Справа № 520/8382/23
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 р.Справа № 520/8382/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Яковини В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) та Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2023, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., м. Харків, повний текст складено 11.05.23 по справі № 520/8382/23 за позовом Комунальної установи Липецький психоневрологічний інтернат до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) третя особа: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Комунальна установа "Липецький психоневрологічний інтернат" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ступіна Володимира Віталійовича про відкриття виконавчого провадження ВП № 71466652 від 05.04.2023.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2023 позовні вимоги Комунальної установи "Липецький психоневрологічний інтернат" задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ступіна Володимира Віталійовича про відкриття виконавчого провадження ВП № 71466652 від 05.04.2023.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що заяву про примусове виконання рішення суду було долучено до матеріалів справи як доказ (із відміткою (штемпелем) про здачу її разом із виконавчим листом до канцелярії 09.11.2021 (до 14.11.2021), але не враховано судом при винесенні оскаржуваного рішення. Так, позивачем не було надано більше жодних доказів в підтвердження підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.04.2023, а які надані - були спростовані відповідачем та третьою особою в судовому засіданні 10.05.2023. Зазначає, що в підтвердження своєчасності звернення стягувача до органу ДВС та обґрунтування відсутності підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, до суду було надано всі необхідні документи, які були проігноровані при винесені оскаржуваного рішення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, третя особа також подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2023 по справі №520/8382/23 ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, винесене з порушенням норм процесуального права, унеможливлює виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 по справі №520/2442/21, наділяє Головне управління ДСНС України у Харківській області (стягувача по справі №520/2442/211) невластивими функціями, які суперечать вимогам чинних нормативно-правових актів, а тому підлягає скасуванню. Вказує, що той факт, що Харківським відділом державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 05.04.2023 по вказаній справі було відкрите виконавче провадження за №7146665 підтверджує законність звернення Головного управління із виконавчим документом саме до вказаного органу ДВС та наявності в цього органу відповідних повноважень для виконання рішення суду з питань застосування заходів реагування до позивача.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, позивач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримали доводи апеляційної скарги, просили скарги задовольнити.

Представники позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти вимог та доводів апеляційних скарг заперечували, просили відмовити в її задоволенні.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 по справі № 520/2442/21 адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Комунальної установи Липецький психоневрологічний інтернат про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду задоволено.

Застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення (заборони) експлуатації будівель Комунальною установою Липецький психоневрологічний інтернат, за адресою: Харківська область. Харківський район, село Липці, вулиця Покровська, 57, шляхом їх знеструмлення, опечатування пристроїв відключення джерел електропостачання та зобов`язання припинити використання цих будівель до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.08.2021 по справі № 520/2442/21 апеляційну скаргу Комунальної установи Липецький психоневрологічний інтернат - залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 по справі № 520/2442/21 - залишено без змін.

Рішення суду від 20.04.2021 по справі № 520/2442/21 набрало законної сили та представником третьої особи 28.10.2021 отримано виконавчий лист.

Постановою заступника начальника Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ступіна Володимира Віталійовича відкрито виконавче провадження ВП № 71466652 від 05.04.2023 щодо виконання виконавчого листа у справі № 520/2442/21.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що виконання судового рішення про застосування заходів реагування покладається на орган, який звернувся з позовом, у цьому випадку - на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області. У правовідносинах, які виникають у зв`язку з реалізацією цим органом своїх владних повноважень, немає підстав залучати до виконання судового рішення (щодо застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) органи державної виконавчої служби і покладати на них обов`язок виконати це судове рішення у порядку примусового виконання відповідно до Закону №1404-VIII. Посилаючись на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 05.06.2019 у справі №809/421/17, суд першої інстанції виснував, що та обставина, що заходи реагування (у визначених законом випадках) застосовуються на підставі судового рішення, не змінює суб`єктного складу і правового статусу учасників цих правовідносин, зокрема контролюючого органу, який на виконання закону звернувся з позовом і на підставі судового рішення й повинен застосувати до підконтрольного суб`єкта заходи реагування для досягнення мети, яка зумовила їх застосування. Між тим, у цих правовідносинах Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області діє не як орган, на який покладено виконання судового рішення (за Законом № 1404-VIII), а як суб`єкт владних повноважень, який застосовує/реалізовує санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду з огляду на таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно пункту 1 частин першої, п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Відповідно до положень частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до частини 5 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Пунктом 2 ч.4 ст.4 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною 1 ст. 12 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (ч.2 ст.12 Закону).

Так, в позовній заяві позивач стверджує, що виконавчий лист пред`явлено до виконання 04.04.2023, тобто за межами законодавчо встановленого тримісячного строку.

Водночас як встановлено судовим розглядом, 04.04.2023 під час перевірки документів, які містяться у відділі відповідача виявлено заяву про примусове виконання з виконавчим листом № 520/2442/21 виданий 28.10.2021

Після перевірки відповідності виконавчого документа вимогам ст. 4 Закону України Про виконавче провадження, взявши до уваги те, що заява про примусове виконання рішення надана до виконання 09.11.2021, тобто у межах тримісячного строку, про що свідчить відмітка канцелярії відділу на заяві про відкриття (екземпляр стягувача), державним виконавцем з урахуванням ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження, 05.04.2023 прийнято рішення про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 71466652, копія якої направлена на адресу боржника.

Колегія суддів зазначає, що не реєстрація або несвоєчасна реєстрація органом виконавчої служби заяви про відкритті виконавчого провадження з доданим виконавчим документом, не свідчить про пропуск стягувачем строку пред`явлення виконавчого документа, а підтверджує факт бездіяльності органу виконавчої служби в частині реєстрації таких документів та вирішенні питання про відкритті виконавчого провадження. Така бездіяльність може мати наслідком порушення прав стягувача, а не боржника, який будучи обізнаним про наявність виконавчого документа в добровільному порядку мав можливість виконати рішення, однак цього не зробив.

Отже, в рамках судового розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що третьою особою не пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

Продовжуючи судовий розгляд справи, колегія суддів акцентує увагу, що задовольняючи позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок щодо виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 по справі №520/2442/21 про застосування заходів реагування до об`єкту Комунальної установи Липецький психоневрологічний інтернат, за адресою: Харківська область, Харківський район, село Липці, вулиця Покровська, 57, входить до повноважень третьої особи - Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, пославшись на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 05.06.2019 у справі №809/421/17.

Колегія суддів вважає висновки суду необгрунтованими та такими, що спростовуються доказами по справі. Так, зокрема, у виконавчому листі визначено застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення (заборони) експлуатації будівель Комунальною установою Липецький психоневрологічний інтернат, за адресою: Харківська область. Харківський район, село Липці, вулиця Покровська, 57, шляхом їх знеструмлення, опечатування пристроїв відключення джерел електропостачання та зобов`язання припинити використання цих будівель до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Отже, з виконавчого листа вбачається застосування заходів зобов`язального характеру.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження

З системного аналізу наведених вище норм права вбачається, що в залежності від змісту зобов`язання до боржника можуть застосовуватися й інші заходи примусового виконання рішення, що забезпечують досягнення мети виконавчого провадження.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що часткове зупинення виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання є превентивним заходом, який спрямований на запобігання виникнення надзвичайних ситуацій та пов`язаних з ними ризиків завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Отже, за рішенням суду, яким повністю або частково зупинено реалізацію продукції, виконання робіт, надання послуг суб' єкт господарювання, відносно якого вжито таких заходів контролю, зобов`язаний припинити використання приміщень, об`єктів, устаткування, ідентифікуючі ознаки яких визначено в рішенні суду. Таким чином, рішення суду про вжиття заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг установлює заборону боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, що в розумінні статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" є одним із заходів примусового виконання рішення.

З наведено вбачається, що виконавчий документ від 20.04.2021 по справі №520/2442/21 повністю відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження" (містить заходи примусового виконання та зобов`язального характеру), а тому підлягає примусовому виконанню саме органами ДВС, а не органом державного нагляду (контролю).

Суд першої інстанції, посилаючись на постанову Верховного Суду від 05.06.2019 по справі № 809/421/17, зазначає, що виконання судового рішення про застосування реагування покладається на орган, який звернувся з позовом, у цьому випадку - на Головне управління ДСНС України у Харківській області. У правовідносинах, які виникають у зв`язку з реалізацією цим органом своїх владних повноважень немає підстав залучати до виконання судового рішення (щодо застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) органи державної виконавчої служби і покладати на них виконати це судове рішення у порядку примусового виконання відповідно до Закону № 1404-VIII. Та обставина, що заходи реагування (у визначених законом випадках) застосовуються на підставі судового рішення не змінює суб`єктного складу і правового статусу учасників цих правовідносин, зокрема контролюючого органу, який на виконання закону звернувся з позовом і на підставі судового рішення й повинен застосувати до підконтрольного суб`єкта заходи реагування для досягнення мети, яка зумовила їх застосування.

Колегія суддів вважає такі висновки суду помилковими, оскільки в п. 35 вищенаведеної постанови Верховного Суду зазначено, що Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - Закон № 2147-VIII), який набрав чинності 15 грудня 2017 року, КАС викладено його в новій редакції, яка вже не містить норм щодо особливостей розгляду справ про застосування судом заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), аналогічних тим, які діяли до набрання чинності Законом № 2147-VIII.

Отже, посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 05.06.2019 по справі № 809/421/17 є безпідставним, оскільки на час виникнення спірних правовідносин положення КАС України не містили норм щодо особливостей розгляду справ про застосування судом заходів реагування щодо державного нагляду (контролю).

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів уважає, що оскаржувана постанова заступника начальника Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ступіна Володимира Віталійовича про відкриття виконавчого провадження ВП № 71466652 від 05.04.2023 винесена правомірно, виконавчий лист пред`явлено до належного суб`єкта - органу державної виконавчої служби, підстави для повернення виконавчого документа відсутні, що свідчить про необґрунтованість заявлених позовних вимог про скасування вищевказаної постанови.

Вказаного вище не враховано судом першої інстанції, який дійшов помилкового висновку про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 71466652 від 05.04.2023.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позову.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, та не враховано приписи статті 10 Закону № 1404-VIII, які мають бути застосовані до спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції (крім витрат суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору за подання апеляційної скарги, що не підлягають відшкодуванню відповідно до ст. 139 КАС України), судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління ДСНС України у Харківській області та Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2023 по справі № 520/8382/23 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні вимог позову.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко