Справа № 160/14259/23
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2023-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
23 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить:
- визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправним та скасувати його;
- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, виражену у ненаданні відповіді на звернення позивача у встановлений законом строк;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити поновлення пенсії позивачу протягом 10 днів з дня набрання законної сили рішення суду.
Ухвалою від 29 червня 2023 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа є справою незначної складності та згідно із ст. ст. 257, 263 КАС України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області правом на подання відзиву не скористався.
Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З`ясувавши всі обставини справи, необхідні для вирішення даного спору, дослідивши подані докази, суд враховує наступне.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області. Пенсія виплачувалася за адресою АДРЕСА_2 .
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.2022 №162 «Про особливості виплати та доставки пенсій, грошових допомог на період введення воєнного стану» (далі Постанова №162) пенсія Дикерман Ізабелли починаючи з липня 2022 року по жовтень 2022 року перераховувалася на поточний рахунок в АТ «Ощадбанк». Також на цей рахунок перераховані кошти за березень, травень та червень 2022 року, за квітень 2022 року відсутня інформація про невиплату пенсії.
З листопада 2022 року АТ «Укрпошта» відновила доставку пенсій у м. Херсон
Виплату пенсії ОСОБА_3 припинено з 01.05.2023 відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд (з листопада 2022 року по квітень 2023 року).
12.04.2023 до Головного управління Пенсійного фону України в Херсонській області довірена особа ОСОБА_2 на підставі довіреності від 29.01.2023 подала заяву про поновлення виплати пенсії №4308 Дикерман Ізабелли та додано до неї документи: паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_1 (дійсний до 17.03.2025), ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
Не погоджуючись з таким рішенням та діями відповідачів, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058-IV) визначено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених дим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;
2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;
3) у разі смерті пенсіонера;
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;
5) в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 51 Закону №1058-IV передбачено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 №25-рп/2009 п. 2 ч. 1 ст. 49, друге речення ст. 51 Закону №1058-IV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним).

Зазначені положення Закону №1058-IV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно із п. 3.3 вказаного рішення №25-рп/2009 оспорюваними нормами Закону №1058- IV держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантував це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Згідно із ч. 2 ст. 49 Закону №1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22- 1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п. 1.5 Порядку №22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до opгaну, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Пунктом 1.5 Порядку №22-1 передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу ПФУ особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою. Суд звертає увагу, що до відповідача звертався представник позивача на підставі належної довіреності, що підтверджується матеріалами справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №441/1239/17, від 18.09.2018 у справі №522/535/17.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (п. 4.1 Порядку №22-1).

Згідно із п. 2.8. Порядку №22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Відповідно до п. 4.3 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу 2 підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

У разі, якщо згідно з національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах до тих пір, поки такі виплати передбачено законодавством.

Конституція України та Закон №1058-IV гарантують всім громадянам України за певних умов право на матеріальне забезпечення за рахунок трудових та соціальних пенсій.

При вирішенні даного спору, суд наголошує й на тому, що право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості, гарантоване громадянам України ч. 1 ст. 46 Конституції України.

Європейська соціальна хартія (переглянута), 1996 року, згода на обов`язковість якої надано Верховною Радою України та яка набрала чинності з 01.02. 2007, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист. За цим Україна має міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у Хартії.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

При первинному встановленні розміру пенсії орган Пенсійного фонду діє на підставі звернення громадянина із заявою про призначення йому пенсії. У випадках поновлення раніше призначеної пенсії органи Пенсійного фонду діють на підставі цієї ж заяви пенсіонера у строки, визначені ст. 49 Закону №1058-IV.

При цьому законодавством чітко встановлено, що поновлення виплати пенсії проводиться протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Як встановлено судом, 12.04.2023 представник позивача Бойкевич Поліна Акимівна за довіреністю, посвідченою нотаріусом Держави Ізраїль 22.01.2023, звернулася до Головного управління ПФУ в Херсонській області із заявою про поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії, надавши усі необхідні документи для підтвердження своїх повноважень.

Проте Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області, яке визначене за принципом екстериторіальності, поновлення виплати пенсії не здійснив, при цьому зазначивши про необхідність особисто звернення позивача до органу Пенсійного фонду із відповідною заявою

На думку суду, такі мотиви Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо необхідності ОСОБА_4 особисто подати заяву є необґрунтованими, оскільки відповідно до п. 1.5 Порядку №22-1 заява про поновлення виплати пенсії може бути подана через представника, що в даному випадку і було зроблено представником позивача Бойкевич Поліною Акимівною, яка, згідно довіреності від 22.01.2023, має право вчиняти відповідні дії від імені позивача.

Згідно із ст.13 Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23.06.2005. №2709-ІV документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Відповідно до Закону України від 10.01.2002 №2933-ІІІ Україна приєдналася до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, 1961 року.

Статтею 2 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, встановлено, що кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Для цілей цієї Конвенції під легалізацією розуміється тільки формальна процедура, що застосовується дипломатичними або консульськими аґентами країни, на території якої документ має бути представлений, для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплено документ.

З огляду на ст.3 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

У розумінні п.п.«с», «d» ч.2 ст.1 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються: нотаріальні акти; офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами, у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Відповідно до положень Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, довіреність представника позивача на якій проставлено апостиль, не потребує ніякого додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використана в Україні.

Частиною першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Крім того, відмовляючи позивачу у поновленні виплати пенсії за віком, Головне управління ПФС в Дніпропетровській області діяло не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), не добросовісно, не розсудливо та не пропорційно (без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення про відмову у перерахунку пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.04.2023 №43.

Щодо визначення належного органу Пенсійного фонду, яким має здійснюватись розгляд заяви позивача з урахуванням висновків суду у цій справі, суд зазначає про таке.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005№ 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р.за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно із п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за первісною заявою позивача про поновлення пенсії здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та те, що саме відповідач 1 розглядав матеріали пегсійної справи позивача та прийняв протиправне рішення, яке суд скасовує, то й обов`язок щодо повторного розгляду заяви позивача слід покласти саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області області.

Таким чином, належним та ефективним способом захисту прав позивача буде саме зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви від 12.04.2023.

Щодо позовної заяви визнати бездіяльність відповідача-2, виражену у ненаданні відповіді на звернення позивача у встановлений законом строк, то суд зазначає, що в цій частині позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області листом від 28.04.2023 за вих. №2100-0305-8/11812 повідомило позивача про відмову в перерахунку пенсії та надіслало рішення про відмову від 17.04.2023, що прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Відтак бездіяльність відповідача 2 в цьому випадку відсутня.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження відповідно до матеріалів справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для ухвалення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

З урахуванням положень статті 139 КАС України понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1.

Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в розмірі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією від 21.06.2023. Оскільки задоволено позовні вимоги лише до відвовідача 1, то зазначена сума підлягає стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Інші судові витрати позивач до стягнення не заявляла.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ), відповідача-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, б.6, м. Херсон, 73036, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у перерахунку пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.04.2023 №43.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) поновити виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви від 12.04.2023.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 31.08.2023 року.

Суддя С.В. Ніколайчук