Справа № 380/25692/21
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви в частині позовних вимог без розгляду

30 серпня 2023 рокусправа № 380/25692/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді О.Желік, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_2 ), з вимогами:

- визнати протиправним бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з 02.08.2021 по 29.11.2021 додаткових видів грошового забезпечення.

- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з 02.08.2021 до дня фактичного розрахунку 29.11.2021.

Ухвалою судді від 07.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою судді від 04.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 18.03.2022 в справі було зупинено провадження до припинення перебування сторін у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Ухвалою суду від 23.06.2023 в справі було поновлено провадження.

Після відкриття провадження у справі судом встановлено, що позивачем пропущено строк звернення до суду в частині позовних вимог, а саме в частині в частині зобов`язання НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні в частині сум: 394419,32 грн. (виплаченої 04.08.2021), 2083,28 грн. (виплаченої 30.08.2021), 3477,30 грн. (виплаченої 15.09.2021).

Ухвалою судді від 13.07.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії залишено без руху в частині позовних вимог про нарахування та виплату на користь позивача середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні щодо виплачених 04.08.2021, 30.08.2021 та 15.09.2021 сум.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслано на електронну пошту представника позивача, зазначену у позовній заяві.

Станом на момент розгляду питання про залишення позовної заяви в частині позовних вимог без розгляду на адресу суду від представника позивача не надходило заяв/клопотань на виконання вимог ухвали суду від 13.07.2023.

Вирішуючи питання про залишення позовної заяви в частині позовних вимог без розгляду суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 118 КАС України визначено, що процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. За змістом частини 1 статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Правова регламентація поновлення процесуального строку забезпечується, серед іншого, приписами частин 1, 3 та 6 статті 121 КАС України. Вказані норми визначають, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли згаданим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й на природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Суд зауважує, що законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановленого строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Вирішуючи питання про дотримання строку звернення до суду у кожному конкретному випадку, необхідно виходити не лише з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, але й з об`єктивної можливості особи знати про такі факти.

Частиною 2 статті 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому звернення до суду може здійснюватися у межах встановленого строку, який в адміністративному судочинстві визначений як строк звернення до суду.

Правова природа строку звернення до суду, дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

Надаючи правову оцінку питанню визначенню моменту, з якого починається перебіг строку звернення до суду, суд враховує презумпцію знання законодавства (ignorantia juris non excusat - незнання закону не вибачається), за змістом якої кожен вважається таким, що знає закони.

Суддею з витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (по особовому складу) №249-ос від 30.07.2021 встановлено, що позивача було виключено зі списків частини та всіх видів грошового забезпечення з 30.07.2021.

Як встановив суд, відповідачем після виключення позивача зі списків особового складу частини нараховувались та виплачувались позивачу наступні суми:

- 04.08.2021 виплачено 394 419,32 грн. у спосіб зарахування на рахунок установи банку, що підтверджується випискою по картці/рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК», інформацією із архівної відомості особистої картки грошового забезпечення за 2021 рік та листуванням із прикордонним загоном за адвокатськими запитами (виплата включає: грошове забезпечення за 1 день серпня 2021 року; грошову допомогу на оздоровлення - 22 666,00 грн.; компенсацію за невикористані дні відпустки - 19 643,87 грн.; одноразову грошову допомогу при звільненні - 283 325,00 грн. (із утриманням військового збору у сумі 6 006,39 грн.; нараховано та компенсовано податок з доходів фізичних осіб у сумі 72 076,63 грн.);

- 30.08.2021 виплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у сумі 2 083,28 грн. (із утриманням військового збору у сумі 31,73 грн.; нараховано та компенсовано податок з доходів фізичних осіб у сумі 380,70 грн.) у спосіб зарахування на рахунок установи банку, що підтверджується випискою по картці/рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК», інформацією із архівної відомості особистої картки грошового забезпечення за 2021 рік та листуванням із прикордонним загоном за адвокатськими запитами;

- 15.09.2021 виплачено індексацію грошового забезпечення у сумі 3 477,30 грн. (із утриманням військового збору у сумі 52,95 грн.; нараховано та компенсовано податок з доходів фізичних осіб у сумі 635,45 грн.) у спосіб зарахування на рахунок установи банку, що підтверджується випискою по картці/рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК», інформацією із архівної відомості особистої картки грошового забезпечення за 2021 рік та листуванням із прикордонним загоном за адвокатськими запитами;

- 30.11.2021 виплачено заборгованість із компенсації за неотримане речове майно у сумі 74 336,98 грн., у спосіб зарахування на рахунок установи банку, що підтверджується випискою по картці/рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Суд звертає увагу на те, що представник позивача, заявляючи позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату на користь позивача середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні посилається на несвоєчасну виплату відповідачем всіх сум грошового забезпечення зокрема.

Разом з тим, враховуючи те, що про порушення свого права позивач міг дізнатись саме з моменту отримання вищевказаних грошових коштів, строк звернення до суду з позов омами щодо стягнення середнього грошового забезпечення за затримку розрахунку при звільненні сплив 03.09.2021, 29.09.2021, 14.10.2021 та 29.12.2021 відповідно.

До Львівського окружного адміністративного суду представник позивача звернувся засобами поштового зв`язку 20.12.2021, що свідчить про пропуск ним місячного строку звернення до суду щодо позовних вимог про нарахування та виплату на користь позивача середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні в частині виплачених сум 04.08.2021, 30.08.2021 та 15.09.2021.

Таким чином, суд, враховуючи пасивний характер поведінки позивача, його юридичну обізнаність, відсутність будь-яких об`єктивних перешкод у своєчасному зверненні до суду з відповідними позовними вимогами, тривалість пропущеного строку та недоведеність добросовісності дій позивача, спрямованих на звернення до суду у встановлені законом строки, дійшла висновку, що останній не навів поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 123 КАС України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З огляду на вказане, встановивши, що позовна заява подана позивачем до суду після спливу строків звернення до суду та без підтвердження позивачем обставин, які б свідчили про поважність причин їх пропуску, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви в частині позовних вимог про нарахування та виплату на користь позивача середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням виплачених сум 04.08.2021, 30.08.2021 та 15.09.2021 без розгляду.

Керуючись ч. 4 ст. 169, 243, 248 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про нарахування та виплату на користь позивача середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні в частині виплачених сум 04.08.2021, 30.08.2021 та 15.09.2021 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Желік О.М.