Справа № 200/2633/23
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 року Справа№200/2633/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Метінвест Покровськвугілля» до Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях, про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №028740 від 23 травня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Метінвест Покровськвугілля» (далі за текстом позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях (надалі відповідач), про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №028740 від 23 травня 2023 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10 листопада 2022 року посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті було складено Акт №341096 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким встановлено, що «автомобільний перевізник ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» порушив ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевізник не забезпечив виконання вимог цього закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення вантажів, чим порушив вимоги ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» - перевищення навантаження на здвоєну вісь склало 105,69%, а також відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу, чим порушив вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №028740 від 23 травня 2023 року, на підставі порушення пункту 22.5 ПДР затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (згідно акту проведення перевірки від 10.11.2022 №341096), відповідальність за яке передбачена абз.17 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», на ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПВ» накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 51000,00 грн. Позивач вважає, що спірна постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №028740 від 23 травня 2023 року є протиправною та винесеною з порушенням вимог законодавства, оскільки адміністративно-господарський штраф, передбачений абз.17 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовуються до автомобільних перевізників, однак ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПВ» не є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт в межах спірних правовідносин, так як транспортний засіб не належить ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПВ» і не перебував в користуванні, а перевезення вантажу здійснювалось фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , який на підставі договору №3624УС від 01.02.2022 надавав для ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПВ» транспортні послуги з перевезення, про що було повідомлено відповідача. Тому підстави для застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу, передбаченого ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», відсутні.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.06.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без проведення судового засідання та повідомлення сторін. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

29 червня 2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що за результатами габаритно-вагового контролю, згідно талону № 1721 від 10.11.2022 зважування на вагах «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь, 030-Т-АS2-PWIA заводський номер № 444» на 28 км + 140 м а/д Н-31, SHACMAN, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (самоскид), було встановлено, що: загальна маса транспортного засобу разом з причепом та вантажем становила 46,175 т при нормативно допустимому 26 т; навантаження на першу одиночну вісь транспортного засобу становить 9,150 т при нормативно допустимому 11,5 т; навантаження на здвоєну вісь становить 37,027 т при нормі 18 т. Рух транспортного засобу з перевищенням вагових обмежень при перевезенні подільного вантажу, зафіксовано в акті № 341096 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 10.11.2022, з яким водій був ознайомлений та підписав акт без зауважень. Крім того, водієм під час рейдової перевірки було надано товарно-транспортну накладну №014454 від 10.11.2022, якою зафіксовано автомобільного перевізника ПрАТ «Метівест Покровськвугулля», однак не було надано документів (повідомлено) інспекторам Укратрансбезпеки про іншу відмінну від позивача, особу, яка була автомобільним перевізником. Також, відповідачу невідомо про лист № 08 08-109 від 17.05.2023, яким нібито повідомлено про певні обставини, який у відповідача відсутній, а доказів направлення листа на адресу відповідача, до суду не надано. Крім цього, позивачем не надається до матеріалів справи доказів виконання договірних зобов`язань за договором № 3624УС про надання послуг (рахунки, акт приймання-передавання послуг, платіжні інструкції, відображення в податковій звітності тощо) від 16.02.2022, що як мінімум свідчить про сумнівність такого договору. Отже, надані відповідачем письмові докази в повній мірі спростовують твердження позивача, на підтвердження яких не надано жодного належного доказу, а всі інші наведені у позовній заяві твердження є надуманими та спростовуються матеріалами справи, направлені лише на ухилення від встановленої законом відповідальності. З урахуванням наведеного, представник відповідача вважає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

У відповіді на відзив позивач просив суд долучити до матеріалів справи копію Договору №3624УС з коректною датою його укладення 01.02.2022, в іншій частині наявна в матеріалах справи копія вказаного договору є ідентичною. Всі підтверджуючі документи відносно перевізника у спірних правовідносинах позивач надіслав на адресу відповідача разом листом за вих.№08/08-111 від 17.05.2023 зі своїми поясненнями відносно акту перевірки. Однак, відповідач чомусь замовчує у своєму відзиві про отриманням пояснень і підтверджуючих документів, хоча відповідні докази додані до позовної заяви.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Метінвест Покровськвугілля», зареєстроване за кодом , місцезнаходження: 85300, Донецька область, місто Покровськ, вулиця Захисників України, будинок 31.

10 листопада 2022 року на підставі графіку проведення перевірок (перевірок на дорозі) Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Укртрансбезпеки у період з 07.11.2022 до 13.11.2022, направлення від 04.11.2022 № 014490, посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті було проведено перевірку транспортного засобу SHACMAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_2 .

За результатами перевірки 10.11.2022 було складено Акт № 341096 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зазначено, що транспортний засіб SHACMAN, державний номерний знак НОМЕР_1 належить АТКБ «Приватбанк», згідно товарно-транспортної накладної від 10.11.2022 № 014454 автомобільний перевізник ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ».

Так, Актом № 341096 встановлено порушення ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевізник не забезпечив виконання вимог цього закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення вантажів, чим порушив вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевищення навантаження на здвоєну вісь склало 105,69%, а також відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу, чим порушив вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», відповідальність за які передбачена абз. 17 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - встановлено законодавством вагових норм понад 30% при перевезенні подільного вантажу, абз. 3 ч. 1 ст. 60 перевізник вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 45 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу SHACMAN, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Як вбачається з акту №0016555 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 10.11.2022, загальна маса транспортного засобу разом з причепом та вантажем становила 46,175 т при нормативно допустимому 26 т; навантаження на першу одиночну вісь транспортного засобу становить 9,150 т при нормативно допустимому 11,5 т; навантаження на здвоєну вісь становить 37,027 т при нормі 18 т.

Листом від 08.05.2023 року № 32524/38/24-23 Відділ державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській, та Харківський областях Державної служби України з безпеки на транспорті повідомив позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, про що складено акт № 341096 від 10 листопада 2022 року, яке відбудеться 23 травня 2023 року.

17 травня 2023 року листом № 08/08-111 позивач повідомив Відділ державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській, та Харківський областях Державної служби України з безпеки на транспорті, що Приватне акціонерне товариство «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» не є особою, яка порушила законодавство про автомобільний транспорт, оскільки не надавав послуг з перевезення вантажів та не був перевізником вантажу 10.11.2022 в вантажному транспортному засобі SHACMAN, державний номерний знак НОМЕР_1 . Вказаний транспортний засіб належать ФОП ОСОБА_1 , який на підставі договору №3624УС від 16.02.2022 надавав транспортні послуги з перевезення ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ». Водій ОСОБА_2 , який керував вантажним транспортним засобом SHACMAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , не був працівником ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ». Перевезення здійснювалось на підставі заявки, виданої ФОП ОСОБА_1 . Інформація в товаро-транспортній накладній № 014454 від 10.11.2022, що вантажоперевізником є ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» є помилковою, запис був здійснений вантажовідправником ПРАТ «Петриківський рибгосп», фактично вантажоперевізником був ФОП ОСОБА_1 . Крім того, у вказаному листі позивач звернув увагу на пропуск строків для застосування санкцій відносно нього та повідомив про неможливість з`явитись 23.05.2023 до відповідача у зв`язку з веденням бойових дій на території Донецької та Харківської областей.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення вказаний лист з додатками був отриманий адресатом 22 травня 2023 року.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідачем було винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 028740 від 23 травня 2023 року, відповідно до якої Приватне акціонерне товариство «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» допустило порушення пункту 22.5 ПДР, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 (згідно акту проведення перевірки від 10.11.2022 №341096), відповідальність за яке передбачена абз. 17 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», на підставі чого на позивача накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 51 000, 00 грн.

Вважаючи постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 028740 від 23 травня 2023 року протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Як слідує з частини десятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, у сфері міжнародних автомобільних перевезень здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю.

За текстом статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно статті 33 Закону № 2344-III автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

На підставі частини першої статті 34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону № 2344-III до внутрішніх перевезень вантажів відносяться перевезення вантажів між пунктами відправлення та призначення, розташованими в Україні, та комплекс допоміжних операцій, пов`язаних з цими перевезеннями, а також технологічні перевезення вантажів, що здійснюються в межах одного виробничого об`єкта без виїзду на автомобільні дороги загального користування.

До комплексу допоміжних операцій, пов`язаних із внутрішніми перевезеннями вантажів автомобільним транспортом, належать: завантаження та розвантаження автомобільних транспортних засобів; перевантаження вантажів на інший вид транспорту чи транспортний засіб; сортування, пакування, обмірювання та маркування вантажу; накопичення, формування або дроблення партій вантажу; зберігання вантажу; транспортно-експедиційні послуги.

Правила перевезень вантажів транспортними засобами затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків (частина четверта статті 48 Закону № 2344-III).

За частиною другою статті 49 Закону № 2344-III водій транспортного засобу зобов`язаний: мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

За текстом частини першої статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

За пунктом 25 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567) справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно з пунктами 3.1-3.5. пункту 3 Правил перевезення вантажів договори про перевезення вантажів автомобільним транспортом укладаються між фізичними та юридичними особами, які здійснюють автомобільні перевезення вантажів на комерційній основі (надалі - Перевізники), та вантажовідправниками або вантажоодержувачами (надалі - Замовники). Примірний договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом у міському та міжміському сполученні (надалі - Договір) наведений в додатку 1.

За підпунктами 11.1, 11.3, 11.5 пункту 11 Правил перевезення вантажів основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках.

У разі використання товарно-транспортної накладної у паперовій формі перший примірник товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - водій (експедитор) передає вантажоодержувачу, третій примірник, засвідчений підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику.

Спірним у цій справі є питання правомірності стягнення саме з позивача адміністративно-господарських санкцій та визначення позивача перевізником.

Так, суд зазначає, що абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III визначено, що суб`єктом відповідальності за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - є автомобільний перевізник.

В розумінні вимог статті 1 Закону № 2344-III - автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Відповідно до статті 34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен, серед іншого, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

За правилами статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Одночасно, суд звертає увагу, що перелік необхідних документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не є вичерпним, оскільки статтею 48 цього Закону визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.

На підставі абзацу 17 частини першої статті 60 Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналізуючи наведені вище положення законодавства у зіставленні з обставинами цієї справи, суд виходить з того, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм покладається виключно на автомобільних перевізників, а не на власників/користувачів транспортного засобу, яким перевозиться вантаж.

Як встановлено судом, 01 лютого 2022 року (16 лютого 2022 року технічна помилка в даті Договору, яка пізніше була виправлена сторонами, як зазначив позивач у відповіді на відзив) між Приватним акціонерним товариством «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір № 3624УС про надання послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Перевезення вантажу 10 листопада 2022 року здійснювалось на підставі заявки № 876 від 08.11.2022, в якій значиться, зокрема, транспортний засіб SHACMAN, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно з листом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , 10 листопада 2022 року послуги щодо перевезення вантажу надавались, зокрема, ОСОБА_2 , який працював на підставі договору надання послуг водія №04/08 від 04.08.2022 між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 .

Крім цього, в акті 341096 від 10.11.2022 зазначено, що транспортний засіб SHACMAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_2 , належить АТКБ «Приватбанк».

В підтвердження виконання вказаного договору №3624УС про надання послуг позивачем надані: акт №ОУ-0000026 здачі-прийому виконаних робіт (послуг) від 20.11.2022; реєстр талонів замовника №1 за період 10.11.2022 по 20.11.2022; рахунок №СФ-0000026 від 20.11.2022; податкова накладна №26 від 20.11.2022 та квитанція № від 05.12.2022 про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних; платіжна інструкція №745676 від 29.11.2022.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що саме фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є автомобільним перевізником в розумінні Закону № 2344, а не позивач, як помилково вважає представник Державної служби України з безпеки на транспорті.

Посилання відповідача на відсутність доказів виконання договірних зобов`язань за договором № 3624УС про надання послуг (рахунки, акт приймання-передавання послуг, платіжні інструкції, відображення в податковій звітності тощо) від 16.02.2022, що свідчить про сумнівність такого договору, суд вважає помилковим, адже по-перше, Державна служба України з безпеки на транспорті не є тим органом, який наділений повноваженнями перевіряти реальність господарської операції. Крім того, позивачем до суду було надано первинні документи, що підтверджують факт здійснення господарських відносин.

Щодо того, що у товаро-транспортній накладній № 014454 від 10.11.2022 автомобільним перевізником зазначено ПРАТ «МЕТІНВЕСТ ПОКРОВСЬКВУГІЛЛЯ», суд зазначає, що відповідальність за оформлення товарно-транспортної накладної, зокрема, зазначення обов`язкових реквізитів, в тому числі щодо перевізника, несе саме вантажовідправник, а тому позивач не може нести відповідальності за її неналежне оформлення.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу, що матеріалами справи підтверджено, що лист від 17 травня 2023 року № 08/08-111 з додатками: копією договору № 3624УС від 16.02.2022, заявки та лист ФОП ОСОБА_1 , були отримані відповідачем 22.05.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому вказані докази мали бути взяті до уваги про розгляді справи.

Так, у постанові від 22.02.2023 по справі № 240/22448/20 Верховний Суд зазначив, що під час габаритно-вагового контролю можуть виникати ситуації, коли обсяг (перелік) наданих документів недостатній для встановлення всіх обставин, які мають значення для настання відповідальності. Але й адміністративно-господарський штраф відповідно до статті 60 Закону № 2344-III накладається не на місці габаритно-вагового контролю. Для цього призначається розгляд справи, під час якого посадова особа територіального органу Укртрансбезпеки має з`ясувати, зокрема, особу порушника.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що відповідачем не в повній мірі досліджено обставини справи та винесено постанову щодо неналежного суб`єкта.

Щодо порушення відповідачем строків розгляду справи, суд зазначає наступне.

Так, зі змісту статті 250 Господарського кодексу України висновується, що законодавець встановив граничні строки застосування уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарських санкцій до суб`єктів господарювання за порушення зазначеними суб`єктами встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності. Фактично у наведеній статті містяться два строкові обмеження.

Одне з них полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися після закінчення одного року з дня вчинення порушення суб`єктом господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Другий обмежувальний строк, встановлений у вказаній статті, полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть бути застосовані пізніше шести місяців з дня виявлення порушення встановлених правил здійснення господарської діяльності уповноваженим органом державної влади або органом місцевого самоврядування. Таким чином, другий обмежувальний строк у застосуванні адміністративно-господарських санкцій полягає у тому, що їх не може бути застосовано пізніше шести місяців із дня виявлення правопорушення.

Аналіз приписів наведеної статті дає підстави для висновку, що при виявленні факту вчинення суб`єктом господарювання правопорушення під час здійснення господарської діяльності, суб`єкт владних повноважень, ухвалюючи рішення про накладення штрафу, має діяти в межах граничних строків, встановлених частиною першою статті 250 ГК України. Закінчення будь-якого із встановлених зазначеною статтею строків застосування адміністративно-господарських санкцій виключає застосування таких санкцій.

У справі, що розглядається, акт проведення перевірки складено 10 листопада 2022 року, а спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнято 23 травня 2023 року.

Наведене свідчить, що територіальний орган Укртрансбезпеки, фактично порушивши строк розгляду справи, передбаченого пунктом 25 Порядку № 1567, застосував до позивача адміністративно-господарські санкції поза строком, який встановлений статтею 250 ГК України.

Варто зауважити, що вказані строки мають принципово різне значення, адже пункт 25 Порядку № 1567 стосується щодо строку розгляду суб`єктом владних повноважень справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а стаття 250 ГК України визначає строк притягнення до відповідальності за таке порушення, який вираховується з дня його виявлення.

Зі встановлених судом обставин слідує, що відповідач застосував адміністративно-господарський штраф поза межами шестимісячного строку, передбаченого статтею 250 ГК України (строк сплинув 10 травня 2023 року).

Також варто зазначити, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан, який продовжений подальшими Указами Президента України.

Втім, суд зазначає, що відповідачем порушено як двомісячний строк, який встановлено для розгляду справи, так і шестимісячний строк, який встановлено для притягнення особи до відповідальності.

Зважаючи на вищевказане, спірна постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 028740 від 23 травня 2023 року, прийнята Відділом державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті, є протиправною та підлягає скасуванню, адже прийнята щодо неналежного суб`єкта та понад строк, який встановлений законодавством.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Метінвест Покровськвугілля» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях, про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №028740 від 23 травня 2023 року, підлягають задоволенню у повному обсязі.

За приписами частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 2147,20 грн., наведена сума відповідно до положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає стягненню з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов приватного акціонерного товариства «Метінвест Покровськвугілля» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях, про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №028740 від 23 травня 2023 року задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 028740 від 23 травня 2023 року, прийняту Відділом державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті відносно приватного акціонерного товариства «Метінвест Покровськвугілля».

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51, ) на користь приватного акціонерного товариства «Метінвест Покровськвугілля» (місцезнаходження: 85300, Донецька область, м. Покровськ, вул. Захисників України, буд. 31, ) понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.

Судове рішення складено та підписано 29 серпня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.М. Чучко