Справа № 686/16101/23
Суддя: Стефанишин С. Л.
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-адр/686/8/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

28 серпня 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Сороці А.О.,

за участю: представника відповідача Фортельної Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Хмельницького заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Афадєєва В.В. про включення до складу судових витрат у справі №686/16101/23 витрат на професійну правничу допомогу,

встановив:

17.08.2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Афадєєв В.В. подав до суду заяву про включення до складу судових витрат у справі №686/16101/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про скасування рішень про примусове повернення до країни походження,витрат на професійну правничу допомогу, у якій просив включити до складу судових витрат витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 36000 грн. та здійснити розподіл вказаних витрат відповідно до вимог процесуального закону.

В судовому засіданні представник відповідача Управління ДМСУ в Хмельницькій області заперечила щодо поданої заяви та просила відмовити у її задоволенні.

Заявник та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки до суду не повідомили.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що подана заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.08.2023 року позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про скасування рішень про примусове повернення до країни походження було задоволено частково та визнано протиправним та скасовано рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області № 56 від 21.12.2022 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, згідно з яким громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни та зобов`язано покинути територію України у термін до 30.12.2022 р., а також заборонено в`їзд в Україну терміном на три роки, до 21.12.2025 р.; визнано протиправним та скасовано рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області №128 від 21.12.2022 року про заборону в`їзду в Україну громадянину російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 3 роки, до 21 грудня 2025 року; визнано протиправним та скасовано рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 09.01.2023 року № 2 про заборону в`їзду в Україну громадянину російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 3 роки, до 09 січня 2026 року.

26.12.2022 року між адвокатом Афадєєвим В.В. (Виконавцем), та ОСОБА_1 (Замовником) було укладено договір про надання правової допомоги, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Згідно з п. 3.1., 3.2. даного договору вартість послуг Виконавця визначається у актах про надання правової допомоги, які підписуються Сторонами. Оплата наданих послуг здійснюється Замовником протягом 5-ти календарних днів з моменту підписання акту про надання правової допомоги в безготівковому або готівковому порядку.

В судовому засіданні 11.08.2023 р. позивачем було зроблено заяву про намір подати докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України.

15 серпня 2023 року Сторонами був підписаний акт про надання правової допомоги, згідно з яким загальна вартість наданої Замовнику правової допомоги (комплексу платних юридичних послуг), пов`язаної із представництвом та захистом інтересів Замовника у справі №686/16101/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, визнання протиправними і скасування рішень про заборону в`їзду в Україну та інших рішень і дій відповідача, за домовленістю Сторін становить 36000 (тридцять шість тисяч грн. 00 коп.).

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно положення ч. 1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до' її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з, умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У відповідності до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №300/941/19 та від 31.03.2020 у справі №726/549/19.

Представник позивача на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу надав до суду: договір про надання правової допомоги від 26.12.2022 року та акт про надання правової допомоги від 15.08.2023 року.

Постановою Верховного Суду (Касаційного адміністративного суду) від 21.01.2021 року у справі №280/2635/20 вказано, що відшкодуванню підлягають витрати на професійну правничу допомогу, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічний висновок міститься в постанові об`єднаної палати Верховного Суду (Касаційного господарського суду) від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, понесених ОСОБА_1 , суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати ВСУ від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати ВСУ від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заяваN19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд вважає, що заявлений розмір судових витрат на загальну суму 36 000 грн. є значно завищеним та не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, враховуючи також те, що позов було задоволено частково.

З урахуванням наведених норм права, конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, заперечень представника відповідача, принципу співмірності судових витрат, розміру наданої правової допомоги, складністю справи та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову і значенням справи для сторін, результатами розгляду справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Афадєєва В.В. про включення до складу судових витрат у справі №686/16101/23 витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з відповідача Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн., на користь ОСОБА_1 .

В задоволенні решти вимог заяви, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 132, 139, 241, 252 КАС України, суд

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Афадєєва В.В. про включення до складу судових витрат у справі №686/16101/23 витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області судові витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 10 000 грн. (десять тисяч гривень).

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.Л.Стефанишин