керівництвом ГУНП клопотання про заохочення працівників РПОП, а також присвоєння їм спеціальних звань.

Інші командири РПОП, згідно розділу IV, мають право проводити перевірки діяльності працівників РПОП, у частині виконання ними функціональних обов`язків, та, у разі виявлення порушень, вживати заходи реагування, подавати керівництву ГУНП пропозиції щодо установлення та зміни працівникам РПОП надбавок, премій, виплат, затверджувати графіки відпусток.

При цьому, п. 4 Положення визначено, що у своїй діяльності РПОП безпосередньо підпорядкована керівнику ГУНП або особі, яка виконує його обов`язки.

09.04.2021 позивач повідомив безпосереднього керівника про наявність потенційного конфлікту інтересів та зобов`язувався не вчиняти дій та не приймати рішень у відношенні до ОСОБА_6 .

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що факт проходження служби в одному органі - ГУНП в Чернівецьку області начальником УКЗ полковником поліції ОСОБА_1 та близької йому особи (племінника) - інспектора взводу №2 роти поліції особливого призначення ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , йому був відомий, однак при призначенні на посаду начальника УКЗ ГУНП в Чернівецькій області позивач не повідомив у відповідності до вимог ч. 1 п. 2 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" про наявність у нього потенційного конфлікту інтересів, за що заслуговує на застосування дисциплінарного стягнення.

Таким чином, аналізуючи матеріали службового розслідування, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що своїми позивач допустив порушення службової дисципліни, що виразилося у недотриманні вимог ч. 1 п. 2 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції", п. 5, ч. 3 ст.1 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України, п. 1, ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію України", за що він заслуговує на застосування дисциплінарного стягнення у виді зауваження.

На підставі висновку службового розслідування, 27.04.2021 Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області видало наказ №207 "Про застосування дисциплінарного стягнення", пунктом 1 якого наказано за порушення службової дисципліни, що виразилось у недотриманні вимог п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції", п. 5 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" до начальника УКЗ ГУНП в Чернівецькій області полковника поліції ОСОБА_1 , застосувати дисциплінарне стягнення у виді зауваження (а.с. 73, 83 - 84).

Не погоджуючись із наказом № 207 від 27.04.2021, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Як зазначалось вище, постановою Верховного Суду від 10.01.2023 скасовано рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.09.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2022, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Направляючи справу на новий розгляд, Верховний суд у своїй постанові акцентував увагу на тому, що суди обох інстанцій допустили порушення норм процесуального права під час розгляду справи, оскільки всупереч принципам диспозитивності і змагальності сторін, закріпленим у статті 9 КАС України, вирішили спір не із заявлених позивачем підстав позову, що полягали в обґрунтуванні відсутності в його діях складу дисциплінарного проступку, а з формальних підстав порушення порядку призначення службового розслідування, жодних аргументів і заперечень щодо яких сторони в суді першої інстанції не висловили.

Як зазначив Верховний суд у своїй постанові з метою перевірки правомірності оскаржуваного наказу ГУНП в Чернівецькій області в межах доводів і вимог позивача суди попередніх інстанцій мали дати правову оцінку діям (бездіяльності) позивача, які стали підставою для ініціювання щодо нього службового розслідування, та перевірити, чи становили такі дії (бездіяльність) склад дисциплінарного проступку, за який на позивача накладено дисциплінарне стягнення.

Отже, перевіряючи матеріали справи, встановлюючи фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, досліджуючи та оцінюючи надані докази в сукупності, суд повинен дати правову оцінку саме діям (бездіяльності) позивача, які стали підставою для ініціювання щодо нього службового розслідування, та перевірити, чи становили такі дії (бездіяльність) склад дисциплінарного проступку, за який на позивача накладено дисциплінарне стягнення.

До вказаних спірних правовідносин суду застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спірні правовідносини, які склались у цій справі, врегульовано Конституцією України, Законами України "Про Національну поліцію", "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", норми яких суд застосовує в редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

Статтею 8 Конституції України установлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Статтею 1 даного закону визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ст. 2 Закону №580-VIII, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Основні обов`язки поліцейського визначені статтею 18 Закону №580-VIII.

Статтею 6 Закону №580-VIII встановлено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 8 Закону №580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

За приписами ч. 1 ст. 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно ч. 1 та 2 ст.19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції (ст. 60 Закону №580-VIII).

Згідно ст. 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України №2337-VIII від 15.03.2018 (далі - Дисциплінарний статут) визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається .

За приписами ч. 1 та 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Пунктами 1, 5 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту установлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

В силу вимог ч. 1, 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 року у справі №815/4478/16.

Як зазначалось судом вище, ОСОБА_1 , з 01.03.1995 по 06.11.2015 працював в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 в Національній поліції України.

27.04.2021 Головним управлінням Національної поліції в Чернівецькій області прийнято наказ №207 "Про застосування дисциплінарного стягнення", пунктом 1 якого наказано за порушення службової дисципліни, що виразилось у недотриманні вимог п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції", п. 5 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" до начальника УКЗ ГУНП в Чернівецькій області полковника поліції ОСОБА_1 , застосувати дисциплінарне стягнення у виді зауваження.

Зі змісту оскаржуваного наказу судом встановлено, що начальник управління кадрового забезпечення ГУНП в Чернівецькій області полковник поліції ОСОБА_1 після призначення його 07.09.2020 на дану посад, будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції", незважаючи на виникнення в нього з моменту призначення на посаду потенційного конфлікту інтересів, що має постійний характер у зв`язку із роботою близької йому особи (племінника) - поліцейського роти поліції особливого призначення ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 допустив тривалу службову бездіяльність.

Не повідомлення, як стверджували представники відповідача в судовому засіданні, позивачем про наявність у нього потенційного конфлікту інтересів свого керівника і стало підставою для винесення оскаржуваного позивачем наказу.

Щодо вказаного варто зазначити наступне.

Так, 14.10.2014 Верховною Радою прийнято Закон України "Про запобігання корупції" №1700-VII, який набрав чинності 26.10.2014 (далі-Закон №1700-VII), який визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №1700-VII корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

Правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

У цій же статті вказаного Закону визначено значення терміну близької особи, до яких відносяться: члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

Згідно п.п. "з" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII на поліцейських поширюється дія Закону №1700-VII.

Таким чином начальник УКЗ ГУНП в Чернівецькій області полковник поліції ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції".

У відповідності до абз. 14 ч. 1 ст. 1 Закону №1700-VІІ спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції є органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Пунктами 1, 2, 4 ст. 28 Закону №1700-VII визначено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Із системного аналізу норм Закону, який регулює питання запобігання корупції слідує, що посадові особи, на яких поширюється дія цього закону зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника.

Таким чином, розглядаючи дану справу, суд бере до уваги, визначений чинним законодавством України, обов`язок поліцейського повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника.

Однак, обґрунтовуючи протиправність оскаржуваного наказу, позивач вказує на те, що службовим розслідуванням конкретно не встановлено наявність в його діях вини та складу дисциплінарного проступку, не визначено які саме дії чи бездіяльність призвели до негативних наслідків, не визначено вид та розмір заподіяної шкоди, не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між його виною та його наслідками, а також не вказано, які саме конкретно порушено норми Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Окрім цього, позивач посилався на те, що відносин прямого підпорядкування між ним та його племінником ОСОБА_2 немає. Як зазначав позивач, в його функціональні обов`язки, серед іншого, входять загальноприйняті, у межах компетенції, контрольно-наглядові функції у діяльності структурних та територіальних підрозділів, підпорядкованих ГУНП, у тому числі стосовно працівників РПОП ГУНП, у якій проходить службу ОСОБА_2 .. Прямих розпорядчих функцій до роти поліції особливого призначення він немає. Відносно ОСОБА_2 ним не застосовувались заходи заохочення чи просування по службі.

Втім, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд не може погодитись з указаними доводами позивача, з огляду на таке.

Пунктом 2 ст. 28 Закону №1700-VII чітко визначено обов`язок, осіб, зазначених у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зокрема, поліцейських, щодо повідомлення не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника.

Зважаючи на те, що позивач, будучи начальником управління кадрового забезпечення з 07.09.2020, здійснюючи, як керівник кадрового підрозділу, окремі контрольно-наглядові функції за діяльністю структурних підрозділів ГУНП, у тому числі щодо працівників роти поліції особливого призначення ГУНП, де працював його племінник ОСОБА_2 , то він, як особа на яку поширюється законодавство у сфері запобігання корупції, повинен був виконати вимоги ст. 28 Закону №1700-VII.

Проте вказаного, позивач відразу після призначення його 07.09.2020 на посаду начальника управління кадрового забезпечення ГУНП в Чернівецькій області, не вчинив, хоча знав про наявність потенційного конфлікту інтересів, у зв`язку із роботою близької йому особи племінника - поліцейського роти поліції особливого призначення ГКНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представники відповідача посилались на те, що потенційний конфлікт інтересів позивача пов`язаний з наявністю у нього за посадою начальника УКЗ ГУНП окремих контрольно-наглядових функцій за діяльністю підпорядкованих ГУНП підрозділів, зокрема поліцейських роти поліції особливого призначення ГУНП, де працював його рідний племінник ОСОБА_2 ..

Проте, позивач в порушення вимог ч. 1 ст. 28 Закону №1700-VII самостійно не повідомив про наявність у нього потенційного конфлікту інтересів та самостійно не вжив заходів щодо його врегулювання відповідно до Закону.

Суд звертає увагу на те, що невиконання вказаного обов`язку працівником поліції є свідомим створенням ним обставин потенційного конфлікту інтересів, стосовно якого у подальшому необхідним буде вжиття заходів щодо його врегулювання.

Посилання позивача на те, що відносин прямого підпорядкування між ним та його племінником ОСОБА_2 немає, оскільки в його функціональні обов`язки, серед іншого, входять загальноприйняті, у межах компетенції, контрольно-наглядові функції у діяльності структурних та територіальних підрозділів, підпорядкованих ГУНП, у тому числі стосовно працівників РПОП ГУНП, у якій проходить службу ОСОБА_2 , прямих розпорядчих функцій до роти поліції особливого призначення він немає та відносно ОСОБА_2 ним не застосовувались заходи заохочення чи просування по службі, то такі суд не бере до уваги, оскільки перелічені позивачем обставини не є фактичною чи юридичною підставою для звільнення позивача від визначеного ст. 28 Закону №1700-VII обов`язку повідомити про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника.

Разом з тим, суд враховує, наявний у матеріалах справи рапорт ОСОБА_1 від 09.04.2021 про наявність потенційного конфлікту інтересів, в якому позивач повідомив т.в.о. начальника ГУНП в Чернівецькій області полковника поліції Ратушенка С. про наявний потенційний конфлікт інтересів, зумовлений родинними стосунками із ним та його племінником ОСОБА_2 , що у свою чергу, може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення чи на вчинення/невчинення дій під час виконання ним повноважень начальника управління кадрового забезпечення ГУНП. У даному рапорті позивач повідомив, що потенційний конфлікт інтересів може перейти у реальний у таких випадках: при просуванні ОСОБА_2 по службі; під час застосування заходів заохочення та дисциплінарного стягнення. Просив вжити заходів щодо врегулювання потенційного конфлікту інтересів. При цьому, з метою запобігання реальному конфлікту інтересів, позивач зобов`язувався не вчиняти та не приймати рішень у відношенні ОСОБА_2 ..

Зважаючи на те, що, як свідчать матеріали справи, позивача призначено на посаду начальника УКЗ ГУНП з 07.09.2020, то саме з цієї дати, на думку суду, у позивача виник обов`язок, визначений ст. 28 Закону №1700-VII, згідно якої позивач повинен був не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів повідомити про це безпосереднього керівника.

Суд бере до уваги доданий відповідачем до матеріалів справи, лист заступника начальника полковника поліції Г.Федорюка від 02.10.2020 №4483/123/05/12-2020, адресований начальнику управління запобігання корупції Національної поліції України полковнику поліції І.Звездіну, згідно якого, на виконання вимог вказівки керівництва Національної поліції України від 09.09.2020 №27991, повідомив, що ГУНП в Чернівецькій області організовано виконання абз. 2 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про запобігання корупції", в частині повідомлень працівникам поліції про роботу близьких осіб в органі, до якого вони призначаються, в тому числі і за переведенням.

Згідно списку доданого до вказаного листа від 02.10.2020 №4483/123/05/12-2020 вбачається, що начальник Управління кадрового забезпечення ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_1 є рідним дядьком старшого лейтенанта поліції інспектора взводу №2 роти поліції особливого призначення ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 .

Водночас, із рапортом про наявність потенційного конфлікту інтересів позивач, як свідчать матеріали справи, звернувся лише 09.04.2021.

Зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що дії позивача щодо неповідомлення пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, свідчить про неналежне виконання позивачем службової дисципліни, яка полягає у невиконанні (недотриманні) вимог чинного законодавства у сфері запобіганню корупції, чим скоєно проступок (вчинок) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам та містить ознаки дисциплінарного проступку.

При цьому, суд враховує, що для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, обов`язковою умовою є підтвердження матеріалами службового розслідування факту умисного чи з необережності скоєння ним дисциплінарного проступку.

Вирішуючи спір та встановлюючи істину в справі, суд повинен базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоб в суду не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Крім того, під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до виконання службових обов`язків. Такі відомості повинні бути викладені у висновку службового розслідування.

Аналіз правових норм, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про те, чи є не повідомлення про наявність у позивача потенційного конфлікту інтересів та не вжиття заходів щодо його врегулювання є грубим порушенням службової дисципліни, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

З огляду на встановлені фактичні обставини даної справи, судом встановлено, що додані до матеріалів справи документи підтверджують реальну наявність у діях позивача ознак порушення службової дисципліни, щодо не повідомлення ним свого безпосереднього керівника про наявність у нього потенційного конфлікту інтересів, яка полягає у невиконанні (недотриманні) вимог чинного законодавства, а тому, на думку суду, вид дисциплінарного стягнення відповідач обрав обґрунтовано, з врахуванням всіх обставин у справі, що не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Відтак, суд вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження є правомірним і пропорційним у даному випадку, оскільки висновки відповідача наведені у оскаржуваному наказі про порушення позивачем, вимог п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 28 Закону "Про запобігання корупції", п. 5 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" знайшли своє підтвердження.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, враховуючи зміст наданих пояснень, даючи аналіз висновку службового розслідування та оспорюваному наказу, суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності ґрунтується на самостійних підставах недотримання вимог Закону України "Про запобігання корупції", Дисциплінарного Статуту Національної поліції України, Закону України "Про Національну поліцію України".

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що спірний наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області "Про застосування дисциплінарного стягнення" №207 від 27.04.2021 прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч. 1-3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням встановлених обставин справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено суду правомірність оскаржуваного наказу.

Враховуючи вищезазначене суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Оскільки в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, - відмовити.

Згідно статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Представник позивача - Усманов Мурад Амірович (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №390 від 20.11.2009, АДРЕСА_2).

Відповідач - Головне Управління Національної поліції в Чернівецькій області (вул. Головна, 24, м. Чернівці, ).

Суддя В.О. Григораш