Справа № 320/13983/21
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Василенка Я.М., Вівдиченко Т.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення, посилаючись на протиправну відмову у такій виплаті з огляду на наявність загальної вислуги років 12 років 04 місяці 22 дні, з яких календарна вислуга 07 років 04 місяців 28 днів, а пільгова 04 років 11 місяців 24 днів. Вважає, що «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги законодавчо встановленої вислуги років 10 років, а лише для визначення розміру такої допомоги, водночас, умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є наявність вислуги 10 років і більше, що включає як вислугу у календарному обчисленні, так і пільгову вислугу.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу, у якій остання просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини справи, надано неправильну оцінку наявним у справі доказам, не враховано інші докази та аргументи.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року справу №320/13983/21 прийнято у провадження колегією суддів у складі: судді-доповідача Кузьмишиної О.М., суддів Василенко Я.М., Вівдиченко Т.Р., призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 25 серпня 2023 року.

Позивачем через уповноваженого представника подано письмовий відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильності застосування норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням від 14.05.2015.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.07.2021 №150 старшого солдата ОСОБА_1 , звільненого наказом від 15.07.2021 №56-РС у запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) відповідно до п. 2 ч. 5ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу, виключено з 18.07.2021 зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних Силах становить: календарна 07 років 04 місяці 28 днів, пільгова 01 рік 05 місяців 06 днів.

Наказом від 30.07.2021 №165, внесено зміни до п. 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.07.2021 №150, та замінено: Вислуга років у Збройних Силах становить: календарна 07 років 04 місяці 28 днів, пільгова 04 роки 11 місяців 24 днів.

Позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом від 18.08.2021, в якому просив виплатити йому, зокрема, одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Листом Військової частини НОМЕР_1 від 16.09.2021 №760 позивачу повідомлено про відсутність правових підстав для виплатити йому одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, оскільки згідно відомостей особової справи (послужного списку) позивача, станом на день його звільнення 16.07.2021 календарна вислуга років становить 07 років 04 місяці 28 днів, водночас така допомога виплачується за наявності вислуги десять календарних років і більше.

Такі обставини зумовили звернення позивача до суду з адміністративним позовом.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про Службу безпеки України» від 25 березня 1992 року № 2229-ХІІ (далі - Закон № 2229-ХІІ) держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців і працівників Служби безпеки України.

Військовослужбовці Служби безпеки України користуються політичними, соціально-економічними та особистими правами і свободами, а також пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Аналогічні приписи містяться у пункті 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393).

Так відповідно до пункту 10 вказаної Постанови № 393 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби:

які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

які звільняються із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Спірним питанням у справі, що розглядається, є право позивача на виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 15 Закону 2011-XII у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У цій справі позивача звільнено з військової служби у запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) відповідно до п. 2 ч. 5ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу, виключено з 18.07.2021 зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

На момент звільнення позивача його календарна вислуга становила календарна 07 років 04 місяці 28 днів, пільгова 04 роки 11 місяців 24 днів.

При вирішенні спірних правовідносин суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позивач при звільненні з військової служби мав загальну вислугу 12 років 04 місяці 22 дні (тобто умова про наявність 10 і більше років вислуги у даному випадку дотримана), то він набув право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Водночас скаржник доводить, що правові підстави для нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги відсутні, оскільки визначальним у спірному випадку є наявність календарної вислуги років, яка у ситуації позивача складає 07 років 04 місяці 28 днів, тобто менше 10 років вислуги.

У аспекті спірних правовідносин необхідно зауважити, що Верховним Судом сформовано правову позицію відповідно до якої поняття «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги: «в розмірі 25/50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби».

При цьому, Верховний Суд наголошував, що умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 15 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є наявність «вислуги 10 років і більше».

Таким чином, в частині другій статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відсутня пряма вказівка на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше календарних років вислуги.

Така правова позиція висловлена, зокрема, у постановах від 11 квітня 2018 року у справі №806/2104/17, від 24 листопада 2020 року у справі № 822/3008/17, від 21 квітня 2021 року у справі № 380/2427/20, які враховуються колегією суддів при вирішенні спірних правовідносин у цій справі.

Також судова колегія враховує останню позицію Верховного Суду, висловлену у постанові Верховного Суду у складі колегії судді Касаційного адміністративного суду від 26 липня 2023 року у справі № 200/17688/21.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач відповідно до частини другої статті 15 Закону 2011-XII набув право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційній інстанції не знайшли.

Оскільки колегія суддів залишає рішення суду першої інстанції без змін, відсутні підстави для перерозподілу судових витрат у даній справі.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року у справі №320/13983/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Суддя - доповідач О.М. Кузьмишина

Судді Я.М. Василенко

Т.Р. Вівдиченко