Справа № 360/7643/21
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року справа №360/7643/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 р. у справі № 360/7643/21 (головуючий І інстанції Пляшкова К.О.) за позовом адвоката Данькової Євгенії Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

29 листопада 2021 року адвокат Данькова Є. М. в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач, ГУПФУ в Луганській області) з такими вимогами: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведені перерахунку та виплати пенсії з 01 квітня 2019 року в розмірі 80 % грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, зазначеного в довідці Луганського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 04 лютого 2021 року № ФЕ52209, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, з урахуванням рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року у справі № 360/1017/20 та рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року у справі № 360/1533/21; зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 01 квітня 2019 року в розмірі 80 % грошового забезпечення станом на 05 березня 2021 року, зазначеного в довідці Луганського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 04 лютого 2021 року № ФЕ52209, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, з урахуванням рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року у справі № 360/1017/20 та рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року у справі № 360/1533/21, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування вимог зазначено, що позивач є пенсіонером та перебуває на обліку у відповідача. На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року у справі № 360/1017/20 відповідач у травні 2020 року провів перерахунок та виплату пенсії позивача з 01 січня 2018 року в розмірі 80 % грошового забезпечення. Водночас на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року в адміністративній справі № 360/1533/21 відповідачем протиправно та незаконно при перерахунку та виплаті пенсії з 01 квітня 2019 року згідно з довідкою Луганського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 04 лютого 2021 року № ФЕ52209 застосовано 70 %, а не 80 % грошового забезпечення, всупереч рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року у справі № 360/1017/20.

З такими діями позивач не погоджується, оскільки вважає, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами, а внесені зміни до частини другої статті 13 вказаного Закону не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а відтак має застосовуватись розмір грошового забезпечення у відсотках, який встановлено на момент призначення пенсії.

За таких обставин у відповідача відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 р. у справі № 360/7643/21 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01 квітня 2019 року у розмірі 80 % грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, зазначеного в довідці Луганського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 04 лютого 2021 року № ФЕ52209, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення та рішень Луганського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року у справі № 360/1017/20, від 23 квітня 2021 року у справі № 360/1533/21. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 квітня 2019 року у розмірі 80 % грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, зазначеного в довідці Луганського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 04 лютого 2021 року № ФЕ52209, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення та рішень Луганського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року у справі № 360/1017/20, від 23 квітня 2021 року у справі № 360/1533/21, з урахуванням виплачених сум.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначаються Законом № 2262-ХІІ.

Пенсії за вислугу років призначають у розмірах регламентованих статтею 13 вказаного закону, при цьому максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати певних граничних розмірів. Так, з 01 травня 2014 року максимальний розмір пенсії, обчисленої відповідно до статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції Закону України від 27.03.2014 № 1166-VІІ), не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року у справі № 360/1533/21 ОСОБА_1 проведено відповідний перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ. Внаслідок перерахунку розмір його пенсії у відсотковому відношенні змінився з 80 % суми грошового забезпечення до 70 % грошового забезпечення, оскільки застосоване максимальне обмеження передбачене статтею 13 Закону № 2262-ХІІ. Це пояснюється тим, що перерахунок пенсії здійснений за чинною на час проведення перерахунку редакцією Закону № 2262-ХІІ, статтею 13 якого визначено максимальний розмір пенсії 70 %.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в ГУПФУ в Луганській області як отримувач пенсії за вислугу років, що підтверджено копіями відповідних документів (арк. спр. 13-14, 20-21).

Згідно з протоколом ГУПФУ в Луганській області від 01 грудня 2017 року позивачу з 19 червня 1997 року призначено пенсію за вислугу років (30 років (календарних 17)) у розмірі 80 % грошового забезпечення (арк. спр. 53).

Згідно з перерахунком пенсії від 14 квітня 2018 року позивачу з 01 травня 2018 року відповідно до Постанови № 103 перераховано пенсію, внаслідок проведення якого основний розмір пенсії зменшено до 70 % грошового забезпечення (арк. спр. 53 зворот).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року у справі № 360/1017/20, яке набрало законної сили з 07 серпня 2020 року, ОСОБА_1 до ГУПФУ в Луганській області задоволено повністю; визнано протиправними дії ГУПФУ в Луганській області щодо перерахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб розміру пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року, виходячи з розрахунку 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення; зобов`язано ГУПФУ в Луганській області перерахувати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб розмір пенсії ОСОБА_1 виходячи з розрахунку 80 відсотків відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року (арк. спр. 23-25).

За вказаним рішенням суду 16 серпня 2020 року проведено перерахунок пенсії позивача з 01 вересня 2020 року, виходячи з 80 % суми грошового забезпечення, що підтверджено протоколом перерахунку пенсії (арк. спр. 55).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року у справі № 360/1533/21, яке набрало законної сили 25 травня 2021 року, позов ОСОБА_1 до ГУПФУ в Луганській області про визнання протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю; визнано протиправною бездіяльність ГУПФУ в Луганській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, які визначені в довідці Луганського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 04 лютого 2021 року № ФЕ52209; зобов`язано ГУПФУ в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, які визначені в довідці Луганського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 04 лютого 2021 року № ФЕ52209, та фактично сплачених сум (арк. спр. 27-33).

На виконання рішення суду по справі № 360/1533/21 ГУПФУ в Луганській області 24 червня 2021 року здійснено перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки від 04 лютого 2021 року № ФЕ52209, внаслідок проведення якого основний розмір пенсії повторно зменшено до 70 % грошового забезпечення, що підтверджено копією протоколу перерахунку (арк. спр. 56).

Представник позивача звернувся до ГУПФУ в Луганській області із заявою від 02 листопада 2021 року за проведенням перерахунку та виплати пенсії з 01 квітня 2019 року у розмірі 80 % грошового забезпечення, зазначеного в довідці Луганського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 04 лютого 2021 року № ФЕ52209, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, з урахуванням рішень Луганського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року у справі № 360/1017/20 та від 23 квітня 2021 року у справі № 360/1533/21 (арк. спр. 15-18).

Листом від 12 листопада 2021 року № 1200-0201-8/49950 відповідач повідомив про відсутність підстав для перерахунку пенсії з тих підстав, що такий перерахунок суперечитиме статті 13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, чинній на час проведення відповідного перерахунку, якою визначено граничний розмір пенсії у 70 % розміру грошового забезпечення (арк. спр. 19).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 291 КАС України визначено особливості провадження у типовій справі, зокрема, згідно з частиною третьою цієї статті при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

З огляду на обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права, викладені у рішенні Верховного Суду від 04 лютого 2019 року у зразковій справі № 240/5401/18, суд визнає дану адміністративну справу типовою до зразкової справи № 240/5401/18 та вважає за необхідне розглянути її з урахуванням правових висновків Верховного Суду, викладених у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Статтею 13 Закону № 2262-ХІІ у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років, передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт а статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ або служба в державній пожежній охороні (пункт б статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах а і б цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи (далі - Закон № 3668-VI), який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри 90 замінено цифрами 80.

Пунктом 23 Розділу ІІ Закону України від 27.03.2014 № 1166-VII Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри 80 замінено цифрами 70. Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.

Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ визначено, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Перерахунок призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій визначений статтею 63 цього Закону, відповідно до якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Постанова № 45), згідно з пунктами 2 та 3 якого Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).

Відповідно до пункту 4 Постанови № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пунктом 5 Постанови № 45 визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

З аналізу зазначених норм суд дійшов висновку, що відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, чинній на момент призначення пенсії, а розміри складових грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому, складові грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.

Разом з тим відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону № 2262-ХІІ, вже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачу пенсія призначена за заявою від 19 червня 1997 року, її розмір склав 80 % від грошового забезпечення. Відповідно до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, загальний розмір пенсії був обмежений 90 % відповідних сум грошового забезпечення.

У подальшому стаття 13 Закону № 2262-ХІІ неодноразово зазнавала змін в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

Однак, системний аналіз вище наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII не зазнала.

Таким чином, застосування граничного розміру пенсії, установленого статтею 13 Закону № 2262-ХІІ на рівні 70 % грошового забезпечення, під час здійснення перерахунку розміру пенсії на підставі статті 63 цього Закону є безпідставним.

Суд вважає, що такий граничний розмір пенсії застосовний до пенсій, що призначаються після внесення цих змін до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, а не перерахунку раніше призначених.

Такого висновку суд дійшов, з огляду на визначений статтею 58 Конституції України принцип незворотності нормативно-правових актів у часі.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача з 1 квітня 2019 року відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ у відповідача були відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

За таких обставин, судом встановлено, що у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії позивача при здійсненні її перерахунку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу ГУПФУ в Луганській області на таке.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом

Частиною першою статті 255 КАС України визначено, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VII Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом (частина четверта статті 13 Закону № 1402-VII).

Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону № 1402-VII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Як вже вищевказано, у рішенні Верховного Суду від 04 лютого 2019 року у зразковій справі № 240/5401/18 викладено правову позицію щодо застосування положень статей 13 та 63 Закону № 2262-ХІІ при здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років, сталості відсоткового співвідношення вже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення, а також неможливості застосування граничного розміру пенсії установленого статтею 13 Закону № 2262-ХІІ на рівні 70 % грошового забезпечення, під час здійснення перерахунку розміру пенсії на підставі статті 63 цього Закону.

З часу викладення Верховним Судом таких правових позицій положення статей 13 та 63 Закону № 2262-ХІІ будь-яких змін не зазнали. Від раніше висловлених правових позицій Верховний Суд також не відступав.

Відповідно вищевказані правові висновки є обов`язковими для урахування ГУПФУ в Луганській області при здійсненні перерахунку пенсій за вислугу років на підставі статті 63 Закону № 2262-ХІІ.

Однак, як слідує з матеріалів справи, відповідач таку правову позицію Верховного Суду ігнорує та продовжує порушувати права осіб, пенсія за вислугу років яким призначена за Законом № 2262-ХІІ, шляхом застосування граничного розміру пенсії, установленого статтею 13 Закону № 2262-ХІІ на рівні 70 % грошового забезпечення, під час здійснення перерахунку пенсії на підставі статті 63 цього Закону.

Суд наголошує на неприпустимості таких дій та застерігає відповідача від застосування положень Закону № 2262-ХІІ без урахування правової позиції Верховного Суду в подібних правовідносинах.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 р. у справі № 360/7643/21 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 р. у справі № 360/7643/21 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 29 серпня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко