Справа № 260/963/22
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/963/22 пров. № А/857/12167/23

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 року (рішення ухвалене у м. Ужгород судом у складі головуючого судді Гаврилка С.Є.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2022 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та виплати ОСОБА_1 заробітної плати (грошового забезпечення) за весь період перебування у списках особового складу частини починаючи з 01.01.2019 року по 16.01.2020 року. Зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 заробітної плати (грошового забезпечення) за займаною посадою кулеметника 3-го відділення 1-го взводу 8-ї стрілецької роти 4-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, за період з 01.01.2019 року (день наступний протиправного виключення зі списків особового складу частини) по день фактичного виключення зі списків особового складу частини - 16.01.2020 року, з відрахуванням законодавчо встановлених податків та зборів, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду, що ухвалене у справі № 260/96/19 від 16 червня 2020 року визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України № 315 від 29 грудня 2018 року в частині виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення ОСОБА_1 з 31 грудня 2018 року. На виконання вищезгаданого рішення в/ч НОМЕР_1 НГУ було винесено накази командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № 945 "Про скасування пункту наказу командира частини та внесення змін до наказу командира частини" та наказ від 30 грудня 2020 року № 281 (по стройовій частині), яким позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 31 грудня 2018 року. Проте, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року, що ухвалене у справі № 260/1373/21 було визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо повторного виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 31 грудня 2018 року; визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії країни щодо виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу частини та всіх видів грошового забезпечення без проведення з ним повного розрахунку при звільненні; визнано протиправним та скасовано пункт 7 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 30 грудня 2020 року № 281 в частині внесення змін до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 16 січня 2020 року № 13 щодо доповнення його пунктом 9. На виконання вказаного рішення відповідачем було видано наказ 16 грудня 2021 року № 276 (по стройовій частині) про виключення зі списків особового складу частини 16 січня 2020 року. Позивач вказує, що відповідачем не було здійснено нарахування та виплати грошового забезпечення позивача за період з 01 січня 2019 року (день наступний попереднього виключення зі списків особового складу частини) по 16 січня 2020 року (день виключення зі списків особового складу частини), хоча позивач не визнає і цю дату виключення зі списків особового складу частини. Просив позов задоволити.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, солдата ОСОБА_1 кулеметника 3 відділення 1 взводу 8 стрілецької роти 4 стрілецького батальйону наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 315 від 29 грудня 2018 року виключено зі списків особового складу частини всіх видів забезпечення з 31 грудня 2018 року, який був звільнений відповідно до статті 26 пункту 2 пункту "ж" частини 5 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з військової служби наказом командира від 29 грудня 2018 року за № 69 о/с у запас Збройних Сил України.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду, що ухвалене у справі № 260/96/19 від 16 червня 2020 року позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України № 315 від 29 грудня 2018 року в частині виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення солдата ОСОБА_1 кулеметника 3 відділення 1-го взводу 8-ї стрілецької роти 4-го стрілецького батальйону з 31 грудня 2018 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Даним рішенням відмовлено ОСОБА_1 у визнанні протиправним та скасуванні наказу командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України № 69 від 29 грудня 2018 року про розірвання контракту про проходження військової служби в Національній гвардії України з солдатом ОСОБА_1 , кулеметником 3 відділення 1-го взводу 8 стрілецької роти 4 стрілецького батальйону за пп. "ж" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем). Зокрема, суд вказав на обґрунтованість та законність прийнятого у наказу командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної Гвардії України від 29 грудня 2018 року за № 69 о/с, яким ОСОБА_1 розірвано контракт.

На виконання вищезгаданого рішення наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 30 грудня 2020 року № 945 "Про скасування пункту наказу командира частини та внесення змін до наказу командира частини" скасовано пункт 2 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 29 грудня 2018 року № 315, в частині виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення солдата ОСОБА_1 кулеметника 3 відділення 1-го взводу 8-ї стрілецької роти 4-го стрілецького батальйону з 31 грудня 2018 року. Крім того, відповідно до пункт 3 наказу № 945 від 30 грудня 2020 року внесено зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 16 січня 2020 року № 13, доповнивши його пунктом щодо виключення зі списків особового складу частини ОСОБА_1 (а.с.а.с. 24-27).

Згідно пункту 7 витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30 грудня 2020 року № 281 внесено зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 16 січня 2021 року № 13, доповнивши його пунктом у наступній редакції: "9. Виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 31.12.2018 року солдата ОСОБА_1 , кулеметника 3 відділення 1-го взводу 8- ї стрілецької роти 4-го стрілецького батальйону, звільненого відповідно до пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з військової служби наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.12.2018 № 69 о/с у запас ЗС України (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем)" (а.с.а.с. 28, 29).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року у справі 260/1373/21, зокрема, визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо повторного виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 31 грудня 2018 року; визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії країни щодо виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу частини та всіх видів грошового забезпечення без проведення з ним повного розрахунку при звільненні; визнано протиправним та скасовано пункт 7 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 30 грудня 2020 року № 281 в частині внесення змін до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 16 січня 2020 року № 13 щодо доповнення його пунктом 9.

На виконання вказаного рішення Закарпатського окружного адміністративного суду наказом Командира військової частини НОМЕР_1 НГУ 16 грудня 2021 року № 276 (по стройовій частині) позивача було виключно зі списків особового складу частини 16 січня 2020 року, а з 31 грудня 2018 року позивача виключено з усіх видів забезпечення.

Згідно статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до статті 2 частини 9 абзацу 3 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці - особи, які проходять військову службу.

Згідно статті 9 частин 1, 3, 4 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до статті 24 частини 3 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Статтею 26 пункті 9 зазначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі по тексту Положення № 1153/2008).

Згідно з пунктом 12 Положення №1153/2008, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Відповідно до пункту 3 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам від 07 червня 2018 року № 260 (далі по тексту - Порядок № 260) підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Грошове забезпечення виплачується військовослужбовцям, які проходять на військову службу, зокрема, на підставі наказу про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження.

Для отримання грошового забезпечення необхідно бути військовослужбовцем, а також проходити військову службу.

Для набуття особою статусу військовослужбовець, встановлена процедура чинним законодавством про проходження військової служби, яка виключає автоматичне набуття такого статусу.

Пунктами 231, 232 Положення №1153/2008 передбачено, що у разі незаконного звільнення з військової служби військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом, підлягає поновленню на військовій службі на попередній або за його згодою на іншій, не нижчій, ніж попередня, посаді. У разі поновлення на військовій службі орган, який прийняв рішення про таке поновлення, одночасно вирішує питання щодо виплати військовослужбовцю матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, які він недоотримав внаслідок незаконного звільнення. У такому разі контракт, строк дії якого закінчився під час вимушеного прогулу, продовжується на строк вимушеного прогулу і строк, необхідний для визначення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я та прийняття рішення щодо укладення нового контракту. Новий контракт з таким військовослужбовцем укладається у порядку, визначеному цим Положенням. У разі незаконного звільнення військовослужбовця з військової служби поновлення його на попередній або рівнозначній посаді здійснюється наказом посадової особи, яка має право звільнення цієї категорії військовослужбовців з військової служби, їй рівнозначної або вищої. Наказ видається на підставі копії рішення суду, матеріалів службового розслідування та копії наказу, виданого відповідним командиром (начальником), про притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, винних у незаконному звільненні військовослужбовця.

Апеляційний суд звертає увагу, що за спірний період з військовою частиною НОМЕР_1 видавалися будь які накази про поновлення, зокрема, на виконання рішень судів, позивача на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , а відтак позивач військову службу у спірному періоді не проходив, а тому відсутні підстави для виплати позивачу грошового забезпечення за вказаний період.

У зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту солдата ОСОБА_1 кулеметника 3 відділення 1 взводу 8 стрілецької роти 4 стрілецького батальйону наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 315 від 29 грудня 2018 року виключено зі списків особового складу частини всіх видів забезпечення з 31 грудня 2018 року та звільнено відповідно до статті 26 пункту 2 пункту "ж" частини 5 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Підстава: Припис № 239 від 29 грудня 2018 року та наказ командира частини від 29 грудня 2018 року № 69 о/с.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року у справі 260/1373/21, відмовлено ОСОБА_1 у визнанні протиправним та скасуванні наказу командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України № 69 від 29 грудня 2018 року про розірвання контракту про проходження військової служби в Національній гвардії України з солдатом ОСОБА_1 , кулеметником 3 відділення 1-го взводу 8 стрілецької роти 4 стрілецького батальйону за пп. "ж" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем). Зокрема, суд вказав на обґрунтованість та законність прийнятого у наказу командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної Гвардії України від 29 грудня 2018 року за № 69 о/с, яким ОСОБА_1 розірвано контракт.

Як вказує позивач, що відповідач не провів із ним розрахунків щодо виплати грошового забезпечення з 01 січня 2019 року (день наступний попереднього виключення зі списків особового складу частини) по 16 січня 2020 року (день виключення зі списків особового складу частини) та вважає такі дії протиправними та такими, що порушують його права.

Однак, у даному випадку судом не вирішується питання про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення позивача та про поновлення його на посаді, в межах якого, або внаслідок чого, можливо було б вирішувати питання про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачеві грошової компенсації за час вимушеного прогулу та про зарахування періоду вимушеного прогулу до вислуги років.

Згідно рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/96/19 від 16 червня 2020 року, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 "По особовому складу" від 29 грудня 2018 року № 69 о/с розірвано контракт про проходження позивачем військової служби в Національній гвардії України, на підставі статті 26 частини 5 пункту 2 пункту "ж" Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Вказаний наказ був предметом оскарження в адміністративній справі № 260/96/19. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року у вищевказаній справі, встановлено правомірність наказу командира військової частини від 29 грудня 2018 року № 69 о/с.

Відтак, наказ про розірвання контракту про проходження позивачем військової служби в Національній гвардії України є чинним та не скасованим в судовому порядку.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що наказ про виключення зі списків особового складу військової частини є наслідком вже винесеного наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби та спрямований виключно на його виконання, зокрема, в цілях здачі військовослужбовцем посади, отримання ним належного йому грошового забезпечення та здійснення інших визначених законодавством процедур, пов`язаних із припиненням даного виду публічної служби, тому вирішення питання щодо нарахування та виплати позивачеві грошового забезпечення за період з 01 січня 2019 року по 16 січня 2020 року має вирішуватися суто у межах спору щодо законності звільнення та можливості поновлення на посаді в ході проходження військової служби, в аспекті законності самого наказу про звільнення, а не наказу про виключення зі списків особового складу, правова сутність такого наказу виключає його протиправність.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 року у справі №260/963/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська