Справа № 953/1731/22
Суддя: Бородіна Н. М.
Дата ухвалення: 2023-08-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/1731/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року Київський районний суд м.Харкова у складі:

головуючої судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Кривенко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, заступника командира взводу управління патрульної поліції в м. Харків батальйону ТОР старшого лейтенанта поліції Алізаде Анар Аріф про скасування постанови,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому вважаючи постанову необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства просив: скасувати постанову заступника командира взводу управління патрульної поліції, батальйону ТОР старшого лейтенанта поліції Алізаде Анар Аріф в м. Харків серія ЕАО № 5258131 від 24.01.2022, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.02.2022 адміністративний позов ОСОБА_1 до заступника командира взводу управління патрульної поліції в м. Харків батальйону ТОР старшого лейтенанта поліції Алізаде Анар Аріф про скасування постанови залишено без руху, надано позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків шляхом надання безпосередньо до суду протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали, доказів сплати судового збору в сумі 496,20 грн. доказів звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01.11.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений про поважність причин неявки суд не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути справи за відсутності позивача та його представника, а їх дії вважає такими, що направлені на затягування розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, надіславши до суду відзив, у якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Вважає, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором законно та обґрунтовано було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим в задоволенні позову просив відмовити.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 24.01.2022 заступником командира взводу № 1 роти тактико - оперативного реагування управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Харківській області ДПП) старшим лейтенантом поліції Алізаде Анара Аріфа Огли було винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (далі - Постанова) серії ЕАО № 5258131, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) за порушення пункту 2.1 «а» Постанови Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України) та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач 24.01.2022 о 22:25 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TOUAREG з державним номерним знаком НОМЕР_1 за адресою: м Харків, пр-т. Московський, біля будинку № 142 з недостатньо освітленим державним номерним знаком та був позбавлений права керування транспортним засобом відповідно до постанови Харківського апеляційного чим порушив пункт правил 2.1 «а» ПДР України - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. При цьому вказаною нормою закону передбачено початок строку, з якого особа вважається такою, що позбавлена права керування транспортним засобом.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Згідно відомостей інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» інспектором було встановлено, що 29.09.2020 у відношенні позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 107182 за частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 11.12.2020 по справі № 643/15959/20 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Позивач звернувся до Харківського апеляційного суду для оскарження постанови суду першої інстанції. Проте, за результатом розгляду, рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.12.2020 по справі № 643/15959/20 було залишено без змін.

Постанова набрала законної сили 27.10.2021.

Таким чином, станом на 24.01.2022 строк позбавлення позивача права керування транспортними засобами не сплив.

У рішенні по справі О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно ч.1ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п.п 2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч.2 ст.19Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до ст.287КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

У відповідності до ст.9КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як встановлено ч.1, 2 ст.7КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 5ст. 14 Закону України Про дорожній рух, учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України "Про дорожній рух" встановлені основні права та обов`язки водія транспортного засобу, якими, зокрема, вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п. 11 ч. 1ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України Про дорожній рух визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306(із змінами та доповненнями).

Згідно з п.1.1.ПДР, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух, встановлюють ПДР.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до КУпАП, Закону України "Про Національну поліцію", з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 1розділ І Інструкції №1395).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Відповідно до ст.72КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.77КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Позивач не надав до суду належних доказів на підтвердження наявності у нього права керування транспортним засобом, оскільки згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 11.12.2020 по справі № 643/15959/20 був визнаний винний у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП та до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік. Зупинений внаслідок недостатнього освітлення номерного знаку, будь-яких заперечень зі сторони позивача оскаржувана постанова не містить.

Більш того, у відповідності до статті 321 КУпАП після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права особі, щодо якої застосовано даний захід адміністративного стягнення, повертаються в установленому порядку вилучені в неї документи.

Наведений порядок визначено постановою КМУ від 08.05.1993 року № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» (далі - Положення № 340) та Інструкцією «Про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія», затвердженою наказом МВС від 07.12.2009 року №515.

Повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами (крім осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення), здійснюється після складення теоретичного і практичного іспитів на право керування транспортними засобами всіх категорій, зазначених у посвідченні водія, що повертається.

Особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту (п. 20 Положення № 340).

Після закінчення терміну позбавлення права керування транспортними засобами посвідчення водія повертаються власникам або після складання іспитів із знань Правил дорожнього руху та навичок керування транспортними засобами проводиться їх обмін. Особам, позбавленим права керування транспортними засобами за керування ними в стані сп`яніння, посвідчення водія може бути повернуто після обов`язкового проходження медичного огляду та складання іспитів із знань Правил дорожнього руху та навичок керування транспортними засобами. При цьому іспит із навичок керування транспортними засобами приймається на транспортному засобі тієї категорії, право на керування яким особу було позбавлено (п. 2.31 Інструкція № 515).

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів. Відповідних доказів суду не надано.

Відповідно до ч.3 ст.286КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява N 25).

Згідно частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 4 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо- транспортних пригод та їх наслідків, а винесення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадовим інструкціям поліцейського і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху, підстави для задоволення позову відсутні..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.126, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.9, 12, 73-77, 90, 229, 242, 244-246, 262, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, заступника командира взводу управління патрульної поліції в м. Харків батальйону ТОР старшого лейтенанта поліції Алізаде Анар Аріф про скасування постанови відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.М. Бородіна