Справа № 440/9738/22
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 р. Справа № 440/9738/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бартош Н.С. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.01.2023, головуючий суддя І інстанції: Г.В. Костенко, м. Полтава, повний текст складено 19.01.23 по справі № 440/9738/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СІМАКС 2020"

до Головного управління ДПС у Полтавській області , Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СІМАКС 2020" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України про: визнання протиправним та скасування рішень комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 02.08.2022 №7142340/44534132 та №7142341/44534132; зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 28.02.2022 та податкову накладну №6 від 17.05.2022, що складені ТОВ "СІМАКС 2020" датою їх подання.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19 січня 2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СІМАКС 2020" задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 02.08.2022 №7142340/44534132 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 17.05.2022. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 02.08.2022 №7142341/44534132 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 28.02.2022. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №1 від 28.02.2022 та №6 від 17.05.2022 подані на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "СІМАКС 2020" датою їх подання. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІМАКС 2020" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Полтавській області витрати зі сплати судового збору у розмірі 4962,00грн.

Головне управління ДПС у Полтавській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу , вважає , що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам ГУ ДПС у Полтавській області. Суд першої інстанції обмежується перевіркою формального дотримання платником податкового законодавства без надання будь-якої правової оцінки доводам відповідача, що в свою чергу спричиняє необхідність встановлення юридично значимих фактів в межах даних спірних правовідносин з урахуванням правових приписів, визначених у ст. ст. 74, 185, 187, 201 Податкового кодексу України та положень Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Судом попередньої інстанції не досліджено обставини справи та безпідставно не враховано недоліки документів, стосовно яких Комісією проводився моніторинг та приймалося рішення про відмову у реєстрації податкових накладних від 28.02.2022 № 1, від 17.05.2022 № 6. Вважає, що Постановою «Про затвердження порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» від 29.10.2010 № 1246 (далі - Порядок 1246) не визначено, що в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної необхідно зазначати конкретний перелік документів, як про це зазначено в рішенні суду першої інстанції. Вказує , що ГУ ДПС у Полтавській області діяв відповідно до приписів податкового законодавства, забезпечуючи виконання покладених на контролюючий орган функцій та повною мірою використовуючи надані законодавством права, а отже винесені рішення Комісії ГУ ДПС у Полтавській області від 02.08.2022 № 71423401/44534132, від 02.08.2022 № 71423341/44534132 про відмову у реєстрації податкових накладних від 28.02.2022 № 1, від 17.05.2022 № 6 в Єдиному реєстрі податкових накладних та рішення ДПС України за результатами розгляду скарг щодо рішень про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30.08.2022 № 36014/44534132/2, від 30.08.2022 № 35997/44534132/2 є правомірними. Також , зазначає , що достовірність посвідчуваних податковими накладними операцій вказаних у них видів та кількості товарів/послуг не доведено. ГУ ДПС у Полтавській області діяв з дотриманням вимог чинних нормативно-правових актів і прийняв обґрунтовано спірні рішення, що є правомірними згідно з п. 44 Порядку № 1165 та пп. 10-11 Порядку № 520. Посилаючись на обставини та обґрунтування , викладені в апеляційній скарзі , просить суд скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.01.2023 , винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

ТОВ "СІМАКС 2020" подало до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає , що рішення суду першої інстанції прийнято правомірно, з урахування всіх обставин справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги , рішення суду першої інстанції від 19 січня 2023 року залишити без змін.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення та довідками про доставку електронного листа.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ "СІМАКС 2020" () зареєстроване як юридична особа та взяте на облік як платник податків, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основним видом економічної діяльності ТОВ "СІМАКС 2020" є КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

ТОВ "СІМАКС 2020" надає послуги з перевезення паливної продукції по території України.

Позивач має ліцензію на внутрішні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями, номер та дата прийняття рішення № 971 від 10.12.2021 видано Державною службою України з безпеки на транспорті "Укртрансбезпека" (а.с.19)

04.01.2022 між ТОВ "СІМАКС 2020" (перевізник) та ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС" укладено договір №1 про перевезення вантажів автомобільним транспортом (а.с.22-23).

Відповідно до п. 1.1 Договору № 1 Замовник, на підставі заключних ним договорів з власниками вантажу, доручає Перевізнику отримання, перевезення та здачу вантажоотримувачам ввірений йому вантаж (нафтопродукти, вода для калібрування), а також здійснювати відкачування й зливання нафтопродуктів, в свою чергу Замовник зобов`язується оплатити послуги перевезення та відкачування і/або зливання в повному обсязі та в порядку, який передбачений цим Договором.

Згідно п. 1.2. Договору № 1 для надання визначених в п. 1.1. Договору послуг перевезення вантажів, Перевізник зобов`язаний надати під завантаження Замовнику: належно обладнані справні транспортні засоби з професійно підготовленими водіями.

Згідно п. 3.2. Договору № 1 за наданими Замовником маршрутами перевезення Перевізник складає рахунок на оплату наданих послуг.

Відповідно до п. 3.3. Договору № 1 за результатами кожного календарного місяця факт наданих послуг фіксується в актах про надані послуги, що надаються Замовнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавалися послуги. Згідно п. 3.4. Договору № 1 оплата наданих протягом двотижневого терміну послуг здійснюється Замовником на підставі рахунків, які надаються Перевізником, разом із реєстром про надані послуги з обов`язковим зазначенням «Пункту навантаження», «Вантажоодержувача», «Пункту розвантаження з зазначенням АЗС», «Відстань, км. по кожному пункту розвантаження», «Вартість грн. з ПДВ» згідно Додатку №1.

Замовник повинен повністю сплатити суму, вказану у рахунку не пізніше 14 робочих днів, наступних за датою отримання рахунку, та реєстру про надані послуги Перевізником, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Перевізника.

Відповідно до п. 3.8. Договору № 1 за результатом надання послуг, але не пізніше 10 числа місяця, що є наступним за календарним місяцем, в якому фактично надавалися послуги, Перевізник надає замовнику ТТН з відміткою вантажоодержувача про прийняття/видачу вантажу, акт наданих послуг, що підписуються уповноваженими представниками обох Сторін та є невід`ємними частинами Договору.

Згідно п. 4.5. Договору № 1 основними документами на перевезення Вантажів є товарно-транспортна накладна.

За період з 04.02.2022 по 23.02.2022 ТОВ "СІМАКС 2020" надавав послуги з перевезення вантажів на замовлення ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС", що оформлено наступними Товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (нафти): № 7071 від 04.02.2022, № 7070 від 04.02.2022, № 7343 від 05.02.2022, № 7344 від 05.02.2022, № 7840 від 08.02.2022, № 7841 від 08.02.2022, № 8702 від 11.02.2022, № 8703 від 11.02.2022, № 9161 від 13.02.2022, № 9162 від 13.02.2022, № 9928 від 17.02.2022, № 9931 від 17.02.2022, № 9932 від 17.02.2022, № 10889 від 21.02.2022, № 10888 від 21.02.2022, № 11284 від 23.02.2022, № 11285 від 23.02.2022 (а.с.25-43).

Відповідно до умов п.3.3. Договору № 1 за результатами календарного місяця складено Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000008 від 28.02.2022, загальна вартість робіт (послуг) з ПДВ склала 185541,12 грн, ПДВ складає 30923,52 грн (а.с.44).

Також відповідно до п. 3.4. Договору №1 було складено Реєстр про надані послуги за період з 04.02.2022-23.02.2022 за формою затвердженою додатком №1 до Договору №1 із зазначенням: «Пункту навантаження», «Вантажоодержувача», «Пункту розвантаження з зазначенням АЗС», «Відстань, км. по кожному пункту розвантаження», «Вартість грн. з ПДВ» (а.с.44 зворотній бік)

За надані транспортні послуги були виставлені два рахунки-фактури № СФ-0000008 від 14.02.2022 та № СФ-0000009 від 23.02.2002 (а.с.45-46).

Послуги сплачені 28.02.2022 згідно платіжного доручення №20942 та 04.03.2022 згідно платіжного доручення № 153 (а.с.47-48).

Відображення в бухгалтерському обліку господарської операції підтверджується Оборотно-сальдовою відомістю за рахунком 361 по ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС".

Керуючись п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, за датою виникнення податкових зобов`язань, тобто за датою оформлення акта наданих послуг склав податкову накладну № 1 від 28.02.2022 (за кодом УКЗЕД 49.41 - транспортні послуги) на загальну суму 185541,12 грн, в тому числі ПДВ 30923,52 грн та 14.07.2022 подав ПН № 1 від 28.02.2022 на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.15).

За результатами розгляду зазначеної податкової накладної контролюючий орган 14.07.2022 через Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України, версія 2.3.8.40" направив ТОВ "СІМАКС 2020" квитанцію, у якій зазначено: "Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 28.02.2022 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних." (а.с.16).

ТОВ "СІМАКС 2020" направило контролюючому органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 31.07.2022 №4 (а.с.139 зворотній бік).

До вказаного повідомлення позивачем додано письмові пояснення та інші документи, копії яких містяться у матеріалах справи, зокрема: Договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом № 1 від 04.01.2022; нотаріально засвідчений Договір оренди транспортного засобу від 14.01.2022; акт звірки розрахунків за оренду транспортного засобу; Товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти) за період з 04.02.2022 по 23.02.2022 19 шт.; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000008 від 28.02.2022; Реєстр про надані послуги за період з 04.02.2022-23.02.2022; Рахунки-фактури № СФ-0000008 від 14.02.2022 та № СФ-0000009 від 23.02.2022; платіжні доручення № 20942 від 28.02.2022 та № 153 від 04.03.2022; Оборотно-сальдова відомість за рахунком 361 з ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС".

02.08.2022 комісією ГУ ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення №7142341/44534132 про відмову у реєстрації податкової накладної від 28.02.2022 №1 (а.с.7).

За змістом вказаного рішення підставою для відмови в реєстрації податкової накладної зазначено: наданням платником податку копій документів складених з порушенням законодавства. Додаткова інформація: надано договори оренди транспортних засобів та причепа з громадянами, які нотаріально не завірені, тобто не мають юридичної сили згідно з ст. 799 Цивільного кодексу України, в якому вказано, що договір найму транспортного засобу, в якому хоча б одна зі сторін є фізичною особою, має бути нотаріально посвідчений.

Також 12.05.2022 між ТОВ "СІМАКС 2020" (Виконавець) та ТОВ "Макс-Транс Компані" (Замовник) укладено договір №12-05/1-ТР на транспортне обслуговування (а.с.61-62).

Відповідно до п. 2.1. Договору № 12-05/1-ТР у відповідності з даним Договором Виконавець зобов`язується надати Замовнику в межах території України послуги з організації та виконання перевезень автомобільним вантажним транспортом (далі транспортним засобом) небезпечного вантажу у міських та міжміських сполученнях за маршрутом, вказаним Замовником, а Замовник, в свою чергу, зобов`язується сплатити встановлену за послуги плату.

Згідно п. 2.3. Договору № 12-05/1-ТР маршрут перевезення, вантаж, час та дата узгоджується з Виконавцем та вказується Замовником в узгодженому Замовленні (усно або письмово).

Пунктом 2.4. Договору № 12-05/1-ТР встановлено, що Замовлення надається Замовником Виконавцю не пізніше 12 годин до дати його виконання.

Згідно п. 3.4. Договору № 12-05/1-ТР розрахунки Замовника з Виконавцем за надання транспортних послуг проводяться Замовником на підставі виставленого Виконавцем рахунку-фактури, та протягом 7-ми (семи) календарних днів з моменту виставлення рахунку-фактури, якщо не передбачене інше за домовленістю сторін.

Відповідно до п. 3.6. Договору № 12-05/1-ТР після виконання послуг між Сторонами підписується Акт виконаних робіт. Датою виконання робіт є дата установлена в Акті виконаних робіт.

На підставі Договору № 12-05/1-ТР ТОВ "Макс-Транс Компані" листом №12/05-3 від 12.05.2022 направило замовлення із зазначенням дати перевезення: 16.05.2022; вантажу: дизельне пальне; маршруту перевезення: Адреса (пункт) завантаження: м. Чернівці, вул. Південно-Кільцева б.5; Адреса (пункт) розвантаження: Сумська обл., Ямпільський р-н, с. Шатрище (а.с.63).

Вантаж був доставлений 17.05.2022 на підставі Товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 186 від 16.05.2022 (а.с.64).

Між сторонами на підтвердження наданих транспортних послуг автомобілем SCANIA - 2604 км, складено АКТ здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000017 від 17.05.2022, загальна вартість робіт (послуг) з ПДВ склала 127596,00 грн., ПДВ складає 21266,00 грн (а.с.65).

Оплата за Рахунком-фактурою № СФ-0000018 від 1705.2022 здійсненна ТОВ "Макс-Транс Компані" 19.05.2022 згідно платіжного доручення № 376 (а.с.66-67).

Господарська операція проведена в бухгалтерському обліку, що підтверджується Оборотно-сальдовою відомістю за рахунком 361 по ТОВ "Макс-Транс Компані" (а.с.68).

Керуючись п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України. за датою виникнення податкових зобов`язань, тобто за датою оформлення акта наданих послуг склав податкову накладну № 6 від 17.05.2022 (за кодом УКЗЕД 49.41 - транспортні послуги) на загальну суму 127596,00 грн, в тому числі ПДВ 21266,00 грн (а.с.17) та 15.07.2022 подав ПН № 6 на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатами розгляду зазначеної податкової накладної контролюючий орган 15.07.2022 через Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України, версія 2.3.8.40" направив ТОВ "СІМАКС 2020" квитанцію, у якій зазначено: "Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 17.05.2022 №6 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних." (а.с.18).

ТОВ "СІМАКС 2020" направило контролюючому органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 31.07.2022 №2 (а.с.71).

До вказаного повідомлення позивачем додано письмові пояснення та інші документи, копії яких містяться у матеріалах справи, зокрема: Договір оренди транспортного засобу; акт звірки розрахунків за оренду транспортного засобу; ліцензію на внутрішні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями; Договір №12-05/1-ТР; лист-замовлення №12/05-3 від 12.05.2022; Товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 186 від 16.05.2022; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000017 від 17.05.2022; Рахунок-фактура № СФ-0000018 від 17.05.2022; платіжне доручення № 376 від 19.05.2022; Оборотно-сальдова відомість за рахунком 361 по ТОВ "Макс-Транс Компані".

02.08.2022 комісією ГУ ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення №7142340/44534132 про відмову у реєстрації податкової накладної від 17.05.2022 №6 (а.с.8).

За змістом вказаного рішення підставою для відмови в реєстрації податкової накладної зазначено: наданням платником податку копій документів складених з порушенням законодавства. Додаткова інформація: надано договори оренди транспортних засобів та причепа з громадянами, які нотаріально не завірені, тобто не мають юридичної сили згідно з ст. 799 Цивільного кодексу України, в якому вказано, що договір найму транспортного засобу, в якому хоча б одна зі сторін є фізичною особою, має бути нотаріально посвідчений.

За результатом адміністративного оскарження рішення від 02.08.2022 №7142340/44534132 та №7142341/44534132 залишено без змін, а скарги без задоволення (а.с.13-14).

Позивач, вважаючи рішення від 02.08.2022 №7142340/44534132 та №7142341/44534132 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги , зважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством документів, необхідних для складання податкових накладних №1 від 28.02.2022 та №6 від 17.05.2022, беручи до уваги, що реальність господарської операції може бути перевірена контролюючим органом під час проведення перевірки платника податків, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для відмови у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних вищезазначені податкові накладні, тому рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 02.08.2022 №7142340/44534132 та №7142341/44534132 прийняті без урахування всіх обставин, що мають значення для їхнього прийняття, тобто необґрунтовано, а отже є протиправними та підлягають скасуванню. З метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також дотримання гарантій того, що спір між сторонами буде вирішено остаточно, суд першої інстанції вважав за необхідне зобов`язати другого відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірні податкові накладні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

За змістом п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом - ЄРПН) відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі за текстом - Порядок №1246).

Зокрема, п.12 Порядку №1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.

Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів зазначає, що обставини зупинення реєстрації податкових накладних обов`язково підлягають дослідженню, оскільки є юридично значимими та такими, що тягнуть за собою прийняття в подальшому рішення про реєстрацію податкових накладних або відмову у реєстрації на підставі витребуваних документів у платника податку за результатами зупинення реєстрації.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 (далі за текстом - Порядок №1165).

За визначенням п. 2 Порядку № 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Відповідно до п.п.3-5 Порядку № 1165 податкова накладна, яка не відповідає критеріям (ознакам) безумовної реєстрації, підлягає перевірці на предмет ризиковості господарських операцій в аспекті наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання податкового обов`язку.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

В силу приписів п.7 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що у випадку прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та включенням його до відповідного переліку, реєстрація всіх надісланих ним податкових накладних буде зупинена.

Пунктом 11 Порядку № 1165 регламентовано, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Наведені норми дають підстави для висновку, що законодавець встановлює перелік інформації, обов`язкової для фіксації у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної. Без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою.

За визначенням п.6 Порядку № 1165 документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;

інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Аналогічний перелік документів визначено пунктом 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі по тексту Порядок № 520), яким визначено механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, за результатами розгляду спірних податкових накладних ДПС України направила ТОВ "СІМАКС 2020" квитанції, у якій зазначено: "Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних." (а.с.16, 18).

Колегія суддів зазначає, що конкретного переліку документів, які, на думку податкового органу, є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних та які позивач мав надати, квитанції не містить.

Також, надіслані позивачу квитанції про зупинення реєстрації спірної податкової накладної не містять жодних доводів щодо наявності податкової інформації, що була підставою для віднесення позивача до критеріїв ризиковості платника податку. Відповідачем не надано достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження того, що господарські операції, за результатами яких позивачем складено податкові накладні, носять характер ризикових.

Вирішуючи питання щодо законності рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, суд вказує, що зупинення її реєстрації за своїм змістом є передумовою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Колегія суддів зазначає, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого, у цій справі, є прийняття рішення.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної / розрахунку коригування прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного переліку документів, які позивач має надати, без наведення такого переліку рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 10.04.2020 у справі № 819/330/18, від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а, від 27.01.2022 у справі № 380/2365/21, від 18.05.2022 у справі № 500/3703/20.

Квитанції про зупинення реєстрації спірних податкових накладних не містять обґрунтованих причин зупинення їх реєстрації та конкретного переліку документів, які позивач мав надати контролюючому органу.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в апеляційній скарзі відсутні доводи про відсутність будь якого конкретного документа, на який посилається позивач та суд першої інстанції.

Що стосується посилання у квитанціях про зупинення реєстрації спірних податкових накладних на те, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операції, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 12 Порядку № 1165 передбачено право, а не обов`язок платника податку подати до ДПС таблицю даних платника податку, а тому висновок відповідача про те, що Код УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, є безпідставним, та за умови надання платником достатнього пакету документів на підтвердження вчинення правочину та наявності підстав для реєстрації податкової накладної, не може слугувати підставою для зупинення її реєстрації.

Крім того, вищевказані квитанції також не містять і розрахунків щодо обсягів постачання товарів/послуг, обсяг яких дорівнює або перевищує величину придбання такого товару/послуги, що саме і стало підставою зупинення спірних податкових накладних.

Натомість, у випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Оскільки у тексті квитанцій про зупинення реєстрації не було точно зазначено, які саме документи вимагаються від платника податку, позивач діяв на власний розсуд і підготував пояснення щодо господарської операції із копіями документів, керуючись нормами ПК України, Порядками № 520 та № 1165.

Отже, зупинення реєстрації спірної податкової накладної відбулося незаконно.

За матеріалами справи, Разом із тим, позивачем направлено контролюючому органу регіонального рівня пояснення та копії документів щодо спірних господарських операцій та податкових накладних.

За результатами розгляду вищевказаних документів, відповідач дійшов висновку про наявність підстав для відмови у реєстрації податкових накладних №1 від 28.02.2022 та №6 від 17.05.2022 позивача через надання платником податку копій документів складених з порушенням законодавства, а саме: надано договори оренди транспортних засобів та причепа з громадянами, які нотаріально не завірені, тобто не мають юридичної сили згідно з ст. 799 Цивільного кодексу України, в якому вказано, що договір найму транспортного засобу, в якому хоча б одна зі сторін є фізичною особою, має бути нотаріально посвідчений.

Як свідчать матеріали справи, на підтвердження інформації зазначеній у ПН № 6 від 17.05.2022 до Повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрацію яких зупинено від 31.07.2022 №2 та до скарги на рішення від 02.08.2022 №7142341/44534132 були додані нотаріально засвідчені договори оренди транспортних засобів: автомобіль марки SCANIA, який використовується на підставі Договору оренди транспортного засобу від 30.11.2021, який посвідчено приватним нотаріусом Вариводою В.В. та зареєстровано в реєстрі за № 7298 (а.с.72-74); напівпричіп MAGYAR - використовується на підставі Договору оренди транспортних засобів від 19.07.2022 року, який посвідчено приватним нотаріусом Вариводою В.В. та зареєстровано в реєстрі за № 3420 (п. 33 застосовуються до правовідносин, що виникли між Сторонами з 01 (першого) березня 2022 (дві тисячі двадцять другого) року; 01.03.2022 напівпричіп передано в користування ТОВ "СІМАКС 2020" згідно Акту приймання-передачі (а.с.76-79).

Таким чином, нотаріально засвідчені договори з власником ОСОБА_1 наявні та були надані контролюючому органу, тому посилання у відзиві на позовну заяву та в рішенні від 02.08.2022 №7142341/44534132 на відсутність нотаріально засвідчених договорів найму транспортних засобів та причепа при відмові у реєстрації податкової накладної № 6 від 17.05.2022 безпідставні.

До Повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрацію яких зупинено від 31.07.2022 №4 щодо підтвердження інформації в ПН № 1 від 28.02.2022 було надано нотаріально засвідчений Договір оренди транспортного засобу від 14.01.2022 з ОСОБА_2 на використання автомобіля MAN TGX реєстраційний номер НОМЕР_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Вариводою В.В. та зареєстровано в реєстрі за № 7 (а.с.53-55).

З позовної заяви слідує, що для виконання послуг перевезення по Договору про перевезення вантажів автомобільним транспортом № 1 від 04.01.2022 позивач крім автомобіля MAN TGX використовував напівпричіп цистерна марки MERCERON, що є власністю працівника ОСОБА_3 , який здійснював його експлуатацію самостійно при виконанні своєї безпосередньої трудової функції на підприємстві на підставі заяви працівника підприємства водія ОСОБА_3 від 01.02.2022 та наказу TOB "СІМАКС 2020" № 02-кп від 01.02.2022 щодо використання належного ОСОБА_3 напівпричепа у виробничих цілях TOB "СІМАКС 2020" з виплатою компенсації за їх зношування (амортизацію) в порядку ст. 125 Кодексу законів про працю (а.с.57-59).

За умовами користування напівпричепом згідно наказу TOB "СІМАКС 2020" № 02-кп від 01.02.2022 право користування транспортним засобом не переходило до підприємства (ТОВ "СІМАКС 2020"), а тому на ці правовідносини не поширюються вимоги ст. ст. 759, ст. 799, ст. 827 та ст. 220 Цивільного кодексу України.

За приписами статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).

Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Таким чином, факт здійснення господарських операцій повинен підтверджуватися первинними документами (накладними, актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), тощо), які містять відомості про такі господарські операції та повинні відповідати вимогам частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність".

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Таким чином, факт здійснення господарських операцій повинен підтверджуватися первинними документами (накладними, актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), тощо), які містять відомості про такі господарські операції та повинні відповідати вимогам частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність".

Також, судова колегія звертає увагу, що наявність або відсутність окремих документів, а також помилки в їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що відбувався фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.06.2022 року у справі № 803/1130/13-а та у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №804/7470/16.

Податкові накладні сформована з дотриманням правил, встановлених пунктом "б" пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, а відтак доводи контролюючого органу про порушення позивачем порядку оформлення спірних податкових накладених є хибними.

Також, вказані обставини не можуть бути єдиною підставою для відмови у реєстрації податкових накладних, зважаючи в тому числі на те, що квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не містили переліку документів, необхідних для реєстрації податкових накладних, та вимоги до їх оформлення.

З наявних матеріалів справи вбачається, що первинні документи, оформлені позивачем в рамках господарських відносин із контрагентом складені у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, які засвідчують факт виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань.

Колегія суддів зазначає, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17, від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 12.11.2019 у справі № 816/2183/18, від 18 лютого 2020 року у справі № 360/1776/19, від 21 травня 2019 року по справі № 0940/1240/18, від 03.06.2021 по справі № 2040/7098/18.

В межах спірних правовідносин колегія суддів звертає увагу на те, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результатами розгляду цієї справи не робить висновків щодо "товарності (реальності)" операцій поставки за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, сформованими у постанові від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18.

Отже, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів про ризиковість платника податку та ризиковість здійснених операцій, відсутність доказів наявності ознак фіктивності в діяльності контрагента позивача, нікчемності або недійсності угод укладених позивачем з вказаним контрагентом або відсутності реального характеру цієї операції матеріали справи та на те, що необхідні документи в підтвердження фактичного здійснення господарської операції були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови у реєстрації спірних податкових накладних.

Колегія суддів зауважує, що при вирішенні питання про реєстрацію податкової накладної адміністративний суд не досліджує зміст господарських правовідносин, їх реальність тощо. Завдання суду полягає у дослідженні документів первинного бухгалтерського обліку в аспекті їх належності для цілей підтвердження реальності господарських операцій. Необхідність підтвердження реальності господарських операцій переслідує публічно-правові цілі - встановлення належності виконання платниками податків визначених законодавством податкових обов`язків.

Згідно з правовими висновками постанови Верховного Суду від 02.07.2019р. по справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19) загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

У пункті 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018р. по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18) міститься правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності (виправдання) свого рішення.

Враховуючи, що у надісланих позивачу квитанціях про зупинення реєстрації спірних ПН не вказано конкретного переліку документів, необхідних і достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН, а також надання позивачем достатньої кількості документів, які дозволяють повністю ідентифікувати господарські відносини, посилання, як на підставу для відмови, на те , що договори використання власних автомобілів між позивачем та фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 оформлені без нотаріального посвідчення, такі договори є нікчемними в силу частини першої статті 220 ЦК України та недійсними в силу частини другої статті 215 цього ж Кодексу, є неприйнятним.

Суд вважає за доцільне наголосити, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акту індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації ПН/РК, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини можуть бути підтверджені, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.

І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень «суб`єктивізує» акт державного органу та не дає змогу суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган прийшов саме до таких висновків, надати їм правову оцінку та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Суд також звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду від 03.06.2021 р. у справі № 2040/7098/18, від 01.02.2023 р. у справі № 2240/2900/18, від 23.05.2023 р. у справі № 500/770/21.

Зупинення реєстрації податкової накладної не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також прийняття негативного для платника податків рішення без зазначення конкретних мотивів, дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18.

Отже, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів про ризиковість платника податку та ризиковість здійснених операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови у реєстрації спірної податкової накладної.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області у ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх підстав для зупинення та відмови у реєстрації податкових накладних, складених позивачем, у ЄРПН.

Колегія суддів зауважує, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкових накладних щодо оформлення квитанцій прямо вказує на те, що рішення, які прийнято на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкових накладних, теж не є законним.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції висновку, що відповідач мав правові підстави для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №1 від 28.02.2022 та №6 від 17.05.2022 подані на реєстрацію ТОВ "СІМАКС 2020" датою її подання, колегія суддів зазначає, що зазначена вимога є похідною та також підлягає задоволенню.

Відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як установлено пунктами 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому, вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Колегія суддів наголошує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обираючи спосіб захисту порушеного права слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менш, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Згідно з положеннями рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що переглядається, умови, за наявності яких контролюючий орган зобов`язаний був зареєструвати спірну податкову накладну, були виконані позивачем, а тому у другого відповідача був лише один вид правомірної поведінки зареєструвати таку накладну. За законом у контролюючого органу не було вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Зважаючи на те, що підставою для відмови в реєстрації спірної податкової накладної були обставини, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №1 від 28.02.2022 та №6 від 17.05.2022 подані на реєстрацію ТОВ "СІМАКС 2020" датою її подання.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду № 360/2460/20 від 03.11.2021 р., № 140/14282/20 від 17.05.2023 р.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах зазначених вище.

Зважаючи на вказані судові рішення Верховного Суду, суд апеляційної інстанції не виключає можливості того, що після прийняття судом рішення у цій справі, остання правова позиція Верховного Суду буде незмінною.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги , який повністю дублює заперечення на позов, подані до суду першої інстанції , містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Стосовно посилання відповідача в апеляційній скарзі на практику Верховного Суду, то колегія суддів зауважує, що в межах спірних правовідносин по даній справі підлягають врахуванню наведені вище судом апеляційної інстанції рішення вказаного суду.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.01.2023 по справі № 440/9738/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош О.В. Присяжнюк