Справа № 500/802/23
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/802/23 пров. № А/857/9525/23

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Глушка І.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 року (рішення ухвалене у м. Тернопіль судом у складі головуючого судді Чепенюк О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2023 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області, викладене в листі від 28.02.2023, щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі Закон №3723-XII), зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області перевести ОСОБА_1 з 26.01.2023 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, зарахувавши до стажу державної служби період роботи позивача в органах податкової служби з 04.11.1992 по 30.09.2022, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести розрахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 26.01.2023 №44/10/19-00-10-31 та №45/10/19-00-10-31, які видані Головним управлінням ДПС у Тернопільській області.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 26.01.2023 звернулася до відповідача із заявою про переведення її з пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-ІV) на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII. До заяви додала довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії. Однак відповідач листом від 28.02.2023 відмовив у переведенні позивача на пенсію державного службовця. Вважає відмову органу Пенсійного фонду протиправною та вказує на дотримання усіх умов, передбачених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ, а саме наявність у неї необхідного віку, страхового стажу, стажу служби на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, що у сукупності дає право на переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ. Крім того, зазначає, що є підстави для здійснення нарахування (перерахунку) та виплати пенсії відповідно до Закону №3723-XII з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 26.01.2023 №44/10/19-00-10-31 та №45/10/19-00-10-31, які видані Головним управлінням ДПС у Тернопільській області. Просив позов задоволити.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.01.2023 №3 про відмову у переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV від 09.07.2003 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу №3723-XII від 16.12.1993. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 04.11.1992 по 30.09.2022 в органах податкової служби до стажу державної служби. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV від 09.07.2003 на інший вид пенсії - пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу №3723-XII від 16.12.1993 та здійснити нарахування (перерахунок) такої пенсії з 26.01.2023 з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 26.01.2023 №44/10/19-00-10-31 та від 26.01.2023 №45/10/19-00-10-31, виданих Головним управлінням ДПС у Тернопільській області. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV.

26.01.2023 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із письмовою заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу. До заяви ОСОБА_1 , серед іншого, додала довідки про складові заробітної плати від 26.01.2023 №44/10/19-00-10-31 та №45/10/19-00-10-31, видані Головним управлінням ДПС у Тернопільській області.

Згідно принципу екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.01.2023 №3 ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ з огляду на відсутність стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців.

Згідно даного рішення та відповідно до статті 25 Закону № 3723-ХІІ визначені категорії посад державних службовців. Посади працівників державної податкової інспекції (які мають спеціальні звання) даною статтею не передбачені (а.с.79).

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 28.02.2023.

Право на пенсійне забезпечення державних службовців визначено Законом №889-VIII, який набув чинності 01.05.2016.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Частиною вісімнадцятою статті 37 Закону №3723-XII передбачено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та /або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Статтею 46 Закону № 889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Предметом спору у цій справі є оцінка обставин щодо: наявності у позивача стажу роботи на державній службі, необхідного для призначення пенсії за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ; правомірності рішення відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на підставі Закону № 3723-ХІІ.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 04.11.1992 по 30.09.2022 безперервно працювала в органах державної податкової служби (записи №10-№40).

На підтвердження трудової діяльності позивача в органах державної податкової служби з прийняттям присяги державного службовця, присвоєнням персональних та спеціальних звань, рангів державного службовця у трудовій книжці ОСОБА_1 містяться наступні записи про її роботу:

04.11.1992 прийнята на посаду старшого державного податкового інспектора інженера-програміста відділу обліку і звітності Державної податкової інспекції в м. Тернополі згідно наказу від 04.11.1992 №59-л;

14.01.1994 присвоєно звання інспектора податкової служби III рангу згідно наказу від 14.01.1994;

01.05.1995 переведено на посаду заступника начальника відділу обліку і звітності згідно наказу від 01.05.1995 №37-л;

01.10.1995 призначена начальником відділу комп`ютеризації згідно наказу від 01.10.1995 №84-л;

прийняла присягу державного службовця;

26.11.1996 у зв`язку із ліквідацією державної податкової інспекції та створення Державної податкової адміністрації у м. Тернополі переведена на посаду начальника відділу комп`ютеризації (наказ №2-о від 26.11.1996);

01.02.1997 присвоєно персональне звання інспектор податкової служби II-го рангу згідно наказу від 01.02.1997 №110-о;

17.02.1998 ДПА в м. Тернополі перейменована в Державну податкову інспекцію в м. Тернополі на підставі Закону України від 05.02.1998 №83/98-ВР;

10.04.1998 призначена на посаду начальника управління інформатизації згідно наказу від 10.04.1998 №78-о;

02.09.2002 присвоєно спеціальне звання радник податкової служби 3 рангу згідно наказу від 02.09.2002№ 888-0;

Державна податкова інспекція у м. Тернополі реорганізована в Тернопільську об`єднану державну податкову інспекцію;

02.08.2004 призначена на посаду начальника управління автоматизації процесів оподаткування згідно наказу від 02.08.2004 №1-о;

01.12.2004 присвоєно спеціальне звання радник податкової служби II рангу згідно Наказу від 01.12.2004 №88-о;

01.09.2005 переведена на посаду начальника відділу інформатизації процесів оподаткування згідно наказу від 01.09.2005 №171-о;

20.07.2007 переведена на посаду начальника управління інформатизації процесів оподаткування згідно наказу від 20.07.2007 №74-о;

27.03.2012 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №981 від 21.09.2011 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» та у зв`язку з реорганізацією Тернопільської ОДПІ шляхом перетворення у Тернопільську об`єднану державну податкову інспекцію Тернопільської області Державної податкової служби призначена в порядку переведення на посаду начальника управління інформатизації та обліку платників податків згідно наказу від 26.03.2012 №1-о;

01.07.2013 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» та у зв`язку з реорганізацією Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби шляхом приєднання до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільські області переведено в Тернопільську об`єднану державну податкову інспекцію ГУ Міндоходів у Тернопільській області на посаду начальника управління IT та обліку платників згідно Наказу від 27.06.2003 №2-о;

01.07.2013 присвоєно 12 ранг державного службовця згідно наказу від 27.06.20132 №2-о;

01.01.2014 присвоєно спеціальне звання радник податкової та митної справи II рангу згідно Наказу від 31.12.2013 №100-о;

20.01.2015 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність деяких актів Кабінету Міністрів України та у зв`язку з реорганізацією Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області шляхом приєднання до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області переведена в Тернопільську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Тернопільській області на посаду начальника відділу IT згідно наказу від 20.01.2015 №8-о;

09.02.2016 переведена на посаду начальника відділу інформаційних технологій згідно наказу від 09.02.2016 №5-о;

21.06.2017 звільнена з роботи у зв`язку із переведенням в Головне управління ДФС у Тернопільській області згідно наказу від 21.06.2017 №105-о;

22.06.2017 призначена в порядку переведення на посаду головного державного інспектора відділу інформаційних технологій згідно наказу від 21.06.2017 №183-о;

17.01.2018 переведена на посаду головного державного інспектора відділу адміністрування баз даних та супроводження інформаційних систем управління інформаційних технологій згідно наказу від 17.08.2018 №206-о;

20.08.2019 звільнено з роботи у порядку переведення в Головне управління ДПС у Тернопільській області згідно наказу від 20.08.2019 №10-о;

21.08.2019 призначена в порядку переведення на посаду головного державного інспектора відділу адміністрування баз даних та супроводження інформаційних систем управління інформаційних технологій Головного управління ДПС у Тернопільській області згідно наказу від 20.08.2019 №10-о;

21.08.2019 присвоєно 5 ранг державного службовця згідно наказу від 20.08.2019 №10- о;

03.09.2020 переведено на посаду головного державного інспектора відділу супроводження інформаційних систем управління електронних сервісів згідно наказу від 02.09.2020 №23-о;

21.12.2020 звільнено у порядку переведення для подальшої роботи в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області згідно наказу від 21.12.2020 №249-о;

22.12.2020 призначено в порядку переведення на посаду головного державного інспектора відділу супроводження інформаційних систем управління електронних сервісів згідно наказу від 21.12.2020 №3-о;

25.05.2021 призначено у порядку переведення на посаду заступника начальника відділу координації та моніторингу доходів бюджету як переможця конкурсу згідно наказу від 24.05.2021 №160-о;

22.08.2022 присвоєно 4 ранг держаного службовця згідно наказу від 18.08.2022 №226- о;

30.09.2022 припинено державну службу та звільнено з роботи у зв`язку із виходом на пенсію за віком згідно наказу від 29.09.2002 №274-0 (а.с.22-27, 45-53).

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 №509-XII Про державну податкову службу в Україні (далі - Закон №509-XII), а в подальшому з 12.08.2012 Податковий кодекс України.

Статті 1, 6 Закону №509-XII на момент прийняття позивача до органів державної податкової служби передбачали, що державна податкова служба в Україні створюється при Міністерстві фінансів України у складі Головної державної податкової інспекції України та державних податкових інспекцій по Республіці Крим, областях, районах, містах і районах у містах. Видатки на утримання державних податкових інспекцій визначаються Радою Міністрів Української РСР і фінансуються з республіканського бюджету.

Визначено, що посадовою особою органу державної податкової служби, за правилами частини першої статті 15 Закону України №509-XII, може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Державною податковою адміністрацією України. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації, після якої таким особам присвоюються спеціальні звання (частини п`ята та шоста статті 15 цього Закону).

Цією ж нормою установлено умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондують вимогам статей 5, 12 Закону №3723-ХІІ щодо обмежень пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.

Посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання і які обіймають посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема, у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, - перебувають на державній службі та є державними службовцями.

За нормами пункту 342.4 статті 342 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) посадові особи органів державної податкової служби є державними службовцями.

Відповідно до статті 1 Закону № 3723-XII державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій (частина друга статті 2 Закону № 3723-XII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, який діяв до набрання чинності Законом №889-VІІ. Абзацами першим-третім пункту 2 цього Порядку передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України Про державну службу, а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

Відтак, наведені положення законодавства, передбачали і передбачають зарахування періодів роботи в органах державної податкової служби до стажу державного службовця. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що період роботи позивача з 04.11.1992 по 30.09.2022 на посадах в органах державної податкової служби підлягає зарахуванню до стажу роботи державної служби.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 року стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відтак, позивач, з огляду на безперервність перебування на службі в органах державної податкової служби на різних посадах з 04.11.1992 по 30.09.2022, станом на 01.05.2016 має 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а відтак є всі підстави для переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII.

Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 30.01.2023 прийнято рішення №3 про відмову у переведенні позивача на пенсію державного службовця, проте таке рішення позивач не оскаржує, а визначила спосіб захисту через визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області, викладеного в листі від 28.02.2023.

Лист Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 28.02.2023, яким позивача повідомлено про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII, не є рішенням суб`єкта владних повноважень про призначення чи відмову у призначенні пенсії у розумінні пенсійного законодавства, яке може бути визнано протиправним та скасовано судом.

Згідно частини другої статті 9 КАС України (якою передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень) наявні підстави для виходу за межі позовних вимог з метою ефективного захисту прав позивача та прийняття рішення про визнання протиправним та скасування саме рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.01.2023 №3 про відмову у переведенні позивача з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII. Позовні вимоги в цій частині належить задовольнити частково, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи ОСОБА_1 з 04.11.1992 по 30.09.2022 на посадах в органах державної податкової служби.

Порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб.

Пунктом 4 вказаного Порядку передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Пунктами 5 та 6 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб №622 передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.

Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048.

Апеляційним судом встановлено, що довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 26.01.2023 №44/10/19-00-10-31 на суму 14890,00 грн, видана Головним управлінням ДПС у Тернопільській області за останньою займаною ОСОБА_1 посадою заступника начальника самостійного відділу станом на січень 2023 року.

Довідка складена за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, та містить відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за звання (державний службовець 4 рангу), надбавка за вислугу років (50%), на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У затвердженій постановою правління Пенсійного фонду України формі довідки складові заробітної плати складаються з: посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, від 26.01.2023 №45/10/19-00-10-31 на суму 13338,67 грн, видана Головним управлінням ДПС у Тернопільській області, відповідає формі довідки, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, та містить дані про надбавку за інтенсивність праці, розмір місячної премії та інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в частині, що відповідає календарному місяцю, які визначені в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, за грудень 2022 року.

На всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Всі відображені в довідках види оплати праці є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому вони мають братися до уваги при розрахунку розміру пенсії позивача.

Даний висновок суду узгоджується з положеннями пункту 1 частини першої статті 41 Закон №1058-ІV, відповідно до якої до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Відповідачем не наведено належних обґрунтувань, з яких саме підстав подані позивачем довідки не повинні враховуватись для призначення її пенсії. Не містить таких підстав і рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.01.2023 №3 про відмову у переведенні позивача з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 має стаж роботи на посадах державної служби більше 20 років, відтак дотримані усі умови та є всі підстави для переведення її на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

Відповідно до частини третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Оскільки позивач звернулася до відповідача із заявою про переведення її на інший вид пенсії 26.01.2023, то саме з цієї дати необхідно здійснити переведення на інший вид пенсії.

Застосовуючи механізм захисту права позивача на пенсію, порушеного відповідачем як суб`єктом владних повноважень, суд вважає, що з урахуванням повноважень, наданих суду частиною другою статті 245 КАС України, в частині позовної вимоги зобов`язального характеру позов належить задовольнити шляхом прийняття рішення про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ та здійснити нарахування такої пенсії, починаючи з 26.01.2023, з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 26.01.2023, виданих Головним управлінням ДПС у Тернопільській області.

Згідно пункту 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови від 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, оскільки позивач перебуває на обліку та отримує пенсію за віком в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області і електронна пенсійна справа ОСОБА_1 після прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області рішення від 30.01.2023 №3 була повернута за місцем фактичного проживання особи, а саме до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, доцільним є покладення зобов`язання щодо зарахування спірного періоду роботи до страхового стажу позивача та переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 року у справі №500/802/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
І. В. Глушко