Справа № 260/2425/22
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 260/2425/22

адміністративне провадження № К/990/28367/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Стеценка С.Г., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу у справі №260/2425/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та стягнення грошової допомоги,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі по тексту - відповідач), в якому позивач просив:

- визнати протиправною відмову, оформлену листом Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області: 2111-2270/Б-02/8-0700/22 від 04.07.2022;

- стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману разову грошову допомогу до 05 травня 2022 року як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи у розмірі 10 147, 00 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, які полягають у зменшенні розміру щорічної разової грошової допомоги ОСОБА_1 до 05 травня за 2022 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ-групи. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ-групи у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України «Про Державний бюджет на 2022 рік», з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні позову у частині решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - задоволено. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року у справі №260/2425/22 - скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та стягнення грошової допомоги - відмовлено.

ОСОБА_1 подав заяву про перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2022 у справі №260/2425/22 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2023 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2022 у справі № 260/2425/22.

16.08.2023 до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу у справі № 260/2425/22.

Проаналізувавши зміст касаційної скарги, Верховний Суд дійшов до таких висновків.

Згідно з частиною першою статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 КАС України.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Положеннями статті 330 КАС України визначено вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.

За приписами частини другої цієї статті у касаційній скарзі зазначаються: підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) (пункт 4).

Верховний Суд зауважує, що положеннями частини четвертої статті 328 КАС України визначено перелік підстав касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті.

Згідно абзацу другого частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Отже, у разі оскарження ухвал визначених у частинах другій і третій статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження можуть бути помилки судів першої та апеляційної інстанцій в питаннях права (застосування норм матеріального та дотримання норм процесуального права), але не в питаннях факту.

Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Своєю чергою, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону; застосування закону, який не підлягає застосуванню; незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не викладено будь-яких підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку та ненаведено жодного обґрунтування. У свою чергу зміст касаційної скарги зводиться лише до опису раніше прийнятих судових рішень судами першої та апеляційної інстанцій у цій справі.

Скаржник не зазначає у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права із посиланням на відповідні норми права, з вказівкою на відповідний абзац чи пункт частини четвертої статті 328 КАС України.

Окрім того, зі вступної частини касаційної скарги вбачається, що скаржник звернувся з останньою на ухвалу суду. Проте позивач не зазначає, а суд самостійно встановити не може, яке саме судове рішення у справі № 260/2425/22 є предметом касаційного оскарження.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року №460-IX, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Водночас відповідно до частини другої статті 332 та частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу у справі №260/2425/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та стягнення грошової допомоги - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяС.Г. Стеценко