Справа № 380/12334/23
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року

справа №380/12334/23

провадження № П/380/12427/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ), Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області (52040, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1; 9) з вимогами:

- визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області про відмову у призначенні пенсії від 22.09.2022 №83 протиправним та скасувати;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 період роботи на посаді:

- з 01.11.1994 по 01.12.2015 електрогазозварювальник (електрогазозварник) 4, 5, 6 розряду у Залізничних колійних майстернях Самбір Львівська залізниця;

- з 01.12.2015 по 27.12.2018 електрогазозварник у виробничому структурному підрозділі «Колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні» державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця»;

- з 01.02.2016 по 27.12.2018 електрогазозварник у виробничому структурному підрозділі «Самбірські Колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні» регіональної філії Центр з ремонту та експлуатації колійних машин ПАТ «Укрзалізниця»;

- з 27.12.2018 по 11.12.2020 електрогазозварник у виробничому структурному підрозділі «Самбірські Колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні» регіональної філії Центр з ремонту та експлуатації колійних машин АТ «Укрзалізниця»;

- з 27.12.2018 по 11.12.2020 електрогазозварник (виробничий структурний підрозділ «Самбірські Колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» ПАТ «Укрзалізниця» перейменовано на виробничий структурний підрозділ «Самбірські колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» АТ «Укрзалізниця».

В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що маючи достатньо трудового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", звернувся за призначенням пенсії до відповідача. Проте, рішенням відповідача позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах років через недостатність спеціального стажу роботи, який дає право на вихід на пенсію за віком на пільгових умовах за ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вважає зазначене рішення таким, що порушує його права, а тому звернувся до суду із згаданим позовом, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 07.06.2023 судом залишено позовну заяву без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем усунуто вказані недоліки.

Ухвалою суду від 29.06.2023 відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі вручено відповідачам, однак станом на момент розгляду цієї справи, жодних заяв по суті справи на адресу суду не надходило. При цьому, суд враховує, що згідно ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч.6 ст.162 цього ж Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

Позивач, ОСОБА_1 є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_2 , копія якого наявна в матеріалах справи.

04.08.2022 позивач звернуся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Заява позивача за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області за результатами розгляду заяви прийнято рішення № 83 від 09.08.2022, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії через недостатність спеціального стажу роботи, який дає право на вихід на пенсію за віком на пільгових умовах за ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До пільгового стажу не враховано період роботи:

з 01.11.1994 по 11.12.2020, згідно пільгової довідки №2/486 від 02.08.2022, оскільки довідка не містить інформації щодо відпусток без збереження заробітної плати та підрахунку пільгового стажу, а також в трудовій книжці та наказах про результати атестації зазначена посада «електрогазозварювальник», «електрогазозварник», що не відповідає посаді, зазначеній в довідці «електрогазозварник» зайнятий різанням та ручним зварюванням».

13.09.2022 позивач повторно звернуся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Заява позивача за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області за результатами розгляду заяви прийнято рішення № 683 від 22.09.2022, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії через недостатність спеціального стажу роботи, який дає право на вихід на пенсію за віком на пільгових умовах за ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До пільгового стажу не враховано період роботи:

- з 01.11.1994 по 13.04.2009, оскільки посада «електрогазозварник, зайнятий різанням та ручним зварюванням», що зазначені в довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 02.08.2022 №2/486, не відповідає посадам, зазначеним в наказах про атестацію робочих місць за умовами праці: від 27.12.1993 « 179, від 31.12.1998 №230 та від 27.12.2003 №223, в яких атестовано посади «електрогазозварювальник» та «електрогазозварник». Крім того, відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_3 від 29.05.1985, заявник працював на посаді «електрогазозварювальника» та «електрогазозварника». У зв`язку з цим проведено перевірку довідки від 02.08.2022 №2/486, уточнюючої періоди роботи у шкідливих умовах праці. В акті перевірки від 23.08.2022 не підтверджено зайнятість різанням та ручним зварюванням в зазначених періодах. Одночасно, має місце перерив у атестаціях робочих місць згідно з наказами від 24.12.2003 №223 та від 14.04.2009 №114;

- з 17.07.2018 по 11.12.2020 не надано наказ про атестацію робочих місць за умовами праці від 08.07.2018 №206 та додаток до нього, про що зазначено у вищевказаній довідці. Наказ від 17.06.2018 №192, який надано, містить інформацію лише про створення комісії для проведення атестації на підприємстві.

Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, вважає його протиправним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення, в зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, та визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

З аналізу частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, статті 23 Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України вбачається, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 4 Закону Закон №1058-IV передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положеннями статті 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частин 1, 3 статті 44 Закону №1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до пункту 1 частини 1статті 45 Закону пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною 5 статті 45 Закону передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є досягнення особою відповідного віку та наявність необхідного страхового та пільгового стажу роботи на певних посадах.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" № 637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої, або ж необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 04.03.2020 у справі № 367/945/17 та від 27.04.2020 у справі № 367/4230/17.

При цьому, варто зауважити, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Повертаючись до фактичних обставин у справі, суд зазначає, що згідно записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 , позивач:

- 01.11.1994 прийнятий на роботу електрогазозварювальником 4 розряду в Залізничній колійні майстерні (КДМ) Самбір Львівської залізниці;

- 13.03.1996 професію перейменовано на електрогазозварник;

- 01.10.1997 позивачу присвоєно 5 розряд електрогазозварника;

- 01.08.2006 присвоєно 6 розряд електрогазозварника;

- 01.12.2005 відокремлений підрозділ «Колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» реорганізовано шляхом перетворення у виробничий підрозділ «Самбірські колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»;

- 01.02.2016 виробничий підрозділ «Самбірські колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні» регіональної філії «Львівська залізниця» реорганізований шляхом виділення із регіональної філії «Львівська залізниця» та перетворено у виробничий структурний підрозділ «Самбірські колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні» філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» ПАТ «Укрзалізниця»;

- 27.12.2018 виробничий структурний підрозділ «Самбірські колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні» філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» ПАТ «Укрзалізниця» перейменовано на виробничий структурний підрозділ «Самбірські колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні філії центр з ремонту та експлуатації колійних машин АТ «Укрзалізниця»;

- 26.05.2020 присвоєно 5 розряд електрогазозварника;

- 11.12.2020 звільнений за власним бажанням.

Суд зазначає, що записи в трудовій книжці позивача містять посилання на відповідні документи, на основі яких вони вчинені (накази) та не містять помилок, неточностей, підтирань чи виправлень, а тому не викликають сумнівів.

Слід зазначити, що у період роботи позивача на посадах електрозварника, газоелектрозварника, зварника, електрогазозварника застосовувалися Список № 2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991, Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 року, Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016, якими була передбачена ця професія та надавала право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно розділу XXXIII Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994, право на пільгову пенсію мають електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.

Згідно розділу XXXIII Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016, право на пільгову пенсію мають: електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки; електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах.

Суд звертає увагу, що 19.02.2020 року Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі №520/15025/16-а, в якій зазначила, що з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10.09.2013 у справі № 21-183а13, від 25.11.2014 у справі № 21-519а14, від 10.03.2015, від 17.03.2015 у справах № 21-51а15 та № 21-585а14, від 14.04.2015 року у справі № 21-383а14, від 02.12.2015 у справі № 21-1329а15, від 10.02.2016 у справі № 21-5432а15 та від 12.04.2016 у справі № 21-6501а15 щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

У справі № 520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Верховний Суд в постанові від 21.02.2018 року по справі №687/975/17 зазначив, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Слід зазначити, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу. Записи не містять недопустимих перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали суть записів або перекручували б їх зміст.

Не зарахування спірного стажу позивача буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України у справі від 29.06.2010р. №1-25/2010 зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачити юридичні наслідки своєї поведінки.

Таким чином, враховуючи, що позивач має повний стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, його трудова книжка та додані до неї необхідні уточнюючі документи, містить всі необхідні відомості для призначення пільгової пенсії за Списком №2, посаду на якій працював позивач включено до переліку професій з шкідливими умовами праці, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 01.11.1994 по 13.04.2009 та з 17.07.2018 по 11.12.2020 на посадах електрозварника».

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Сукупність правових норм, про які йшлося вище, дозволяє дійти висновку, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.

Отже, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року у справі № 21-307а14, Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а.

Суд зауважує, що під час розгляду справи не виявлено помилок, розбіжностей або неточностей у заповненні трудової книжки позивача у вказаних періодах.

Разом з тим, ненадання підприємствами - роботодавцями уточнюючих довідок не може нівелювати право позивача на пенсію, яке гарантовано Конституцією України, відповідно до якої громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, посилання відповідача у оскаржуваному рішенні на відсутність наказів про проведення атестації робочих місць за умовами праці є необгрунтованим.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області №83 від 22.09.2022 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що до пільгового стажу позивача слід зарахувати спірні періоди його роботи з 01.11.1994 по 13.04.2009 та з 17.07.2018 по 11.12.2020.

Суд зазначає, що позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 період роботи на посаді: з 01.11.1994 по 01.12.2015 електрогазозварювальник (електрогазозварник) 4, 5, 6 розряду у Залізничних колійних майстернях Самбір Львівська залізниця; з 01.12.2015 по 27.12.2018 електрогазозварник у виробничому структурному підрозділі «Колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні» державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця»; з 01.02.2016 по 27.12.2018 електрогазозварник у виробничому структурному підрозділі «Самбірські Колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні» регіональної філії Центр з ремонту та експлуатації колійних машин ПАТ «Укрзалізниця»; з 27.12.2018 по 11.12.2020 електрогазозварник у виробничому структурному підрозділі «Самбірські Колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні» регіональної філії Центр з ремонту та експлуатації колійних машин АТ «Укрзалізниця»; з 27.12.2018 по 11.12.2020 електрогазозварник (виробничий структурний підрозділ «Самбірські Колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» ПАТ «Укрзалізниця» перейменовано на виробничий структурний підрозділ «Самбірські колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» АТ «Укрзалізниця».

Однак як встановлено з оскаржуваного рішення, до пільгового страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 01.11.1994 по 13.04.2009 та з 17.07.2018 по 11.12.2020.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що відповідачем протиправно не зараховано позивачу до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи у Залізничній колійні майстерні (КДМ) Самбір Львівської залізниці (в подальшому відокремлений підрозділ «Колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця», виробничий підрозділ «Самбірські колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця, виробничий структурний підрозділ «Самбірські колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні» філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» ПАТ «Укрзалізниця», виробничий структурний підрозділ «Самбірські колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні філії центр з ремонту та експлуатації колійних машин АТ «Укрзалізниця») з 01.11.1994 по 13.04.2009 та з 17.07.2018 по 11.12.2020 на посаді електрозварника.

На підставі вищевикладеного, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в цій частині.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що компетенції Пенсійного фонду України полягає у тому, що згідно покладених завдань і функцій Пенсійний фонд України є спеціалізованим суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати різного роду пенсій та інших виплат.

Здійснення призначення, перерахунку пенсій та визначення розміру пенсій, які підлягають виплаті, належить до виключної компетенції органів Пенсійного фонду і суд не має повноважень здійснювати їх розрахунок до моменту проведення такого органами Пенсійного фонду. Суд повинен уникати безпідставних втручань у дискреційні повноваження Пенсійного фонду. Натомість, суд наділений повноваженнями здійснювати перевірку правильності такого розрахунку у контексті застосування нормативно - правових приписів, що регулюють спірні правовідносини .

А тому належним захистом порушених прав позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.09.2023 року про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи у Залізничних колійних майстернях (КДМ) Самбір Львівської залізниці (в подальшому відокремлений підрозділ «Колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця», виробничий підрозділ «Самбірські колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця, виробничий структурний підрозділ «Самбірські колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні» філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» ПАТ «Укрзалізниця», виробничий структурний підрозділ «Самбірські колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні філії центр з ремонту та експлуатації колійних машин АТ «Укрзалізниця») з 01.11.1994 по 13.04.2009 та з 17.07.2018 по 11.12.2020 на посаді електрозварника.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За сукупністю наведених обставин, враховуючи правову позицію Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України належить стягнути на користь позивача з Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області, за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір по 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ), Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області (52040, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1; 9) про визнання протиправним рішення та зобов`язання до вчинення дій задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області №83 від 22.09.2022 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.09.2023 року про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи у Залізничній колійні майстерні (КДМ) Самбір Львівської залізниці (в подальшому відокремлений підрозділ «Колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця», виробничий підрозділ «Самбірські колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця, виробничий структурний підрозділ «Самбірські колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні» філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» ПАТ «Укрзалізниця», виробничий структурний підрозділ «Самбірські колійні дорожні ремонтно-механічні майстерні філії центр з ремонту та експлуатації колійних машин АТ «Укрзалізниця») з 01.11.1994 по 13.04.2009 та з 17.07.2018 по 11.12.2020 на посаді електрозварника.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна