Справа № 580/2511/23
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2511/23
УХВАЛА

30 серпня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Ключкович В.Ю.

Кузьмишиної О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кузьмишиній О.М. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про результати розгляду звернення, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якому просив:

- скасувати довідку про результати розгляду звернення громадянина ОСОБА_1 (ЄО № 46374 від 19.09.2022) як незаконне рішення щодо розгляду повідомлення від 14.09.2022 року.

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області поновити провадження у справі за повідомленням ОСОБА_1 від 14.09.2022 року.

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області суму в розмірі 2 684 грн. моральної шкоди на користь ОСОБА_1 , завданої суб`єктом владний повноважень внаслідок вчиненої протиправної бездіяльності при розгляді повідомлення від 14.09.2022 року.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 11 травня 2023 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року прийнято справу № 580/2511/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про результати розгляду звернення, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди до свого провадження (суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р,).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 серпня 2023 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя. Вівдиченко Т.Р., судді Кузьмишина О.М., Ключкович В.Ю.

30 серпня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Кузьмишиній О.М.

Заява обґрунтована наявністю обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Кузьмишиної О.М.

Так, заявником вказано, що суддя Кузьмишина О.М. входила до складу колегії суддів Київського апеляційного адміністративного суду та розглядала апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 року у справі №823/175/17. Зазначає, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду у даній справі його апеляційну скаргу залишено без задоволення, водночас, в подальшому, постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду 26.03.2020 постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року по справі №823/175/17- скасовано.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відвід судді Кузьмишиній О.М., колегія суддів вважає, що вказану заяву слід визнати необґрунтованою, з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

В силу вимог ч. 4 ст. 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Разом з тим, необхідно зазначити, що суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою.

З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згадане положення узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві

У рішенні «Газета-Центр проти України» від 15 липня 2010 року Європейський суд з прав людини, встановлюючи порушення принципу безсторонності, зазначив, що, відповідно до усталеної практики Суду, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, «правосуддя має не тільки чинитись, також має бути видно, що воно чиниться».

Також, щодо об`єктивної неупередженості зазначено у справі «Фей проти Австрії». Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Згідно пункту 2 рішення Ради суддів України №46 від 07 вересня 2017 року, наявність судового рішення, яке ухвалене судом (суддею, слідчим суддею) в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді (суддів) конфлікту інтересів у розумінні закону.

Отже, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки, статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, слід зазначити, що учасники судового процес зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів.

Як було вищевказано, заява ОСОБА_1 про відвід судді Кузьмишиній О.М. мотивована тим, що суддя Кузьмишина О.М. брала участь у розгляді апеляційної скарги позивача на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 року у справі №823/175/17.

Колегія суддів вважає, що наведені доводи не можуть бути свідченням існування об`єктивних обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, з огляду на те, що, відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Колегія суддів враховує правовий висновок Європейського суду з прав людини, викладений в рішеннях по справі «Ветштайн проти Швейцарії», «Білуха проти України», відповідно до якого безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до частини 4 статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявником не доведено та колегією суддів не встановлено наявності будь-якої з підстав, визначених статтею 36 КАС України, для відводу судді Кузьмишиної О.М., а тому, заява про відвід є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 31, 36, 37, 39, 40, 41, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кузьмишиній О.М. визнати необґрунтованою.

Передати справу №580/2511/23 для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України, для вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Ключкович В.Ю.

Кузьмишина О.М.