Справа № 640/17351/19
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 серпня 2023 року

м. Київ

справа №640/17351/19

адміністративне провадження № К/9901/40090/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Білак М.В.,

суддів: Губської О.А., Мартинюк Н.М.,

розглянувши заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення, виправлення описки та ухвалення додаткового рішення у справі №640/17351/19 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва, треті особи: ОСОБА_2 , Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури України про визнання протиправним та скасування рішення.

I. УСТАНОВИВ

1. Постановою Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року у справі №640/17351/19 - без змін.

2. Ухвалами Верховного Суду від 27 жовтня, 03 листопада, 01 грудня, 14 грудня, 29 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року та постанови Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року.

3. Ухвалами Верховного Суду від 03 листопада, 14 грудня та 29 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року.

4. Ухвалами Верховного Суду від 01 грудня та 29 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 640/17351/19.

5. Ухвалою Верховного Суду від 02 лютого 2023 року визнано зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 заяв від 29 грудня 2022 року, 30 грудня 2022 року, 03 січня 2023 року, 04 січня 2023 року, 05 січня 2023 року, 12 січня 2023 року, 17 січня 2023 року, 18 січня 2023 року та 19 січня 2023 року у справі № 640/17351/19. Такі заяви ОСОБА_1 залишено без розгляду.

6. Ухвалою Верховного Суду від 20 лютого 2023 року визнано зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 заяв від 06 лютого 2023 року, 09 лютого 2023 року та 15 лютого 2023 року у справі №640/17351/19. Такі заяви залишено без розгляду.

7. Ухвалою Верховного Суду від 01 березня 2023 року повернуто заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року та про виправлення описки у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року у справі №640/17351/19 без розгляду.

8. Ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2023 року визнано зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 заяв від 01 березня 2023 року, 06 березня 2023 року та 08 березня 2023 року у справі №640/17351/19. Такі заяви залишено без розгляду.

9. Ухвалою Верховного Суду від 01 червня 2023 року визнано зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 заяви від 24 травня 2023 року у справі №640/17351/19. Заяву залишено без розгляду.

10. Ухвалою Верховного Суду від 22 червня 2023 року визнано зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 заяви від 02 червня 2023 року та від 08 червня 2023 року у справі №640/17351/19. Заяви залишено без розгляду.

11. Ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2023 року визнано зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 заяв від 23 червня 2023 року та від 28 червня 2023 року у справі №640/17351/19. Заяви повернуто без розгляду.

12. 24 липня 2023 року зареєстровано заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року, а саме усунення блоку пунктів 21-23 цієї постанови, які викладені у такий спосіб, що можна зрозуміти (дійти висновку) про інший зміст касаційної скарги в частині посилання на постанови Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі №640/20740/19 та від 23 грудня 2020 року у справі № 826/11330/17.

13. Також 24 липня 2023 року зареєстровано заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі щодо вимоги касаційної скарги визнати протиправною та скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2021 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва № 151 від 09 липня 2019 року з мотивів того, що при винесенні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не з`ясував повно і всебічно обставини в адміністративній справі та не надав оцінки всім доказам і аргументам позивача, зокрема, не дослідив у судовому засіданні та не надав оцінки заяві/поясненню від 28 травня 2021 року (прийнята судом 01 червня 2021 року), у якій позивач відповідно до вимог та на виконання ухвали про залишення позову без руху, виклав фактичні обставини справи та доводи того, що встановлені законом процесуальні строки при поданні позову були дотримані. Вважав, що Верховним Судом не досліджувалися належним чином у відповідності до вимог статті 242 КАС України докази касаційної скарги в цій частині.

14. 27 липня 2023 року зареєстровано заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 06 жовтня 2023 року щодо підстав непроведення всупереч приписів статті 346 КАС України процедури відступлення від легітимного та визначеного законом висновку щодо порядку оскарження рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, а також ухвали Верховного Суду від 22 червня 2023 року в частині того як розуміти твердження/умовиводи пунктів 25 та 26 цієї ухвали.

15. Позивач у поданій заяві вказував, що за обставинами справи, при розгляді його касаційної скарги, Суд дійшовши висновку, що суть приписів частини першої статті 42 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що передбачає «право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів або до суду, або до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури», розкривається через сполучник «або», надаючи, як зазначено у постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 640/3026/19, «альтернативу оскарження» - чи до суду, чи до ВКДКА, без звернення до суду, що і може вважатися досудовим врегулюванням спору, і таким чином позивач не був позбавлений права на оскарження спірного рішення ВКДКА після його перегляду ВКДКА, але лише шляхом оскарження рішення ВКДКА про залишення без змін рішення КДКА. Слідуючи нормам статті 346 КАС України, колегія суддів не мала права приймати постанову від 06 жовтня 2022 року, а повинна була передати справу № 640/17351/19 на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для проведення процедури відступлення від легітимного та визначеного Законом № 5076-VІ від 05 липня 2012 року, а також відповідно нормами частини четвертої статті 122 КАС України, висновку щодо порядку оскарження рішення КДКА, викладеного у постановах Верховного Суду; від висновку щодо порядку оскарження рішення КДКА маніпулятивного блоку юридично неспроможних та неправових умовиводів/тверджень постанови Верховного Суду від 31 січня 2020 року у справі №640/3026/19. Проте Верховним Судом цього не було зроблено.

16. Також зазначав про те, що Верховний Суд не задовольнив його неодноразові заяви про ухвалення додаткового рішення та роз`яснення судового рішення в частині питання підстав непроведення процедури відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухваленому рішенні Верховного Суду.

17. 27 липня 2023 року зареєстровано заяву ОСОБА_1 (повторну) про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року про призначення справи до розгляду в письмовому провадженні, в якій вказував, що оскільки він та третя особа (ВКДКА) заявили клопотання про розгляд справи за їх участю, суд не міг прийняти рішення про призначення справи до розгляду у письмовому провадженні. Отже позивачу є неясним та незрозумілим якою нормою права (закону) керувався суд касаційної інстанції, приймаючи рішення про призначення справи до розгляду у відповідному провадженні.

18. 28 липня 2023 року зареєстровано заяву позивача про зміну редакції пунктів 14.1, 14.2, 14.3 заяви від 26 липня 2023 року про роз`яснення постанови Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року щодо підстав непроведення всупереч приписів статті 346 КАС України процедури відступлення від легітимного та визначеного законом висновку щодо порядку оскарження рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, а також ухвали Верховного Суду від 22 червня 2023 року в частині.

19. 07 серпня 2023 року зареєстровано заяву ОСОБА_1 про роз`яснення правових підстав вчинення умовиводів пунктів 48 та 50 постанови Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року. У цій заяві позивач вказував, що колегія суддів дійшла висновків, які не стосуються предмету касаційного оскарження, в результаті чого було утворено нелегальний протиправний варіант практики застосування норм статті 42 Закону № 5076-VІ. Факт існування у правозастосовчій практиці Верховного Суду трьох окремих практик щодо застосування норм статті 42 Закону № 5076-VІ створює перешкоди правосуддю та становить виключну правову проблему для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у державі, що є неприпустимим.

20. Розглядаючи подані заяви, Верховний Суд виходить з такого.

21. Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

22. Положенням частини першої статті 45 КАС України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Перелік дій, що суперечать завданню адміністративного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним (частина друга вказаної статті).

23. ОСОБА_1 в черговий раз звернувся з заявами про роз`яснення деяких пунктів постанови Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року, ухвал Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року та від 22 червня 2023 року, про виправлення описки та про ухвалення додаткового судового рішення в частині доводів касаційної скарги.

24. Системне тлумачення положень статті 254 КАС України дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

25. Положення статті 253 КАС України передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. Під опискою необхідно розуміти помилку, яка порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що має вплив на зміст судового рішення та його виконання.

26. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

27. Утім, постанова Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року є зрозумілою, у ній надано оцінку оскаржуваним у касаційному порядку судовим рішенням, з урахуванням обставин справи та вчинених позивачем процесуальних дій. Резолютивна частина судового рішення містить чіткі висновки щодо результату розгляду касаційної скарги та не містить положень, які допускають її неоднозначне розуміння. Також всім доводам касаційної скарги було надано оцінку та досліджено подані докази, а тому відсутні підстави для ухвалення додаткового судового рішення.

28. Прохання усунути описки у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2023 року також свідчить про незгоду позивача із мотивувальною частиною судового рішення, а не про наявність описки, виправлення якої може бути здійснено в порядку, передбаченому статтею 253 КАС України.

29. Особиста незгода учасника справи з прийнятими рішеннями не може бути підставою для роз`яснення таких рішень або ухвалення у зв`язку з цим додаткового судового рішення. Механізми, визначені статтями 252 та 254 КАС України, не можуть використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення.

30. Крім того, процесуальний закон не передбачає можливості ухвалення додаткового судового рішення з метою роз`яснення такого рішення чи окремих його частин.

31. Також позивачу неодноразово, з посиланням на правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 18 жовтня 2022 року (справа 240/29534/21) та від 02 листопада 2022 року (справа № 9901/550/19), було вказано, що не підлягають роз`ясненню судові рішення, прийняті з процесуальних питань, які не стосуються предмета спору, що виник між сторонами у справі, а лише вказують на ту чи іншу процесуальну дію, прийняту судом у межах наданих йому повноважень.

32. У той же час позивач просить роз`яснити ухвали Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року про призначення справи до розгляду та від 22 червня 2023 року про залишення заяв без розгляду у зв`язку з визнанням зловживанням процесуальними правами.

33. Подані позивачем заяви є безпідставними та свідчать про зловживання наданими законом процесуальними правами.

34. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 45 КАС України).

35. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частина четверта статті 45 КАС України).

36. Враховуючи наведене, Суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення заяв позивача.

Керуючись статтями 44, 45, 16, 248, 327 КАС України, Верховний Суд,

У Х В А Л И В:

Визнати зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 заяв від 24 червня 2023 року, 27 червня 2023 року, 28 червня 2023 року та від 07 серпня 2023 року у справі №640/17351/19.

Заяви ОСОБА_1 від 24 червня 2023 року, 27 червня 2023 року, 28 червня 2023 року та від 07 серпня 2023 року у справі № 640/17351/19 повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді М.В. Білак

О.А. Губська

Н.М. Мартинюк