Справа № 462/2773/23
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 462/2773/23 пров. № А/857/13301/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Гінди О.М. Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 28 червня 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду (головуючий суддя Гедз Б.М., м. Львів) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 20.07.2022 РАП № 688871193.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28 червня 2023 року клопотання відповідача задоволено та позовну заяву залишено без розгляду, з підстав передбачених п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що таке прийнято з порушенням норм процесуального права, тому просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу до суду першої інстанції для розгляду справи по суті.

В апеляційній скарзі звертає увагу суду на фотокопію поштового конверта із повідомленням про вручення, а саме на розділ «Вищезазначене поштове відправлення, поштовий переказ». У вказаному розділі вписана дата 16.12.2022, вписано прізвище ОСОБА_2 та підркеслено «згідно договору вкладено до абонентської скриньки».Також, поставлено підпис невідомої особи. Інші відмітки відсутні.

Позивач не володіє жодними абонентськими скриньками, підпис особи на повідомленні про влучення абсолютно не збігається із оригінальним підписом позивача, до такого висновку можна прийти не маючи спеціальних знань, оскільки такі підписи є абсолютно різні. Порівняти підписи позивача можна із підписами на позовній заяві, що є у даній справі, а також інших документах в матеріалах даної справи.

Тобто, відповідач банально ввів в оману суд першої інстанції щодо надсилання обставин надсилання на адресу позивача оскаржуваної постанови.

Також, апелянт зазначає, що на фотокопії конверта проставлений інший номер рекомендованого відправлення - 319, який також не відображається на офіційному сайті «Укрпошта».

У відповідності до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно позиції Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеної в постанові від 09.11.2020 року у справі № 420/1813/19 поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій. Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

Як ним зазначено у позовній заяві, про наявність оскаржуваної постанови він дізнався лише у квітні 2023 року з мобільного додатку «Дія», копія постанови за фактом події 05.07.2022 у встановленому законом порядку на його адресу не надходила. З даного приводу 05.08.2022 ним скеровувався запит на адресу управління безпеки міста Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради із проханням скерування оскаржуваної постанови, однак відповіді на такий запит так і не отримано.

Статтею 285 КУпАП визначено, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висипається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Цією ж статтю КУпАП вказано, що особливості вручення постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), визначаються статтями 279-1, 279-2, 279-5, 279-6 цього Кодексу.

Статтею 279-1 КУпАП передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення, що не була виконана шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня її винесення, надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). За зверненням особи постанова про накладення адміністративного стягнення, що вважається виконаною, надсилається рекомендованим листом на її адресу протягом п`яти днів з моменту отримання звернення.

Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або повнолітньому члену сім`ї такої особи.

У разі якщо відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову в її отриманні.

У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.

Тобто, органу, який виніс постанову встановлений обов`язок надсилання постанови рекомендованим листом на адресу відповідальної особи.

Скаржник стверджує, що не отримував копії оскаржуваної постанови.

Про наявність оскаржуваної постанови дізнався лише в квітні 2023 року, після того як в мобільному додатку «Дія» з`явилась інформація про відкриті виконавчі провадження відносно мене. У вказаному додатку не відображається дата внесення такої інформації.

Постанова приватного виконавця від 24.03.2023 про відкриття виконавчого провадження на виконання оскаржуваної постанови, у встановленому чинним законодавством порядку, надійшла на адресу позивача рекомендованим відправленням лише 17.04.2023 року.

Належні та допустимі докази вручення оскаржуваної постанови позивачу раніше або документи на підставі яких можна було б встановити дату отримання оскаржуваної постанови скоріше за дату отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, тобто моменту з якого стало відомо про наявність такої постанови, відсутні.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Відповідачем подано до суду першої інстанції клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, посилаючись на положення ч.3 ст. 123 КАС України у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду. В обґрунтування заявленого клопотання відповідач зазначив, що постанову про накладення адміністративного стягнення РАП № 688871193 від 20.07.2022 надіслано позивачу за адресою, вказаною у Єдиному державному реєстрі власників транспортних засобів, а саме: АДРЕСА_1 , що співпадає із адресою, яку позивач вказує у своїй позовній заяві рекомендованим поштовим відправленням. Оскаржувану постанову позивачем отримано особисто 16.12.2022 року, що підтверджується відповідним записом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, тобто твердження позивача про те, що останній не отримував від департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради постанови не відповідають дійсності. За наведеного, встановлений законом десятиденний строк оскарження постанови розпочав перебіг 17.12.2022, натомість позивач звернувся до суду із позовом лише 14 квітня 2023 року.

Вирішуючи клопотання та залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції врахував, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis, пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заява №45783/05; пункт 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року в справі «Меньшакова проти України», заява №377/02).

Процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року в справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain» («Перез де Рада Каванілес проти Іспанії»), заява №28090/95).

Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна Держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (пункт 44 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року «Osman v. the United Kingdom» («Осман проти Сполученого Королівства»), заява №23452/94 та пункт 54 рішення від 19 червня 2001 року «Kreuz v. Poland» («Круз проти Польщі»), заява №28249/95).

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 р. №17-рп/2011визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на звернення з позовом у публічно-правових відносинах.

Судом першої інстанції, при розгляді даної справи, враховано також висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 10 листопада 2022 року (адміністративне провадження № К/9901/10502/20) процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Суд вірно зауважив, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Згідно з частиною 2 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАСУ позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це підтверджений належними та допустимими доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів (Постанова ВС від 19 грудня 2022 року у справі №420/13281/20).

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову не тільки заяву про поновлення цього строку але й докази поважності причин його пропуску.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать відволевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (Постанова ВС від 03.10.2019 року по справі №577/3931/16-а).

Частина ч. 4 ст. 123 КАС України передбачає, що у випадку, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Позов ОСОБА_1 залишався судом без руху, з підстав представлення суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом, проте судом першої інстанції вирішено прийняти до розгляду позовну заяву та відкрити провадження в даній адміністративній справі.

Разом з тим, згідно клопотання про залишення позову без розгляду та доданих до нього доказів, оскаржувана постанова дійсно надсилалась Управлінням безпеки департаменту міської мобільності позивачу рекомендованим листом на адресу, що є зареєстрованим місцем проживання позивача та оскаржувану постанову, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав особисто 16.12.2022. В свою чергу, із позовом про скасування вищезазначеної постанови позивач звернувся лише 19 квітня 2023 року, тобто з пропуском визначеного ч. 2 ст. 286 КАС України десятиденного строку звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вирішуючи питання відкриття провадження у справі із врахуванням наведених позивачем обставин пропуску строку звернення до адміністративного суду висновок суду про поважність таких причин був передчасним, оскільки підстави, на які посилався позивач на стадії відкриття провадження у справі спростовуються наданими відповідачем доказами, а інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позивачем суду першої інстанції не надано, тому згідно ч. 4 ст. 123, п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд підставно вважав, що позовну заяву, слід залишити без розгляду.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а ухвала відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, 287, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 28 червня 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду по справі № 462/2773/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді О.М. Гінда

В.В. Ніколін