Справа № 458/812/23
Суддя: Кшик О. І.
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2023 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретаря судового засідання Сисан С.І.

Справа № 458/812/23

2-а/458/18/2023

сторони справи

позивач ОСОБА_1

відповідачі: 1.поліцейський СРПП Відділення поліції №2

Самбірського районного відділу поліції

Головного управління Національної поліції

у Львівській області Гурин І.В.;

2.Відділення поліції №2

Самбірського районного відділу поліції

Головного управління Національної поліції

у Львівській області;

3.Головне управління національної поліції у Львівській області

представник позивача Миньо М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Гурина Івана Вікторовича, Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

28.08.2023 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Гурина І.В., Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії від 11.08.2023 серії ЕАТ № 7507521.

В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що 11.08.2023 поліцейським СРПП ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Гурином І.В. щодо нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7507521, якого його було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Позивач вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, адже Правил дорожнього руху не порушував та на його вимогу поліцейські не змогли пред`явити йому для ознайомлення фото-відеодокази вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме, що він керував транспортним засобом, будучи непристебнутим ременем безпеки. Вважає, що поліцейський не розглянув повно і всебічно справу та не з`ясував усіх обставин, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі - закриттю.

Ухвалою суду від 28.08.2023 відкрито провадження у справі з викликом сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відзив на позовну заяву до суду відповідачами не подано.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник-адвокат Миньо М.М. не з`явилися, подали через канцелярію суду спільну заяву про про розгляд справи без їх участі, позов підтримують, просять не вирішувати питання витрат на правову допомогу.

У судове засідання поліцейський СРПП ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Гурина І.В., представники відповідачів - Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області та Головного управління Національної поліції у Львівській області не з`явилися, хоч були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

З урахуванням поданої позивачем та його представником заяви про розгляд справи без їх участі, враховуючи неявку відповідачів, відсутність підстав для відкладення чи оголошення перерви в судовому засіданні, суд проводить розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Водночас, оскільки всі учасники справи не з`явились в судове засідання, суд відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснює фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши подані докази, суд встановив такі обставини.

Як видно з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7507521 від 11.08.2023, винесеною інспектором ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції Гурин І.В., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно з вказаною постановою, 11.08.2023 о 19.29 год в смт Бориня, вул. І.Франка, 245 А, водій керував ТЗ, обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3. в Правил дорожнього руху - порушення правил користування ременями безпеки, та вчинив адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Вважаючи постанову поліцейського про притягнення до адміністративної відповідальності безпідставною та протиправною, позивач просить її скасувати.

Вирішуючи спір, суд виходить з таких норм закону та мотивів, відповідно до встановлених правовідносин.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до пункту 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

У ході розгляду справи суд встановив, що згідно з оскаржуваною постановою від 11.08.2023 серії ЕАТ № 7507521, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що керував транспортним засобом, не будучи пристебнутим паском безпеки, чим порушив п. 2.3 в Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП - порушення правил користування ременями безпеки.

Відповідно до п. 2.3 в Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

За порушення вимог п. 2.3 в Правил дорожнього руху України передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідачі не представили суду достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не подали жодного доказу на підтвердження факту порушення позивачем п. 2.3 Правил дорожнього руху. Доводи, викладені в позовній заяві відповідачі не спростували.

Натомість, позивач надав суду копію відеозапису з нагрудної камери поліцейського, яку на його вимогу надало ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області.

З оглянутого відеозапису суд встановив, що на ньому зафіксовано обставини події, яка відбулася 11.08.2023 о 19.29 год. в смт Бориня, вул. І.Франка, 245 А з участю водія ОСОБА_1 .. Однак, на відеозаписі не лише не видно, щоб ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи непристебнутим ременем безпеки, а й взагалі відсутні відомості про керування ним транспортним засобом.

Відтак, дослідивши матеріали справи та подані докази, зокрема відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд не встановив у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Жодних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, відповідачами не подано.

Суд зазначає, що застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідає принципу верховенства права, а прийняття рішень про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинно ґрунтуватись на повному, всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи та оцінці здобутих доказів.

Окрім цього, лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без жодних доказів, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, не може бути єдиним беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, беручи до уваги те, що відповідачі не представили суду жодних достатніх та належних доказів на підтвердження винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, що є необхідним для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому за встановлених обставин у цій справі оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню з закриттям провадження в справі.

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись до суду з адміністративним позовом, одним з відповідачів визначив поліцейського СРПП Відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області Гурин І.В.

Однак, у постанові від 17.09.2020 у справі № 742/2298/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що належним відповідачем у справах про скасування постанов про накладення адмінстягнення є орган, який таке стягнення застосував, а не конкретна посадова особа вказаного органу.

Отже, відповідні інспектори поліції не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, поліцейський СРПП Відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області Гурин І.В. не є належним відповідачем у справі.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в його задоволенні.

Відтак, у задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області Гурин І.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення необхідно відмовити.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати у цій справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позову до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено, тому судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 536,80 грн підлягають до стягнення з відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. 9, 77, 134, 139, 229, 241, 246, 262, 286 КАС України,

вирішив:

Задоволити позов ОСОБА_1 до Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 11.08.2023 серії ЕАТ № 7507521 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а провадження в справі закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Гурина І.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідачі:

Відділення поліції №2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (м. Турка, вул. В.Стуса, 14, Самбірський район, Львівська область, 82500);

Головне управління Національної поліції у Львівській області (м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, , 79007).

Рішення суду складено та підписано 31.08.2023.

Суддя О.І. Кшик