Справа № 440/9043/22
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 серпня 2023 р.Справа № 440/9043/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 по справі № 440/9043/22

за позовом ОСОБА_1

до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)

третя особа: Акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк"

про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 задоволено позов ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа: Акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" про визнання протиправними та скасування постанов.

05.05.2023 (відповідно до штемпеля на конверті) Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) направив до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на зазначене рішення, яка надійшла 08.05.2023 та зареєстрована 10.05.2023.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2023 витребувано з Полтавського окружного адміністративного суду справу № 440/9043/22, яка передана судді-доповідачу до розгляду 30.08.2023.

Разом з апеляційною скаргою відповідачем подано клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування вимог зазначеного клопотання відповідач посилається на той факт, що ним у строки, встановлені КАС України, вже подавалася на рішення Полтавського окружного адміністративного суду по цій справі апеляційна скарга, однак скарга судом апеляційної інстанції ухвалою від 18.04.2023 повернулася заявнику, у зв`язку з несплатою судового збору. В свою чергу, судом не враховано, що судовий збір в сумі 5954, 40 грн згідно платіжного доручення № 7392 від 28.12.2022 сплачено відповідачем на вказані судом реквізити, а тому останній не погоджується із вказаною ухвалою суду від 18.04.2023 та вважає, що судом неповно досліджено обставини справи. Так, обов`язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд, і неподання стороною квитанції про сплату не може бути підставою для повернення позовної заяви, як такої, що не відповідає встановленим вимогам. З огляду на викладене, відповідач вважає, що наявні підстави для поновлення строків на апеляційне оскарження, оскільки судовий збір сплачено вчасно згідно платіжного доручення № 7392 від 28.12.2022.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

В свою чергу, суд зауважує, що ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею (з приводу рішень, дій чи бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця), можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Колегія суддів зазначає, що ст. 287 КАС України є спеціальною нормою процесуального закону, що визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, та частина шоста якої встановлює спеціальні у відношенні до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України строки на апеляційне оскарження (протягом десяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня проголошення судового рішення).

Водночас, ст. 287 КАС України не обмежено повноваження суду апеляційної інстанції щодо поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку частини третьої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, і на відміну від правил, установлених статтею 270 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачений статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України строк на апеляційне оскарження не є преклюзивним.

Таку сталу правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.02.2019 по справі № 500/6596/17, від 21.02.2020 по справі № 640/4915/19, від 11.06.2020 по справі № 640/3859/19, від 23.12.2021 по справі № 640/26945/20.

Суд зазначає, що оскільки статтею 287 КАС України передбачено спеціальний, усічений строк апеляційного оскарження, який становить 10 днів (а не 30 днів, як передбачено частиною 1 статті 295 КАС України), а тому строк, протягом якого особа, відповідно до частини 2 статті 295 КАС України, вправі вимагати поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з несвоєчасним отриманням рішення суду, також не повинен перевищувати 10 днів.

Матеріалами справи підтверджений факт подання первісної апеляційної скарги 11.11.2022 (відповідно до штемпеля на конверті), тобто в межах десятиденного строку, встановленого ст. 287 КАС України.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2023 зазначена апеляційна скарга була залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без руху шляхом надання оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 5954, 40 грн.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху доставлена до електронного кабінету Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) 03.04.2023 (а.с. 80).

Враховуючи те, що вимоги ухвали суду у встановлений судом та законом строк не виконані, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2023 апеляційну скаргу Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Суми) на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 по справі № 440/9043/22 повернуто скаржнику.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа копія ухвали про повернення апеляційної скарги доставлена до електронного кабінету Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) 18.04.2023 о 18:32 год. (а.с. 84).

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 251 КАС України якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, вдруге з апеляційною скаргою відповідач звернувся лише 05.05.2023 (відповідно до штемпеля на конверті), надавши платіжне доручення № 7392 від 28.12.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Отже, особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Колегія суддів зазначає, що Київському відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) було достеменно відомо про прийняття рішення, що ним оскаржується, але не дотримано порядку при первинному поданні апеляційної скарги 11.11.2022, а саме, не надано документу про сплату судового збору у строк, встановлений судом та законом.

Посилання відповідача на те, що судовий збір в сумі 5954, 40 грн згідно платіжного доручення № 7392 від 28.12.2022 сплачено відповідачем на вказані судом реквізити, а обов`язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд, і неподання стороною квитанції про сплату не може бути підставою для повернення позовної заяви, як такої, що не відповідає встановленим вимогам, не свідчать про наявність поважних підстав, що перешкоджали відповідачу своєчасно надати докази про сплату судового збору та звернутися до суду апеляційної інстанції.

Так, відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Отже, вимоги чинного законодавства, а саме КАС України, зобов`язують подання стороною квитанції про сплату судового збору, на підставі якої суд і перевіряє факт зарахування його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Частиною 2 статті 298 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Оскільки первісна апеляційна скарга подана відповідачем з порушенням вимог п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2023 зазначена апеляційна скарга була залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без руху шляхом надання квитанції про сплату судового збору в розмірі 5954, 40 грн.

Враховуючи те, що вимоги ухвали суду у встановлений судом та законом строк не виконані, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2023 апеляційну скаргу Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Суми) на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 по справі № 440/9043/22 повернуто скаржнику.

Посилання відповідача на те, що ним дотримано всі вимоги інструкції та заповнено реквізити ідентифікації апеляційної скарги у платіжному дорученні № 7392 від 28.12.2022, а саме номер справи, в межах якої подається апеляційна скарга, та дата рішення, що оскаржується, колегія суддів не спростовує, однак первісна апеляційна скарга повернута відповідачу не через несплату судового збору, а через неподання документу про його сплату, як того вимагають вимоги п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України.

Зазначене платіжне доручення № 7392 від 28.12.2022 долучено відповідачем лише до повторної апеляційної скарги.

Окрім того, відповідач у разі незгоди з ухвалою суду апеляційної інстанції від 18.04.2023 не позбавлений був права на її оскарження в касаційному порядку.

В контексті наведеного, зважаючи на положення вказаних правових норм законодавства, невиконання вимог процесуального закону щодо належного оформлення апеляційної скарги, та, як наслідок, повернення заявнику апеляційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його апеляційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Вказана позиція підтверджена висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 05.08.2020 по справі № П/808/182/14 (К/9901/16221/20).

У даному випадку, та обставина, що Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) звернувся з первинною апеляційною скаргою у строк (яку було залишено без руху та повернуто з підстав неподання доказів про сплату судового збору), при тому що докази його сплати були у відповідача в наявності, не є підставою вважати пропуск строку поважним, оскільки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, адже не є такою, що не залежить від волі особи, яка її подає, і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 03 квітня 2018 року у справі №804/7050/16 (адміністративне провадження №К/9901/41446/18), право на повторне звернення з апеляційною скаргою може бути реалізовано лише в межах процесуального строку на апеляційне оскарження, встановленого законом.

Отже, наведені причини пропуску строку оскарження рішення не можуть бути визнані поважними та слугувати підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Окрім того, надаючи оцінку обґрунтованості поданого клопотання, колегія суддів зважає на те, що воно не містить в собі жодних належних та допустимих доводів та доказів, які б підтверджували неможливість звернення з повторною апеляційною скаргою в період з дати отримання копії ухвали про повернення первісної апеляційної скарги (19.04.2023) по 05.05.2023, з урахуванням того, що сплата судового збору відповідачем була здійснена ще 28.12.2022.

При вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги до дати повторного звернення з апеляційною скаргою і т.д.

Вказана позиція підтверджена висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 27.07.2020 по справі № 580/1443/19 (К/9901/18033/20).

Відтак, зазначені скаржником обставини про поновлення строку на подання апеляційної скарги є безпідставними, а тому останні не можуть свідчити про поважність підстав його пропуску.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про поновлення строку апеляційного оскарження.

Керуючись ст. 121, 287, 295, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 по справі № 440/9043/22, наведені Київським відділом державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Клопотання Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про поновлення строку на апеляційне оскарження залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя П`янова Я.В.
Судді Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.