Справа № 420/13475/23
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Хом`якової В.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач) , в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не включення для перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заробітної плати за періоди роботи в АТ "ВАД" з 08.05.2007 по 09.01.2008 , з 12.05.2008 по 22.08.2008, з 08.09.2008 по 06.09.2009 , з 14.09.2009 по 11.04.2010 , з 07.06.2010 по 24.04.2011 , з 01.06.2011 по 20.01.2012 , з 03.12.2012 по 20.04.2013 , з 31.01,2014 по 23.03.2014 , з 14.10.2014 по 14.10.2014 , з 31.10.2015 по 31.12.2015 , з 29.09.2016 по 30.09.2016 , з 12.12.2016 по 31.12.2016 , з 16.12.2017 по 31.12.2017 , з 17.12.2019 по 31.12.2019 , з 07.11.2020 по 22.06.2021 , згідно з довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії № 53 від 08.02.2022 та довідкою від 12.05.2021, виданих акціонерним товариством "ВАД".

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області відповідно до чинного законодавства зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за періоди роботи в АТ "ВАД" з 08.05.2007 пo 22.06.2021 згідно з довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії № 53 від 08.02.2022 та довідкою від 12.05.2021, виданих акціонерним товариством "ВАД",

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1074 гривни .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 по справі 420/10562/22 не врахувало заробітну плату позивача за періоди роботи в російській федерації в АТ "ВАД" з 08.05.2007 по 09.01.2008, з 12.05.2008 по 22.08.2008, з 08.09.2008 по 06.09.2009, з 14.09.2009 по 11.04.2010, з 07.06.2010 по 24.04.2011, з 01.06.2011 по 20.01.2012, з 03.12.2012 по 20.04.2013, з 31.01.2014 по 23.03.2014, з 14.10.2014 по 14.10.2014, з 31.10.2015 по 31.12.2015, з 29.09.2016 по 30.09.2016, з 12.12.2016 по 31.12.2016, з 16.12.2017 по 31.12.2017, з 17.12.2019 по 31.12.2019, з 07.11.2020 по 22.06.2021, в той же час відповіло позивачу, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 виконано в межах покладених зобов`язань, а зобов`язань щодо врахування заробітної плати за спірні періоди , на органи Пенсійного фонду не покладено. Причиною не врахування заробітної плати відповідач вказує, що відсутня інформація про сплату страхових внесків в індивідуальному особовому рахунку застрахованої особи від 22.06.2021 №54740, яка видана державним закладом - управління Пенсійного фонду РФ в місті Вологда про нарахування та сплату страхових внесків. Враховуючи наявність воєнного конфлікту з російською федерацією у позивача відсутні будь-які можливості підтвердити сплату страхових внесків за відповідні періоди роботи. Довідки № 53 від 08.02.2022 та від 12.05.2021, видані акціонерним товариством "ВАД", містять повні відомості про періоди роботи позивача в АТ "ВАД" із зазначенням наказів про прийняття на роботу та про звільнення, в них зазначено заробітну плату за час роботи в АТ "ВАД" з 08.05.2007 пo 22.06.2021, довідки містять дату їх видачі, вихідний реєстраційний номер, в тексті довідок зазначено підстави їх видачі (накази із зазначенням номерів та дати про прийняття на роботу та про звільнення з роботи); довідки підписано посадовими особами АТ "ВАД" та скріплені печатками. Відповідач не вчинив відповідних дій та не здійснював будь-яких запитів на предмет перевірки достовірності довідок, наданих позивачем для перерахування пенсії.

Наявність сумнівів може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають врахуванню вказаних вище довідок. При цьому виключно встановлення факту подання недостовірних відомостей, а не виникнення сумнівів і проведення перевірки, є підставою для неврахування довідок. Відсутність підприємства за місцезнаходженням, а так само і відсутність документів по цьому підприємству на зберіганні в архівних установах, відсутність інформації про сплату страхових внесків в індивідуальному особовому рахунку застрахованої особи - не може нівелювати відомості довідки про заробітну плату, оформленої належним чином, та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу та одержаної заробітної плати.

Ухвалою від 19.06.2023 відкрито загальне провадження у справі, призначений розгляд справи у підготовчому засіданні на 13.07.2023.

27.06.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач (ГУ ПФУ в Одеській області) просить відмовити в задоволенні позову за його необгрунтованістю. Вказує, що позивач 22.03.2022 звернувся до Головного управління з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Головним управлінням на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 по справі №420/10562/22 зараховано до страхового стажу період роботи в російській федерації з 08.05.2007 по 09.01.2008, з 12.05.2008 по 22.08.2008, з 08.09.2008 по 06.09.2009, з 14.09.2009 по 11.04.2010, з 07.06.2010 по 24.04.2011, з 01.06.2011 по 20.01.2012, з 03.12.2012 по 20.04.2013, з 31.01.2014 по 23.03.2014, 14.10.2014, з 31.10.2015 по 31.12.2015, з 29.09.2016 по 30.09.2016, з 12.12.2016 по 31.12.2016, з 16.12.2017 по 31.12.2017, з 17.12.2019 по 31.12.2019, з 07.11.2020 по 22.06.2021, однак оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Управління Пенсійного фонду РФ в м. Вологді, що підтверджується інформацією, яка видана Державним закладом 22.06.2021 по індивідуальному особовому рахунку застрахованої особи №54740, відсутні підстави обчислювати пенсію за заробітною платою за ці періоди. Після проведеного позивачу перерахунку пенсії її розмір становить 3708,28 грн.

Зарахування до страхового стажу з 01 січня 2004 періодів роботи на території держав учасниць Співдружності Незалежних держав та врахування заробітної плати за періоди роботи на території держав учасниць Співдружності Незалежних держав здійснюється за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць Співдружності Незалежних держав, на території яких проводиться трудова діяльність. Зарахування страхового стажу здійснюється з врахуванням законодавчих норм визначених Законом №1058, на підставі відомостей персоніфікованого обліку, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру. Таким чином, з 1 січня 2004 стаж напряму пов`язаний зі сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. До 1 січня 2004 стаж вимірювався часом роботи (і це був трудовий стаж), після цієї дати - сумою фактично сплачених страхових внесків. Тобто, з 1 січня 2004 враховується не трудовий, а страховий стаж. В реєстрі застрахованих осіб, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу відсутня належна інформація про спірну роботу, тобто страхові внески у встановленому законодавством розмірі не сплачувались.

07.07.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач зазначає, що довідки № 53 від 08.02.2022 та від 12.05.2021, видані акціонерним товариством "ВАД", належним чином оформлені, тому є такими, що відповідають дійсності чи зроблені без порушенням закону. Право особи на пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від існування реквізиту документу, оскільки зазначення таких відомостей не може контролюватися пенсіонером, а значить на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність, позивач не може бути позбавлений свого права на нарахування пенсії згідно з вказаної довідки через неможливість перевірки їх достовірності органом Пенсійного фонду у зв`язку з обставинами, що виникли не з вини позивача, та на які він не міг жодним чином впливати. Зі свого боку, позивач вчинив всі необхідні для перерахунку розміру пенсії дії, а відтак, не можу нести тягар відповідальності за формування роботодавцем відповідних первинних документів.

Ухвалою від 13.07.2023 закрито підготовче провадження та вирішено розглядати справу по суті в письмовому провадженні.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі обставини справи, суд встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.03.2022 звернувся до Головного управління з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" і статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058) викладеного у новій редакції, передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років та за наявності не менше ніж 29 років страхового стажу роботи.

Відповідно до записів в трудовій книжці позивача НОМЕР_1 , останній в період з 08.05.2007 по 22.06.2021 працював у закритому акціонерному товаристві «ВАД» (в подальшому АТ «ВАД»).

12.05.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду в Одеській області за результатами розгляду заяви позивача та доданих до неї документів прийнято рішення №74 від 12.05.2022 року про відмову в призначення пенсії за віком ОСОБА_1 (а.с.24).

У рішення зазначено, що страховий стаж особи становить 27 років 10 місяців, до страхового стажу не зараховано: період навчання з 01.09.1979 року по 30.06.1983 року оскільки військова служба перетинається з періодом навчання, періоди роботи в російській федерації з 08.05.2007 року по 09.01.2008 року, з 12.05.2008 року по 22.08.2008 року, з 08.09.2008 року по 06.09.2009 року, з 14.09.2009 року по 11.04.2010 року, з 07.06.2010 року по 24.04.2011 року, з 01.06.2011 року по 20.01.2012 року, з 03.12.2012 року по 20.04.2013 року, з 31.01.2014 року по 23.03.2014 року, з 14.10.2014 року по 14.10.2014 року, з 31.10.2015 року по 31.12.2015 року, з 29.09.2016 року по 30.09.2016 року, з 12.12.2016 року по 31.12.2016 року, з 16.12.2017 року по 31.12.2017 року, з 17.12.2019 року по 31.12.2019 року, з 07.11.2020 року по 22.06.2021 року, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків в індивідуальному особовому рахунку застрахованої особи від 22.06.2021 №54740, яка видана Державним закладом Управління Пенсійного фонду РФ в м. Вологді про нарахування та сплату страхових внесків .

Головним управлінням Пенсійного фонду в Одеській області 01.07.2022 року прийнято рішення №74 про призначення позивачу пенсії за віком з 01.04.2022 , зараховано до страхового стажу період роботи позивача в російській федерації з 04.06.2012 року по 20.04.2013 року, з 13.05.2013 року по 23.03.2014 року, з 06.05.2013 року по 13.10.2014 року, з 01.06.2015 року по 31.12.2020 згідно інформації про сплату страхових внесків до Управління Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Вологді.

06.10.2022 Одеський окружний адміністративний суд ухвалив рішення по справі № 420/10562/22, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив та зобов`язав ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до страхового стажу періоди трудової діяльності позивача в Російській Федерації з 08.05.2007 по 09.01.2008 , з 12.05.2008 пo 22.08.2008, з 08.09.2008 по 06.09.2009, з 14.09.2009 по 11.04.2010, з 07.06.2010 пo 24.04.2011, з 01.06.2011 по 20.01.2012р., з 03.12.2012 пo 20.04.2013, з 31.01.2014 по 23.03.2014, з 14.10.2014 по 14.10.2014, з 31.10.2015 пo 31.12.2015, з 29.09.2016 по 30.09.2016, з 12.12.2016 по 31.12.2016, з 16.12.2017 по 31.12.2017, з 17.12.2019 по 31.12.2019 та з 07.11.2020 по 22.06.2021.

Головним управлінням на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 по справі №420/10562/22 зараховано до страхового стажу період роботи в Російській Федерації з 08.05.2007 по 09.01.2008, з 12.05.2008 по 22.08.2008, з 08.09.2008 по 06.09.2009, з 14.09.2009 по 11.04.2010, з 07.06.2010 по 24.04.2011, з 01.06.2011 по 20.01.2012, з 03.12.2012 по 20.04.2013, з 31.01.2014 по 23.03.2014, 14.10.2014, з 31.10.2015 по 31.12.2015, з 29.09.2016 по 30.09.2016, з 12.12.2016 по 31.12.2016, з 16.12.2017 по 31.12.2017, з 17.12.2019 по 31.12.2019, з 07.11.2020 по 22.06.2021.

Однак заробітна плата за вказані періоди роботи в акціонерному товаристві "ВАД" не врахована при обчисленні пенсії позивача, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Управління Пенсійного фонду РФ в м. Вологді, що підтверджується інформацією, яка видана Державним закладом 22.06.2021 по індивідуальному особовому рахунку застрахованої особи №54740.

Після проведеного позивачу перерахунку пенсії її розмір становить 3708,28 грн.

На звернення позивача щодо врахування при обчисленні пенсії за віком заробітної плати , яку він отримував в АТ "ВАД", відповідач листами від 15.02.2023 та від 22.05.2023 повідомив про відсутність підстав для врахування зарплати через відсутність інформації про сплату страхових внесків за вказані періоди роботи.

Отже, спірним при розгляді даної справи є питання правомірності не врахування органом ПФУ при призначенні пенсії позивачу довідок про заробітну плату, виданих підприємством іншої країни.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058 передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 26 Закону №1058 встановлені умови призначення пенсії за віком. За загальним правилом особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності відповідного стажу, визначеного у статті 26 Закону №1058, який у період з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року становить не менше 29 років.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону (абзац перший частини другої статті 27 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Сторонами не заперечується, що позивач досяг пенсійного віку та має необхідний для призначення пенсії стаж. У даному випадку, судовим рішенням по справі № 420/10562/22 від 06.10.2022, яке набрало законної сили, підтверджений факт роботи позивача в акціонерному товаристві "ВАД" у періоди, визначені у трудовій книжці та у довідках АТ "ВАД" від 08.02.2022 № 53, від 12.05.2021.

У свою чергу, положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини (абзац четвертий частини першої статті 40 Закону № 1058-IV).

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абзац п`ятий частини першої статті 40 Закону № 1058-IV).

На підставі ч. 1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно із пунктом 2.10 вказаного Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року N 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифруванням виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Слід додати, що відповідно до частини першої статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду України мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інші відомості, передбачені законодавством для визначення права на пенсію.

З аналізу вищенаведених законів вбачається, що правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія.

Отже, у разі сумніву в розмірі заробітної платні, яка враховується при обчисленні пенсії, орган ПФУ право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 06.11.2019 у справі № 352/819/16-а.

Законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

На час звернення позивача із заявою про призначення пенсії в Україні діяла Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 р. (далі за текстом - Угода), зобов`язання за якою були взяті дев`ятьма державами-учасницями СНД, серед яких Україна та Російська Федерація. Згідно зі ст.1 Угоди пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Статтею 6 Угоди передбачено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15.04.1994 р. (ратифікована 11.07.1995 р. та чинна з 11.08.1995 р.), сторонами за якою, серед інших, є Україна та Російська Федерація, трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Таким чином, на час розгляду заяви позивача, міжнародними договорами, укладеними між Україною та Російською Федерацією, передбачалося, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають. При цьому міжнародними договорами не передбачено, що умовою для зарахування стажу працівника на території іншої держави є сплата страхових внесків.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 17.07.2019 у справі №144/669/17 та від 20.03.2019 у справі №688/947/17, згідно якої, несплата страхувальником страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві, оскільки працівник не несе відповідальності за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку сплати страхових внесків.

У даному випадку, як встановлено судом, вищезгадані довідки АТ "ВАД" містять відомості про отриману позивачем заробітну плату, довідки надані в оригіналах, в них вказано, що довідки видані на підставі розрахункових відомостей за період 2007-2021 роки, відрахування до ПФ російської федерації здійснені по встановленим нормативам.

У будь-якому випадку під час розгляду справи не доведено зловживань з боку позивача. Довідка, як вже зазначалося, видана АТ "ВАД" за підписом керівника та головного бухгалтера, завірена печаткою товариства. При цьому доказів недостовірності внесених у довідку показників заробітної плати не встановлено, відповідачем не надано до суду іншого. Позивачем вчинено усі дії та подано усі документи, необхідні для призначення пенсії із урахуванням заробітної плати, вказаній у довідці АТ "ВАД".

Те, що УПФУ через проведення військових дій позбавлено можливості провести перевірку відповідності довідки про заробітну плату позивача, отриману в російській федерації , не покладає обов`язку доказування на позивача, оскільки довідка видана належним чином та містить усі необхідні реквізити та відомості.

Оскільки зловживань з боку позивача не встановлено, враховуючи те, що наявні довідки АТ "ВАД" для обчислення пенсії містять всі необхідні відомості , беручи до уваги те, що в порядку виконання обов`язку, визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не надано доказів недостовірності внесених у довідки показників заробітної плати, відповідачем не надано до суду інших розрахунків сум заробітної плати позивача за спірний період, а тому підстав для не врахування у розрахунок пенсії даних заробітної плати, зазначених у довідках АТ "ВАД" немає.

Відтак, позовні вимоги щодо урахування заробітної плати за періоди роботи в АТ «ВАД» з 08.05.2007 пo 22.06.2021 при обчисленні пенсії позивача, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі "Ковач проти України" від 07 лютого 2008 року, пункт 59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, пункт 50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, пункт 54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, відмова відповідачем - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації її права на отримання пенсії з підстави несплати страхувальником страхових внесків , а також видачі довідок про заробітну плату установою, що розташоване на території російської федерації та неможливості проведення перевірки відповідності змісту довідок про заробітну плату для обчислення пенсії первинними документами, оскільки такі документи знаходяться на території РФ, містить формальний підхід, не відповідає принципу верховенства права та порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

Відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей про заробітну плату не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного права на пенсійне забезпечення.

В даному випадку відомості, що містяться у довідках, в повній мірі узгоджуються з записами у трудовій книжці позивача, тому суд не приймає посилання відповідача на неможливість врахування наданих позивачем довідок.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не включення для обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 заробітної плати за періоди роботи в АТ "ВАД" з 08.05.2007 року по 09.01.2008 року, з 12.05.2008 року по 22.08.2008 року, з 08.09.2008 року по 06.09.2009 року, з 14.09.2009 року по 11.04.2010 року, з 07.06.2010 року по 24.04.2011 року, з 01.06.2011 року по 20.01.2012 року, з 03.12.2012 року по 20.04.2013 року, з 31.01,2014 року по 23.03.2014 року, з 14.10.2014 року по 14.10.2014 року, з 31.10.2015 року по 31.12.2015 року, з 29.09.2016 року по 30.09.2016 року, з 12.12.2016 року по 31.12.2016 року, з 16.12.2017 року по 31.12.2017 року, з 17.12.2019 року по 31.12.2019 року, з 07.11.2020 року по 22.06.2021 року, згідно з довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії № 53 від 08.02.2022 та довідкою від 12.05.2021, виданих акціонерним товариством "ВАД".

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У зв`язку з чим позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Що стосується судового збору, то слід зазначити, що позивачем сплачено 1073 грн. 60 коп. Враховуючи положення ст. 139 КАС України судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 251, 263, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не включення для обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заробітної плати за періоди роботи в АТ "ВАД" з 08.05.2007 року по 09.01.2008 року, з 12.05.2008 року по 22.08.2008 року, з 08.09.2008 року по 06.09.2009 року, з 14.09.2009 року по 11.04.2010 року, з 07.06.2010 року по 24.04.2011 року, з 01.06.2011 року по 20.01.2012 року, з 03.12.2012 року по 20.04.2013 року, з 31.01,2014 року по 23.03.2014 року, з 14.10.2014 року по 14.10.2014 року, з 31.10.2015 року по 31.12.2015 року, з 29.09.2016 року по 30.09.2016 року, з 12.12.2016 року по 31.12.2016 року, з 16.12.2017 року по 31.12.2017 року, з 17.12.2019 року по 31.12.2019 року, з 07.11.2020 року по 22.06.2021 року, згідно з довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії № 53 від 08.02.2022 та довідкою від 12.05.2021, виданих акціонерним товариством "ВАД".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи з дати її призначення з урахуванням заробітної плати за періоди роботи в акціонерному товаристві "ВАД". м. Вологда російської федерації з 08.05.2007 пo 22.06.2021, згідно з довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії № 53 від 08.02.2022 та довідкою від 12.05.2021, виданих акціонерним товариством "ВАД".

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хом`якова В.В.