Справа № 420/14249/23
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , за результатом розгляду якого, позивач просить суд:

- Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 18.03.2016 року по 28.02.2018 року включно.

- Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 18.03.2016 року по 28.02.2018 року включно в сумі 72696 гривень 63 копійки із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

- Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 14.01.2019 року, включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

- Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 3738 гривень 89 копійок в місяць у загальній сумі 39007 гривень 38 копійок за період з 01.03.2018 року по 14.01.2019 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовців, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що Рішенням Одеського окружного-адміністративного суду від 05.08.2021 року у справі №420/9186/21 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 18.03.2016 року по 28.02.2018 року включно, із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року. На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 року у справі №420/9186/21 відповідачем проведено перерахунок індексації грошового забезпечення проте наростаючий індекс споживчих цін розраховано не із застосуванням базового місяця січень 2008 року, якою визначено рішенням суду, а із застосуванням базового місяця листопад 2015 року та нарахована сума склала 5123,38 грн., а сума доплати 248,03 грн. Позивач наголошує, що при застосуванні базового місяця січня 2008 року для нарахування індексації грошового забезпечення в період з 18.03.2016 року по 28.02.2018 року сума індексації складає 77820,01 грн. Відповідачем виплачено 5123,38 грн. Отже сума недоплати складає: 77820,01 грн. - 5123,38 грн. = 72696,63 грн. Також, позивач зазначає, що за період з 01.03.2018 року по 14.01.2019 року відповідачем виплачено тільки поточну індексацію грошового забезпечення, яка склалась внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103% в сумі 103,14 грн. Позивачем не оскаржується порядок розрахунку поточної індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 14.01.2019 року, яка склалась внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103% у сумі 103,14 грн. Так відповідачем в порушення абзаців 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення не виплачено на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 14.01.2019 року 3738,89 грн. в місяць на загальну суму 39007,38 грн.

Ухвалою суду від 26.06.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від представника Військової частини надійшов відзив на адміністративний позов, в якому представник наголошує, що індексація грошового забезпечення позивача проведена відповідно до норм Закону про індексацію «..., з урахуванням рівня підвищення грошового забезпечення випереджаючим шляхом (норма частини 5 статті 4 Закону про індексацію...) в грудні 2015 року (проведене відповідно до вимог Постанови №1013) у порядку, визначеному Додатком 5, абзацами 8-10 пункту 5 Порядку проведення індексації...та абзацом 2 пункту 3 Постанови про особливості проведення індексації..., та виплачені в повному обсязі і підстави для їх перерахунку відсутні.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

ОСОБА_1 у період з 18.03.2016 року по 14.01.2019 року проходив військову службу у лавах Збройних Сил України, а саме у військовій частині НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що за наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по особовому складу) від 18.03.2016 року №40-РС позивача призначено на посаду рідотелеграфіста радіо відділення взводу зв`язку дивізіону артилерійської розвідки та з 18.03.2016 року зараховано до списку особового складу та на всі види забезпечення.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.01.2019 року №9 лейтенанта ОСОБА_1 , з 14.01.2019 року виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знято зі всіх видів забезпечення.

Як зазначено в позові, позивачу у період проходження ним служби нарахування грошового забезпечення здійснювалось не в повному обсязі, а саме у період з 18.03.2016 року по 14.01.2019 року не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення.

Позивачем оскаржувались дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексація грошового забезпечення до суду.

Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 року по справі №420/4097/20 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18.03.2016 по 28.02.2018 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 18.03.2016 по 28.02.2018 року. В решті позовних вимог відмовлено.

В рішенні суд щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача індексації грошового забезпечення за вказаний період з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців в сумі 115275,39 грн. з урахуванням відрахувань зазначив, що стягненню підлягають лише ті суми, які були нараховані але не виплачені. Так, з наданих позивачем довідок Військової частини НОМЕР_1 (а.с.22-24) вбачається, що індексація грошових доходів позивачу за період 18.03.2016 року по 28.02.2018 року не нараховувалася та не виплачувалася. Разом з цим, в даному випадку, розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу, і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення. На підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позовної вимоги позивача про стягнення з військової частини НОМЕР_1 індексації грошового забезпечення за період з 18.03.2016 року по 28.02.2018 року на його користь.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №420/4097/20 від 14.07.2020 року, Військовою частиною НОМЕР_1 виплачено на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 18.03.2016 по 28.02.2018 року у розмірі 4871,57 гривень.

Під час нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , Військовою частиною НОМЕР_1 було використано базовим місяцем за період з березня 2016 року по лютий 2018 року грудень 2015 року, а з березня 2018 року по січень 2019 року березень 2018 року.

Не погоджуючись із здійсненим нарахуванням розміру індексації грошового забезпечення, вважаючи, що базовим місяцем за період з 18.03.2016 року по 28.02.2018 року включно є січень 2008 року, а за період з 01.03.2018 року по 14.01.2019 року включно, позивач має право на виплату фіксованого розміру індексації, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування грудня 2015 року, як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 18.03.2016 року по 28.02.2018 року, включно;

- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 18.03.2016 року по 28.02.2018 року включно, із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, у сумі 72741,64 гривень із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 року;

- визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 14.01.2019 року включно, із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3788,09 гривень, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року;

- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 3788,09 гривень за період з 01.03.2018 року по 14.01.2019 року включно, у сумі 39591,64 гривень, відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року, із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 року по справі № 420/9186/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задоволено частково. Дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування грудня 2015 року, як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18.03.2016 року по 28.02.2018 року, включно визнано протиправними. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення за період з 18.03.2016 року по 28.02.2018 року включно, із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком окружного суду про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та постановою від 13.12.2021року по справі № 420/9186/21 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишив без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 року у справі №420/9186/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії залишив без змін.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 року у справі №420/9186/21 відповідачем проведено нарахування і виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 18.03.2016 року по 28.02.2018 року проте наростаючий індекс споживчих цін розраховано не із застосуванням базового місяця січень 2008 року, якою визначено рішенням суду, а із застосуванням базового місяця листопад 2015 року та нарахована сума склала 5123,38 грн., а сума доплати 248,03 грн.

Позивач вважає, що при застосуванні базового місяця січня 2008 року для нарахування індексації грошового забезпечення в період з 18.03.2016 року по 28.02.2018 року сума індексації складає 77820,01 грн, а відповідачем виплачено 5123,38 грн, тому сума недоплати складає: 77820,01 грн. - 5123,38 грн. = 72696,63 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Вказані положення адміністративного процесуального законодавства кореспондуються і з приписами ст. 370 КАС України.

Разом з цим, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ч. 7 цієї статті сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Також, відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що зазначені правові положення ст.ст. 382, 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому вищенаведеними приписами адміністративного процесуального законодавства, яке не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, у тому числі у належному порядку.

Водночас, за визначенням, наведеним у п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Так, Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 року по справі № 420/9186/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задоволено частково. Дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування грудня 2015 року, як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18.03.2016 року по 28.02.2018 року, включно визнано протиправними. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення за період з 18.03.2016 року по 28.02.2018 року включно, із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 року у справі № 420/9186/21 відповідачем проведено перерахунок індексації грошового забезпечення проте, позивач вважає, що наростаючий індекс споживчих цін розраховано не із застосуванням базового місяця січень 2008 року, якою визначено рішенням суду, а із застосуванням базового місяця листопад 2015 року.

З огляду на матеріали справи, публічно-правовий спір між позивачем та відповідачем щодо перерахунку та виплати позивачу за період 18.03.2016 року по 28.02.2018 року індексації грошового забезпечення у повному обсязі є вирішеним в адміністративній справі №420/9186/21.

Перевіривши вказані обставини, суд вважає, що оспорювані за цим позовом дії/бездіяльність відповідача пов`язані з виконанням судового рішення в адміністративній справі № 420/9186/21, що виключає обставини для звернення з окремим адміністративним позовом за захистом порушених прав та інтересів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

При викладених вище обставинах, оскільки позовні вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються, суд дійшов висновку про наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України.

Керуючись ст.. 14, п. 4 ч. 1 ст. 238, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.В. Бжассо

.