Справа № 440/5402/22
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 р.Справа № 440/5402/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

представник позивача Вусик М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської міської ради на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2023, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/5402/22

за позовом Полтавської міської ради

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) третя особа ОСОБА_1

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Полтавська міська рада звернулась до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якому просила суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північсно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ніколенка С.В. від 06.06.2022 про відкриття виконавчого провадження №69160882.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 у задоволенні позовних вимог Полтавської міської ради до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про скасування постанови відмовлено.

Полтавська міська рада 22.02.2023 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 у справі №440/5402/22 за позовом Полтавської міської ради до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про скасування постанови від 06.06.2022 про відкриття виконавчого провадження №69160882, з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 КАС України.

Як на нововиявлені обставини у цій справі представник заявника посилався на судові рішення у справах №440/3091/22 та №440/3894/22, в яких суди, на його думку, по іншому надали правову оцінку правовідносинам щодо підстав скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження. Зокрема, представник заявника зазначив, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 у справі №440/3091/22, спірні відносини у якій є тотожними з цією справою, суд задовольнив апеляційну скаргу Полтавської міської ради, скасував рішення суду першої інстанції та прийняв нове рішення про скасування постанови державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору. Крім того, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 у справі №440/3894/22 задоволено позов Полтавської міської ради, визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору.

На переконання заявника, оскільки Полтавській міській раді не було відомо про вищезгадані судові рішення на момент розгляду в суді цієї справи, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 у справі №440/5402/22 слід переглянути за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 року у задоволенні заяви Полтавської міської ради про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 у справі №440/5402/22 за позовом Полтавської міської ради до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про скасування постанови - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану ухвалу, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті ухвали, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 у аналогічній (тотожній) справі № 440/3091/22 було задоволено апеляційну скаргу Полтавської міської ради, скасовано рішення суду першої інстанції та прийняте нове рішення про скасування постанови державного виконавця про стягнення з Полтавської міської ради виконавчого збору. Крім того, 26.12.2022 рішенням Полтавського окружного адміністративного суду у аналогічній з даним виконавчим провадженням - № 66885726, у справі № 440/3894/22 було задоволено адміністративний позов Полтавської міської ради про визнання протиправною та скасовано постанову заступника начальника Відділу Лукмасла М.М. від 25.01.2022.

З урахуванням того, що: на момент винесення 15.07.2022 рішення Полтавського окружного суду у справі № 440/5402/22 позивачу ці обставини об`єктивно не були відомі та не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте), а також те, що позовні вимоги у названих адміністративних справах аналогічні одна одній, як і суть оскаржуваних у них вимог Відділу про стягнення виконавчого збору; строк на оскарження рішення від 15.07.2022 у справі № 440/5402/22 закінчився; виконавцем навмисно не вчинялися належні процесуальні дії стосовно закриття виконавчого провадження № 69160882 у звязку з добровільним та повним виконанням рішення суду у справі №440/4898/21; не виділення виконавцем у окреме виконавче провадження постанови про стягнення виконавчого збору з Боржника, що є процесуальним порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, Полтавська міська рада скористалася своїм правом на подання заяви про перегляд названого рішення за нововиявленими обставинами.

Більше того, нововиявленими обставинами зазначалися ті обставини, що Боржнику не було відомо про факт не закриття (закінчення) державним виконавцем виконавчого провадження № 69160882 у справі №440/4898/21 з огляду на добровільне виконання та направлення боржником до виконавця відповідного клопотання про закінчення названого ВП.

Одночасно заява грунтувалася на позиціях, які висловлені у рішенні та постанові вищевказаних судів щодо аналогічних спірних правовідносин між Відділом та Боржником в частині стягнення виконавчого збору, які існували на момент виникнення спірних правовідносин і не були та не могли бути відомі учасникам справи при винесенні рішення у справі №440/5402/22 щодо протиправності вимоги Відділу про стягнення виконавчого збору.

З огляду на той факт, що про існування зазначених нововиявлених обставин Полтавській міській раді стало відомо з ЄДРСР, а належним чином засвідчені печатками судів копії рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/3894/22 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду у справі №440/3091/22, які заявлені у даній заяві про перегляд рішення як нововиявлені обставини у справі № 440/5402/22, до цього часу не отримані, було прийнято рішення про перегляд справи за нововиявленими обставинами.

Однак судом було відмовлено з причини того, що заявлені обставини не є нововиявленими.

Вважає, що таке рішення суперечить нормам матеріального права та не відповідає усталеній судовій практиці, тому підлягає оскарженню у апеляційному порядку.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності осіб, які не прибули.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду виходив з того, що зазначені заявником у поданій заяві підстави не є нововиявленими обставинами і не зумовлюють підстав для перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 у справі №440/5402/22.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із ч. 2 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

Нововиявлені обставини характеризуються сукупністю таких ознак:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не були та не могли бути відомі ані заявникові, ані суду;

- істотність цих обставин для справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би суттєво змінити, або прийняти інше рішення, ніж те, яке було прийняте).

Згідно з ч. 4 ст. 361 КАС України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Колегія суддів зазначає, що в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Наведене свідчить, що обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, не можуть визнаватися нововиявленими.

Така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.11.2021 р. у справі №800/521/17.

Крім того, колегія суддів зазначає, що не вважається нововиявленими обставинами зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Наведене узгоджується із правовим висновком, викладеним в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 23.09.2020 р. у справі №9901/798/18.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що висновки судів у справах №440/3091/22 та №440/3894/22, на які посилається заявник як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, не можуть бути визнані такими для справи, що розглядається.

Частиною другою статті 6 КАС України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ.

За нормами статей 1 та 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) та протоколів до неї, а також практику ЄСПЛ та Європейської комісії з прав людини.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно із цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, тому сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення ЄСПЛ від 24.07.2003 у справі Ryabykh v. Russia та від 09.06.2011 у справі "Желтяков проти України").

Отже, зазначені заявником у поданій заяві підстави не є нововиявленими обставинами і не зумовлюють підстав для перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 у справі №440/5402/22.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви Полтавської міської ради про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Отже, колегія суддів переглянувши ухвалу суду першої інстанції, вважає, що при її прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 року по справі № 440/5402/22 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 по справі № 440/5402/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 30.08.2023 року