Справа № 160/15932/23
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 серпня 2023 року Справа №160/15932/23

Дніпропетровській окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ількова В.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 від 21.08.2023 року про відвід судді Ількова Василя Васильовича у справі №160/15932/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Міністерства оборони України, третя особа: Секретаріат Уповноваженого Верховної ради України з прав людини про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,-

УСТАНОВИВ:

05.07.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Міністерства оборони України, третя особа: Секретаріат Уповноваженого Верховної ради України з прав людини, в якому просить:

- визнати протиправною солідарну бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_3 та військової частини НОМЕР_2 ЄДРПОУ НОМЕР_4 , яка полягає у невиплаті позивачу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_5 додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період часу із 19.10.2022 року (включно) по 01.03.2023 року (включно);

- визнати протиправною бездіяльність МІНІСТЕРСТВО ОБОРОНИ УКРАЇНИ , яка полягає у невжитті заходів реагування з приводу невиплати позивачу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_5 додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період часу із 19.10.2022 року (включно) по 01.03.2023 року (включно);

- стягнути солідарно з військової частини НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_3 та військової частини НОМЕР_2 ЄДРПОУ НОМЕР_4 , на користь позивача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_5 (матеріальну шкоду) додаткову винагороду, збільшену до 100000 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період часу із 19.10.2022 року (включно) по 01.03.2023 року (включно) у сумі - 443 333 грн 33 коп. (чотириста сорок три тисячі триста тридцять три гривні тридцять три копійки);

- стягнути солідарно з військової частини НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_2 ЄДРПОУ НОМЕР_4 та МІНІСТЕРСТВО ОБОРОНИ УКРАЇНИ , на користь позивача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_5 моральну шкоду у сумі 2 000 000 (два мільйони гривень);

- зобов`язати МІНІСТЕРСТВО ОБОРОНИ УКРАЇНИ опублікувати оголошення про відкриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_5 до військової частини НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_2 ЄДРПОУ НОМЕР_4 та МІНІСТЕРСТВО ОБОРОНИ УКРАЇНИ про визнання протиправною бездіяльності яка полягає невиплаті позивачу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_5 додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період часу із 19.10.2022 року (включно) по 01.03.2023 року (включно), стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду адміністративної справи №160/15932/23 визначено суддю Ількова В.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 року відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, згідно положень ст. 262 КАС України.

Витребувано додаткові докази по справі.

18.07.2023 року відповідачем 3 подано суду відзив на позовну заяву позивача.

20.07.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання в якому він просить суд призначити справу для розгляду у порядку загального позовного провадження.

24.07.2023 року Секретаріат Уповноваженого Верховної ради України з прав людини на електронну адресу суду долучили додаткові докази по справі.

Ухвалою суду від 26.07.2023 року у задоволенні клопотання представника позивача - А.П. Карпович про розгляд справи №160/15932/23 за правилами загального позовного провадження, відмовлено.

Ухвалою суду від 26.07.2023 року витребувано у відповідачів додаткові докази по справі.

27.07.2023 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про відвід судді Ількова Василя Васильовича від розгляду справи №160/15932/23.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.07.2023 року заяву про відвід судді Ількова В.В. від 27.07.2023 року у справі № 160/15932/23 визнано необґрунтованою. Заяву про відвід судді Ількова В.В. передано для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для її розгляду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2023 року заява про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ільковим В.В. у адміністративній справі №160/15932/23 передано на розгляд судді Тулянцевій І.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року (суддя Тулянцева І.В.) у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - Карповича Андрія Петровича про відвід судді Ількова Василя Васильовича у справі №160/15932/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Міністерства оборони України, третя особа: Секретаріат Уповноваженого Верховної ради України з прав людини про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, відмовлено. Адміністративну справу передано для продовження розгляду.

31.07.2023 року справу передано судді Ількову для подальшого розгляду.

31.07.2023 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про відвід судді Ількова Василя Васильовича від розгляду справи №160/15932/23.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 року

заяву про відвід судді Ількова В.В. від 31.07.2023 року у справі № 160/15932/23 визнано необґрунтованою. Заяву про відвід судді Ількова В.В. від 31.07.2023 року передано для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для її розгляду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2023 року заява про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ільковим В.В. у адміністративній справі №160/15932/23 передано на розгляд судді Туровій О.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2023 року (суддя Турова О.М.) у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про відвід судді Ількова В.В. у справі №160/15932/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Міністерства оборони України, третя особа: Секретаріат Уповноваженого Верховної ради України з прав людини про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, відмовлено.

03.08.2023 року справу передано судді Ількову для подальшого розгляду.

07.08.2023 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про відвід судді Ількова Василя Васильовича від розгляду справи №160/15932/23.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 року заяву про відвід судді Ількова В.В. від 07.08.2023 року у справі № 160/15932/23 визнано необґрунтованою. Заяву про відвід судді Ількова В.В. від 07.08.2023 року передано для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для її розгляду.

21.08.2023 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про відвід судді Ількова Василя Васильовича від розгляду справи №160/15932/23.

Обґрунтовуючи заяву про відвід, заявник зазначив, що предметом спору у цій справі є стягнення з відповідачів Міністерство оборони України, військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 на користь позивача матеріальної та моральної шкоди. Заявник вказує, що у провадженні особи уповноваженої виконання функцій держави судді Василя Ількова перебувають справи:

- № 160/10876/23, яка розглядається за правилами загального позовною провадження і судове засідання справи було призначено на 28.06.2023 року на 10 год. 00 хв., шо підтверджуються роздруківкою ухвали у цій справі, а позивачем у цій справі є суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області;

- №160/12298/22, яка розглядається за правилами за загального позовного провадження і судове засідання у цій справи було призначено на 02.11.2022 року на 10 год. 00 хв., що підтверджується роздруківкою ухвали у пій справі, а позивачем у цій справі є працівник поліції.

Представник позивача вказує, що призначення у справі 160/10876/23 судового засідання на 28.06.2023 року о 10 год. 00 хв., та у справі 160/12298/22 на 02.11.2022 року о 10 год. 00 хв., за датами призначення вказує, що розгляду цих справ за участі сторін не перешкоджає на введений в Україні правовий режим воєнного стану, ні установлений Кабінетом Міністрів України карантин. Тобто призначаючи ці справи до розгляду в порядку загального позовного провадженим за участі сторін, особа уповноважена на виконання функцій держави суддя Василь Ільков навіть під час дії правового режиму воєнного стану та установленого карантину подбав про право позивача - судді та позивача - поліцейського на відкриті судові засідання, на публічний розгляд справи, на гласність і відкритість судового процесу, на можливість у відкрить судових засіданнях доводити перед судом переконливість своїх доводів, ставити питання, тощо.

Вказує, що така дискримінація визиває обґрунтовані підозри у томуу, що особа уповноважена на виконання функцій держали суддя Василь Ільков ненавидить Збройні Сили України і відверто симпатизує Російсько - окупаційному загарбницькому режиму.

На підставі вищевикладеного вимагає:

1) приєднати цю заяву про відвід до матеріалів справи №160/15932/23;

2) відвести особу уповноважену на виконаній функцій держави суддю Василя Ількова від розгляду справи - через відверту дискримінацію за статутом та особисту зацікавленість у розгляді справи.

У зв`язку із перебуванням судді Ількова В.В. з 07.08.2023 року по 27.08.2023 року, включно у щорічній відпустці, питання щодо заявленого представником позивача відводу від 21.08.2023 року у цій справі вирішується судом 28.08.2023 року.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначений ст.40 КАС України. Питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч.1). Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (ч.2). Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (ч.3). Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (ч.4). Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження (ч.11). За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч.12).

Розглянувши заяву про відвід від 21.08.2023 року, суд встановив про таке.

Відповідно ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Порядок подання заяви про відвід визначений, зокрема, ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Так, метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

Суд зазначає, що відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Таким чином, не може бути підставою для відводу заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 року (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18).

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, наданого в пункті 10 постанови "Про незалежність судової влади" №8 від 13 червня 2007, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею рішенням, а так само вчинення ним процесуальних дій, не повинно розглядатися у якості підстави для відводу, а передбачає право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Щодо доводів заявника викладених у заяві від 21.08.2023 року про відвід судді Ількова В.В., слід зазначити про таке.

Слід вказати, що зі змісту заяви про відвід судді встановлено, що доводи представника позивача фактично зводяться виключно до незгоди позивача із процесуальними діями та рішеннями судді.

Інших обґрунтувань щодо наявності підстав для відводу, які б могли об`єктивно вказувати на упередженість судді Ількова В.В. при розгляді цієї адміністративної справи, заява представника від 21.08.2023 року - не містить.

Посилання представника позивача зводяться фактично із їх незгодою із процесуальними діями та рішеннями судді, зокрема розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, згідно положень ст. 262 КАС України.

Суд зазначає, що досліджуючи докази по справі, встановлено про те, що суть спору не свідчить про наявність виключної правової проблеми, значну складність справи чи суспільний інтерес до її розгляду.

На думку суду, характер спірних правовідносини та предмет доказування даної справи не вимагають проведення судового засідання з викликом сторін, тощо зокрема, для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Крім того, слід зазначити, що у Дніпропетровському окружному адміністративному суді знаходяться та розглянуті адміністративні справи у подібних до цього позову правовідносинах, які розглядаються у порядку спрощеного провадження.

Враховуючи наведене, суд не погоджується з обґрунтуванням заяви про відвід судді Ількова В.В. з огляду на непідтвердження заінтересованості судді Ількова В.В., у результаті розгляду справи.

Інші твердження заявника є лише його припущенням, та не підтверджено ніякими доказами, тому є необґрунтованими.

Доказів наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Ількова В.В., інших підстав, визначених статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України, які могли б бути підставою для відводу судді Ількова В.В., представником позивача не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Згідно з ч. 4 ст. 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи необґрунтованість заявленого представником позивача, Єсипенка Дмитра Михайловича відводу судді Ількову В.В. від 21.08.2023 року, питання про відвід судді відповідно до частини четвертої статті 40 КАС України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Керуючись ст.ст. 39, 40, 241, 248, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про відвід судді Ількова В.В. від 21.08.2023 року у справі № 160/15932/23 визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Ількова В.В. від 21.08.2023 року передати для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для її розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач 1: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Відповідач 2: Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Відповідач 3: Міністерство оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6, ).

Третя особа: Секретаріат Уповноваженого Верховної ради України з прав людини (01008, м. Київ, вул. Інститутська, 21/8, ).

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя В.В. Ільков