Справа № 420/13261/23
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 08 червня 2023 року надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування індексації грошового забезпечення у розмірі 4 798, 51 грн. та застосування червня 2009 року, липня 2010року, січня 2011 року, квітня 2011 року, червня 2011 року, листопада 2012 року, березня 2013 року, липня 2015 року, листопада 2015 року, грудня 2015 року, як місяців за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базові місяці) для розрахунку індексації грошового забезпечення капітана 2 рангу ОСОБА_1 у період з 20.06.2009 року до 28.02.2018 року включно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок і виплату капітану 2 рангу ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 20.06.2009 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо порушення вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 року по 18.10.2021 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення капітану 2 рангу ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 18.10.2021 року, виходячи з фіксованої величини 4004,81грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, щомісячно.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року закрито провадження по справі №420/13261/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в частині вимог про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо порушення вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 року по 18.10.2021 року та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення капітану 2 рангу ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 18.10.2021 року, виходячи з фіксованої величини 4004,81 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, щомісячно.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

Позивач зазначає, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.02.2022 року у справі № 420/3167/22, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2023 року, визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, з 20.06.2009 року по 31.05.2015 року, з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року. Зокрема, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, з 20.06.2009 року по 31.05.2015 року, з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року включно, а отже встановлено та підтверджено право капітана 2 рангу ОСОБА_1 на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, з 20.06.2009 року по 31.05.2015 року, з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року.

Частково задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідач допустив протиправну бездіяльність у період 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, з 20.06.2009 року по

31.05.2015 року, з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року, оскільки у цей час індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 не нараховувалася і не виплачувалася.

Відмовляючи у задоволенні решти вимог у даному позові суд дійшов висновку про

відсутність порушених прав ОСОБА_1 стосовно стягнення індексації грошового

забезпечення з урахуванням базового місяця січня 2008 року, березня 2018 року з причин, що такі вимоги є передчасними та заявленими на майбутнє (ст. 10 Рішення №420/3167/22), тож правова оцінка стосовно цих питань судом не надавалась. При цьому, за військовою частиною НОМЕР_1 залишено право здійснити обрахунок та виплату суми індексації, що являється безпосереднім повноваженням відповідача згідно з положеннями Порядку №1078 та закону №1282-ХІІ.

Позивач звертає увагу, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.02.2022 року у справі № 420/3167/22 відповідачем 28 квітня 2023 року на рахунок ОСОБА_1 було нараховано індексацію в сумі 4 798, 51 грн., що підтверджено квитанцією Департаменту операційних розрахунків АТ «Укрсиббанк» №1, а також розрахунково-платіжною відомістю №56 від 27.04.2023 року на виплату індексації згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду № 420/3167/22 від 02.08.2022 року за період з 20.06.2009 року по 28.02.2018 року наданої на вимогу позивача 27.05.2023 року.

У відповідь на заяву позивача від 02 травня 2023 року, відповідачем 27.05.2023 року надіслано лист вх.№412/1128 від 25.05.2023 року про нараховану та виплачену суму індексації грошового забезпечення за період за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, з

20.06.2009 року по 31.05.2015 року, з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року та як додаток до цього листа помісячний розрахунок індексації грошового забезпечення за відповідний період.

Згідно Розрахунку сум індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 на

підставі рішення суду Одеського окружного адміністративного суду №420/3167/22 від 02.08.2022 року за період з 20.06.2009 року по 28.02.2018 року вбачається, що місяцем за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку суми індексації, тобто, базовий місяць при врахуванні якого було розраховано (оспорювану) суму індексації у розмірі 4 798, 51 грн. військова частина НОМЕР_1 застосувала:

- червень 2009 року - (зазначено, як «база») - призваний на військову службу;

- липень 2010 року - (зазначено, як «база») - зміна надбавки за вислугу років (вислуга років становить 10 років);

- січень 2011 року - (зазначено, як «база») - призначений на посаду командира телеграфно-телефонного взводу;

- квітень 2011 року - (зазначено, як «база») - призначений на посаду командира роти зв`язку командного пункту;

- червень 2011 року - (зазначено, як «база»)- присвоєно звання «старший лейтенант»;

- листопад 2012 року - (зазначено, як «база») - призначено на посаду командира роти зв`язку батальйону зв`язку;

- березень 2013 року - (зазначено, як «база») - призначений на посаду командира телеграфно-телефонного взводу;

- липень 2015 року - (зазначено, як «база») - зміна надбавки за вислугу років (вислуга років становить 15 р.);

- листопад 2015 року - (зазначено, як «база») - присвоєно звання «капітан-лейтенант»;

- грудень 2015 року - (зазначено, як «база») - підвищення розмірів грошового забезпечення;

- березень 2018 року - (зазначено, як «база») - підвищення розмірів посадових окладів згідно ПКМУ №704.

При цьому, як зазначив позивач, з усного звернення до начальника фінансової служби військової частини НОМЕР_1 якою уточнено, що саме вищенаведені місяці, а саме: червень 2009 року, липень 2010 року, січень 2011 року, квітень 2011 року, червень 2011 року, листопад 2012 року, березень 2013 року, липень 2015 року, листопад 2015 року, грудень 2015 року, березень 2018 року - це базові місяці, якими здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 20.06.2009 року по 28.02.2018 року.

Не погоджуючись з нарахованою відповідачем сумою індексації у розмірі 4 798,51 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом, вважаючи що відповідач після набрання законної сили рішенням суду №420/3167/22 від 02.08.2022 року протиправно застосував при нарахуванні індексації базові місяці червень 2009 року, липень 2010 року, січень 2011 року, квітень 2011 року, червень 2011 року, листопад 2012 року, березень 2013 року, липень 2015 року, листопад 2015 року, грудень 2015 року у період з 20.06.2009 року по 28.02.2018 року включно - замість - січня 2008 року.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Відповідач, зокрема, зазначає, що враховуючи положення Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 та Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", нарахування індексації грошового забезпечення, визначення базового місяця та суми такого нарахування належить до повноважень відповідача, які є дискреційними. Підстави для зобов`язання останнього здійснити перерахунок індексації позивача з урахуванням базового місяця «січень 2008 року» відсутні.

28.04.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.05.2022 року у адміністративній справі № 420/3167/22 відповідачем виконано розрахунок індексації грошового забезпечення позивача за період з 20.06.2009 року по 28.02.2018 року в розмірі 4798,51 грн.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

06 липня 2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заву (вхід. 22581/23) та клопотання про закриття провадження у справі в частині вимог (вхід. № 22583/23).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року клопотання військової частини НОМЕР_1 задоволено, закрито провадження по справі №420/13261/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в частині вимог про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо порушення вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 року по 18.10.2021 року та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення капітану 2 рангу ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 18.10.2021 року, виходячи з фіксованої величини 4004,81 грн., що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, щомісячно.

18 липня 2023 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (вхід. № 23858/23).

Станом на 30 серпня 2023 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиція позивача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

ОСОБА_1 , у період з 20.06.2009 року по 18.10.2021 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 (до 30.09.2014 року в/ч НОМЕР_1 мала найменування «військова частина НОМЕР_2 », назву змінено на підставі Директиви МО України та ГШ ЗСУ від 14.08.2014 р., №Д-322/1/29дек), має статус та посвідчення учасника бойових дій, що стверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 від 20.07.2015 року.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від

18.10.2021 року, №203 капітана 2 рангу ОСОБА_1 , на підставі частини п`ятої пункту другого статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» звільнено з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту). З 18 жовтня 2021 року вважається, що справу та посаду начальника штабу - першого заступника командира батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_1 здав, виключено зі списків Військової частини НОМЕР_1 та знято з усіх видів забезпечення.

У період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме: у період з 20.06.2009 року по 28.02.2018 року не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.02.2022 року у справі № 420/3167/22, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2023 року, позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльність щодо не виплати індексації грошового забезпечення в повному розмірі та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, з 20.06.2009 року по 31.05.2015 року, з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, з 20.06.2009 року по 31.05.2015 року, з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року включно. В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання вищевказаного рішення суду, відповідачем було виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за вказані періоди з 20.06.2009 року по 28.02.2018 року включно в сумі 4 798,51 грн., що підтверджено квитанцією Департаменту операційних розрахунків АТ «Укрсиббанк» №1, а також розрахунково-платіжною відомістю №56 від 27.04.2023 року на виплату індексації згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду № 420/3167/22 від 02.08.2022 року за період з 20.06.2009 року по 28.02.2018 року наданої на вимогу позивача 27.05.2023 року.

У відповідь на заяву позивача від 02 травня 2023 року, відповідачем 27.05.2023 року надіслано лист вх.№412/1128 від 25.05.2023 року про нараховану та виплачену суму індексації грошового забезпечення за період за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, з 20.06.2009 року по 31.05.2015 року, з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року та як додаток до цього листа помісячний розрахунок індексації грошового забезпечення за відповідний період.

Згідно Розрахунку сум індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 на підставі рішення суду Одеського окружного адміністративного суду №420/3167/22 від 02.08.2022 року за період з 20.06.2009 року по 28.02.2018 року вбачається, що місяцем за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку суми індексації, тобто, базовий місяць при врахуванні якого було розраховано (оспорювану) суму індексації у розмірі 4 798, 51 грн. військова частина НОМЕР_1 застосувала:

- червень 2009 року - (зазначено, як «база») - призваний на військову службу;

- липень 2010 року - (зазначено, як «база») - зміна надбавки за вислугу років (вислуга років становить 10 років);

- січень 2011 року - (зазначено, як «база») - призначений на посаду командира телеграфно-телефонного взводу;

- квітень 2011 року - (зазначено, як «база») - призначений на посаду командира роти зв`язку командного пункту;

- червень 2011 року - (зазначено, як «база»)- присвоєно звання «старший лейтенант»;

- листопад 2012 року - (зазначено, як «база») - призначено на посаду командира роти зв`язку батальйону зв`язку;

- березень 2013 року - (зазначено, як «база») - призначений на посаду командира телеграфно-телефонного взводу;

- липень 2015 року - (зазначено, як «база») - зміна надбавки за вислугу років (вислуга років становить 15 р.);

- листопад 2015 року - (зазначено, як «база») - присвоєно звання «капітан-лейтенант»;

- грудень 2015 року - (зазначено, як «база») - підвищення розмірів грошового забезпечення;

- березень 2018 року - (зазначено, як «база») - підвищення розмірів посадових окладів згідно ПКМУ №704.

При цьому, як зазначив позивач, з усного звернення до начальника фінансової служби військової частини НОМЕР_1 якою уточнено, що саме вищенаведені місяці, а саме: червень 2009 року, липень 2010 року, січень 2011 року, квітень 2011 року, червень 2011 року, листопад 2012 року, березень 2013 року, липень 2015 року, листопад 2015 року, грудень 2015 року, березень 2018 року - це базові місяці, якими здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 20.06.2009 року по 28.02.2018 року.

Не погоджуючись з нарахованою відповідачем сумою індексації у розмірі 4 798,51 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом, вважаючи що відповідач після набрання законної сили рішенням суду №420/3167/22 від 02.08.2022 року протиправно застосував при нарахуванні індексації базові місяці червень 2009 року, липень 2010 року, січень 2011 року, квітень 2011 року, червень 2011 року, листопад 2012 року, березень 2013 року, липень 2015 року, листопад 2015 року, грудень 2015 року у період з 20.06.2009 року по 28.02.2018 року включно - замість - січня 2008 року.

Джерела права та висновки суду

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з ст.1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону.

Згідно з положеннями ст.8 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо: індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з положеннями ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Таким чином, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно з ч.1 ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Згідно ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно ч.2 ст.6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року (далі - Порядок №1078).

Згідно з п.1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з п.4 цього Порядку, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до абзацу 8 пункту 4 Порядку №1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Згідно п.5 Порядку №1078 (у редакції, чинній з 15.12.2015 року), у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1цього Порядку.

Приклади проведення індексації грошових доходів громадян у разі їх підвищення наведено у додатку 4.

У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення.

Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом.

Приклад обчислення суми індексації у разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції наведено у додатку 5.

У разі коли індекс споживчих цін для проведення індексації, розрахований наростаючим підсумком, перевищив 10 відсотків, Кабінет Міністрів України приймає рішення про підвищення тарифних ставок (окладів) працівникам бюджетної сфери, органам державної влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів з урахуванням суми індексації, яка складається на момент підвищення.

Працівникам підприємств і організацій, які перебувають на госпрозрахунку, підвищення заробітної плати у зв`язку із зростанням рівня інфляції провадиться у порядку, визначеному у колективних договорах, але не нижче норм, визначених Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" та положень цього Порядку.

Відповідно до п.6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці.

Відповідно до вимог чинних нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

При цьому нормами Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку № 1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Пунктом 6 Порядку №1078 безпосередньо не скасовано виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення) та не пов`язано індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації.

У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 року №9-рп/2013 зазначено, що держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями частини шостої статті 95 КЗпП України, статей 33, 34 Закону України "Про оплату праці" такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати. В аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі "Кечко проти України" Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення статті 1 Протоколу № 1 Конвенції, про захист прав людини і основоположних свобод, зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п.23 Рішення).

На момент початку невиплати позивачу індексації грошового забезпечення, пункт 5 Порядку №1078 передбачав, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Враховуючи вищенаведене вбачається, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

На момент виникнення оскаржуваних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 року за №1294, якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців (далі - постанова №1294).

Пунктом 13 постанови №1294 визначено, що остання набирає чинність з 01 січня 2008 року, тобто датою, з якою позивач пов`язує встановлення базового місяця індексації.

Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 р. за №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01 березня 2018 року (далі - постанова № 704).

Проаналізувавши постанову №1294 в період її дії з 01 січня 2008 року по 01 березня 2018 року, тобто в період, який охоплює період оскаржуваних правовідносин, суд вбачає незмінність розмірів посадових окладів військовослужбовців.

Отже, незмінність посадового окладу позивача станом на дату виникнення оскаржуваних правовідносин, що з урахуванням стабільності відносин щодо встановлених державою розмірів посадових окладів військовослужбовців свідчить про можливість встановлення січня 2008 року базовим місяцем для перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 20.06.2009 року по 31.05.2015 року, з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року, з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно.

За таких обставин, вищевикладене дає суду підстави для висновку про протиправність дій відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 20.06.2009 року по 31.05.2015 року, з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року, з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року без урахування базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в цей період січень 2008 року. Тому дана вимога позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Вимога про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 20.06.2009 року по 31.05.2015 року, з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року, з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в цей період - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078, з урахуванням вже сплаченої суми - є похідною від вимоги про визнання протиправними дій відповідача, а тому вона також підлягає задоволенню, з урахуванням наведеного вище обґрунтування.

У пунктах 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006, Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, сформулював правову позицію, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності (cf., Pressos Compania Naviera S.A. v. Belgium, рішення від 20.11.1995 року, серія А, № 332, с. 21, п. 31). Аналогічна правова позиція щодо права власності особи сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стретч проти Сполучного Королівства (Stretch - United Kingdom, №44277/98, рішення від 24.04.2003 року).

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) і "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бендерський проти України" від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів позивача, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування червня 2009 року, липня 2010 року, січня 2011 року, квітня 2011 року, червня 2011 року, листопада 2012 року, березня 2013 року, липня 2015 року, листопада 2015 року, грудня 2015 року, як місяців за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 20.06.2009 року по 31.05.2015 року, з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року, з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з з 20.06.2009 року по 31.05.2015 року, з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року, з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Суддя С.О. Cтефанов