Справа № 200/3083/23
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 року Справа№200/3083/23

Донецький окружний адміністративний суд у складів головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про: визнання протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо винесення рішення П/С 44 від 25.04.2023 року та не виплати спадщини у вигляді коштів в сумі 47560,50 грн. на його власний рахунок - скасувавши його, стягнення з Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняти грошові кошти сумі 47560,50грн. на користь ОСОБА_1 .

В С Т А Н О В И Т И:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо винесення рішення П/С 44 від 25.04.2023 року та не виплати спадщини у вигляді коштів в сумі 47560,50 грн. на його власний рахунок - скасувавши його, стягнення з Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняти грошові кошти сумі 47560,50 грн. на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_2 , після її смерті залишилась спадщина у вигляді не виплаченої пенсії. Позивач зазначає, що на при кінці 2021 року він через свого представника за довіреністю подав заяву на прийняття спадщини. 11.01.2022 року нотаріусом, згідно довідки Відповідача про заборгованість, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого пенсійний фонд повинен виплатити не отримане пенсійне забезпечення в сумі 47560,50 грн. Позивач зазначає, що 20.01.2022 року його представник за довіреністю через електронний кабінет mail.gov.ua та електронний ключ подав заяву про виплату ОСОБА_1 належні йому грошові кошти на його власний рахунок, однак, 09.02.2022 року на електронну адресу представника надійшла відповідь з якої відповідач запропонував надати йому особисто заяву про виплату грошових коштів (недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 ). Позивач вважаючи такі дії відповідача протиправними звернувся до суду з позовом, та за результатами якої Донецьким окружним адміністративним судом було винесено рішення по справі № 200/3042/22 від 03.10.2022 року, яким було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняти від представника за нотаріально посвідченою довіреністю Балашова Юрія Вячеславовича, заяву від 20.01.2022 року на виплату ОСОБА_1 недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 у сумі 47560,50 грн. Позивач зазначає, що 23.03.2023 року вказане рішення набрало законної сили, на підставі виконавчого листа відкрито виконавче провадження. На вимогу відповідача оновити заяву про виплату надіслано оновлену заяву від 19.04.2023 року з додатками: свідоцтво про право на спадщину за законом, № 35, спадкова справа № 72/2021 від 11.01.2022 року, нотаріальна довіреність на представника, свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , паспорт ОСОБА_1 та ІНН, в тексті заяви також вказані банківські реквізити у Приватбанку куди слід перерахувати кошти (в первісній заяві також були вказані ті ж самі реквізити). Однак незважаючи на все вище викладене відповідач спадщину не виплатив та надіслав рішення П/С 44 від 25.04.2023 року з відмовою про виплату спадщини через відсутність наступних документів: свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , паспорту спадкоємця ОСОБА_1 , довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі довідки ВПО ОСОБА_1 ; виплатні реквізити з АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 . Позивач наголошує, що з 4-х листів тексту вище вказаної відмови та 4-х перелічених документів які стали в цьому разі відмовою, щодо відмови у виплаті спадщини, вбачається, що 2 з них були додатками до заяв поданих до відповідача, а 2 є необов`язковими (та надуманими) згідно великої кількості рішень суду. Тобто на думку позивача є умисне та тривале знущання над пенсіонером та не виконання рішення суду у спосіб, коли відповідач повинен виконати дії самостійно (зобов`язальні дії) з будь яких підстав. Щодо доводів про відкриття рахунку в АТ «Ощадбанк» та надання довідки внутрішньо переміщеної особи, посилається на положеннях п. 1 Постанови КМУ № 637 та інші підзаконні акти, позивач вказує, що суди вже неодноразово вказували, що вимоги ПФУ, які ґрунтуються на підзаконних нормативно-правових актах, зокрема на положеннях п. 1 Постанови КМУ № 637, та посилання на відсутність фінансування - не приймаються, так як, пріоритетними для застосування у спірних правовідносинах є норми Закону № 1058.

З огляду на зазначені обставини позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якої заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідач зазначає, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Маріуполі Лівобережне як внутрішньо переміщена особа та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону 1058. Пенсійна справа знята з обліку з 01.02.2020 у зв`язку зі смертю пенсіонера 08.01.2020.

Відповідач ОСОБА_3 , на підставі довіреності від імені ОСОБА_1 , звернувся із заявою від 20.01.2022 (зареєстрована 17.04.2023 №1372) щодо оформлення недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_2 , відповідно до статті 52 Закону 1058. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.10.2022 по справі №200/3042/22 зобов`язано прийняти від представника за нотаріально посвідченою довіреністю Балашова Юрія Вячеславовича, заяву від 20.01.2022 на виплату ОСОБА_1 недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 у сумі 47560,50 грн. За наслідком розгляду наданої заяви та рішення суду було встановлено, що для оформлення недоотриманої пенсії заявником були надані наступні скановані оригінали та копії документів: заява щодо виплати недоотриманої пенсії від 20.01.2022; свідоцтво про право на спадщину за законом НРР 866177 від 11.01.2022; рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.10.2022 у справі № 200/3042/22, постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2023 у справі № 200/3042/22 (копія); довіреність 61АА8385132 від 18.10.2021. Враховуючи вищенаведене, за результатом розгляду вказаної заяви та поданих документів Управлінням було прийнято рішення щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні та виплаті недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) оскільки виявлені порушення норм чинного законодавства, а саме відсутність наступних документів: свідоцтво про смерть ОСОБА_2 ; паспорт спадкоємця ОСОБА_1 ; довідка про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі довідки ВПО ОСОБА_1 ; виплатні реквізити з АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 . Фактично, представником позивача було надано до Управління неналежний пакет документів для виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_2 .

Також відповідач зазначає, що в разі повторного звернення позивача до Управління з заявою та належним чином оформленого (та повного) пакету документів, питання щодо виплати недоотриманої пенсії буде розглянуто відповідно до норм чинного законодавства. Тобто, Управлінням жодним чином не були порушенні права Позивача, натомість Позивач, в супереч встановленим нормам та порядкам вимагає від Управління здійснити дії з порушенням встановленого діючим законодавством протоколу, що прямо суперечить положенням ст. 19 Конституції України.

Враховуючи зазначені обставини відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.01.2022 року приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області посвідчено те, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем недоотриманої пенсії у сумі 47560,50 грн. померлої ОСОБА_2 є її чоловік ОСОБА_1 .

20.01.2022 року представник за довіреністю Балашов Ю.В., від імені позивача звернувся через електронний кабінет до відповідача із заявою про виплату ОСОБА_1 належних йому грошових коштів, які склала недоотримана за життя пенсія ОСОБА_2 .

Листом від 09.02.2022 року відповідач повідомив представника позивача про відсутність підстав для прийняття заяви, оскільки спадкоємцю необхідно особисто звернутися до управління.

Позивач не погодившись з діями відповідача щодо неприйняття заяви ОСОБА_1 через представника за довіреністю про виплату належних коштів на власний рахунок, звернувся до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року у справі № 200/3042/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неприйняття заяви ОСОБА_1 через представника за довіреністю про виплату належних коштів на власний рахунок.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняти від представника за нотаріально посвідченою довіреністю Балашова Юрія Вячеславовича, заяву від 20.01.2022 року на виплату ОСОБА_1 недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 у сумі 47560,50 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) на користь спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ) за наступними реквізитами: рахунок UA0026001, код ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року у справі № 200/3042/22 набрало законної сили 28 березня 2023 року на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2023 року.

Судом встановлено, що ні виконання рішення суду від 03 жовтня 2022 року у справі № 200/3042/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято до розгляду заяву щодо отримання спадщини від 20.01.2023 року, подану представником позивача за довіреністю Балашовим Ю.В., та зареєстрована 17.04.2023 року за № 1372.

За результатами розгляду заяви щодо отримання спадщини від 20.01.2022 року, подану представником позивача за довіреністю ОСОБА_3 (зареєстрованої 17.04.2023 року № 1372) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення № П/С 44 від 25.04.2023 року про відмову в оформленні та виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_1 .

Зі змісту рішення відповідача № П/С 44 від 25.04.2023 року встановлено, що за результатами розгляду заяви від 17.04.2023 року № 1372 та поданих документів прийнято рішення щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні та виплаті недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , оскільки виявлені порушення норм чинного законодавства, а саме відсутність наступних документів: свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , паспорта спадкоємця ОСОБА_1 , довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі довідки ВПО ОСОБА_1 , виплатні реквізити з АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 .

З матеріалів справи встановлено, що 19 квітня 2023 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою щодо отримання спадщини, відповідно до якої просив виконати рішення суду по справі № 200/3042/22, та перераховувати спадщину в сумі 47560,50 грн. на визначені реквізити.

До заяви від 19.04.2023 року представник позивача надав: свідоцтво про право на спадщину за законом № 35, спадкова справа № 72/2021 від 11.01.2022 року, нотаріальна довіреність на представництво, свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , паспорт ОСОБА_1 та ІНН.

Рішення за результатами розгляду заяви від 19.04.2023 року учасниками справи до суду не надано.

Позивач не погодившись з рішенням відповідача № П/С 44 від 25.04.2023 року про відмову в оформленні та виплати недоотриманої пенсії, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 1227 Цивільного кодексу України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Питання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера врегульовані статтею 52 Закону № 1058-IV.

Згідно з частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну (частина друга статті 52 Закону № 1058-IV).

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1058-IV у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Вищевказана норма закону кореспондується зі статтею 91 Закону України від 05 листопада 1999 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. У разі смерті пенсіонера його сім`ї або особі, яка здійснила похорон, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Суд наголошує, що подання та оформлення документів для виплати недоотриманої пенсії померлого, що увійшла до складу спадщини, регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22.11.2005 № 22-1, (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно абзацу 1 пункту 2.26 Порядку 22-1, для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим пенсіонером, документ, що посвідчує особу заявника.

Відповідно до абзацу 4 пункту 2.26 Порядку 22-1 для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Пунктом 2.16 Порядку 22-1 передбачено, що за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, а також рішення суду.

Пунктом 2.22 Порядку 22-1 визначено, що для підтвердження інформації про місце проживання особа може надавати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні.

Відповідно пункту 2.23 Порядку 22-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. До заяви, поданої в електронній формі через вебпортал або засобами Порталу Дія, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

З аналізу вищезазначених норм встановлено, що при зверненні із заявою про виплату недоотриманої пенсії заявник зобов`язаний надати документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача при зверненні із заявою щодо отримання спадщини від 20.01.2022 року, за результатами розгляду якої було прийнято спірне рішення, надав до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області: свідоцтво про право на спадщину № 35, спадкову справу № 72/2021 від 11.01.2022 року, нотаріальну довіреність на представника.

Отже представником позивача при зверненні із заявою від 20.01.2022 року не були надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області документ, що посвідчує особу заявника та свідоцтво про смерть, які відповідно до Порядку № 22-1 зобов`язаний надати позивача при зверненні із відповідною заявою.

При цьому, суд не приймає доводи представника позивача стосовно того, що ним разом із заявою щодо отримання спадщини від 19.04.2023 року були подані зазначені вищезазначені документи, оскільки під час прийняття спірного рішення від 25.04.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України заява представника позивача від 19.04.2023 року не розглядалось та додані до неї документи відповідачем не розглядались.

Крім того суд вказує, що в межах даної справи представник позивача не оскаржує дії відповідача щодо не розгляду заяви від 19.04.2023 року, отже зазначені обставини не є предметом розгляду даної справи.

З огляду на зазначені, суд приходить висновку, що представником позивача при зверненні із заявою від 20.01.2022 року не були дотримані вимоги п. 2.26 Порядку № 22-1, а саме не надані: документ, що посвідчує особу заявника та свідоцтво про смерть.

Стосовно доводів позивача у спірному рішенні № П/С 44 від 25.04.2023 року про необхідність надання довідки про довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі довідки ВПО ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" N 1706-VII, відповідно до преамбули якого цей Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, па отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Положеннями ст. 14 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" встановлено, що внутрішньо перемішені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо перемішеними особами.

Відповідно до приписів ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року N 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Крім того, статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права (або "інші права", як це зазначено у ст. 9 Закону України від 20 жовтня 2014 року N 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб") не звужуючи, між тим, обсяг конституційних прав та свобод особи та створюючи додаткові гарантії їх реалізації, а тому відповідач повинен всіляко сприяти відновленню виплат, гарантованих державою внутрішньо переміщеним особам.

Сама по собі відсутність довідки внутрішньо переміщеної особи не може бути підставою для невиплати недоотриманої пенсії. Відтак, вказана підстава для невиплати позивачу недоотриманої пенсії є необґрунтованою.

Стосовно доводів позивача у спірному рішенні № П/С 44 від 25.04.2023 року про необхідність надання виплатних реквізитів з АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 , суд зазначає, що представником позивача у заяві щодо отримання спадщини від 20.01.2022 року визначені реквізити для виплатити недоотриманої пенсії в АТ КБ «Приватбанк», як це передбачено порядком № 22-1.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до інформації наявної на сайті Міністерства фінансів України за посиланням: https://mof.gov.ua/uk/upovnovazheni-banki-shhodo-obslugovuvannja-zarplatnih-proektiv, відповідно до вимог пункту 4 Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1231, Міністерство фінансів України публікує перелік уповноважених банків станом на 01.02.2022. На сьогодні уповноваженими є 46 банків, серед яких під номером 2 зазначений АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Суд наголошує, що не надання для виплати недоотриманої пенсії виплатних реквізитів саме з АТ «Ощадбанк» не може позбавляти право позивача на отримання належних йому пенсійних виплат, які увійшли до спадщини.

Отже вимога позивача надати довідку про довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі довідки ВПО ОСОБА_1 та виплатні реквізити з АТ «Ощадбанк» є безпідставними.

При цьому, враховуючи те, що представником позивача не були дотримані вимоги п. 2.26 Порядку № 22-1 та не були надані: документ, що посвідчує особу заявника та свідоцтво про смерть, суд приходить висновку, які є основними документами, що також підтверджується представником позивача у позовній заяві, суд приходить висновку, що відповідач правомірно відмовив позивачу у виплаті недоотриманої пенсії.

Отже спірне рішення відповідача № П/С 44 від 25.04.2023 року є правомірним та не підлягає скасуванню.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що представник позивача не позбавлений можливості звернутися до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії надавши повний пакет документів Передбачений Порядком № 22-1.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про: визнання протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо винесення рішення П/С 44 від 25.04.2023 року та не виплати спадщини у вигляді коштів в сумі 47560,50 грн. на його власний рахунок - скасувавши його, стягнення з Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняти грошові кошти сумі 47560,50грн. на користь ОСОБА_1 .

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року суд відстрочив позивачеві сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

Оскільки, позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі та в зв`язку з тим, що суд прийшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а також враховуючи те, що адміністративний позов був поданий в системі «Електронний суд», суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь Державного бюджету України судовий збір за розгляд даної справи в розмірі 858,88 грн.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про: визнання протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо винесення рішення П/С 44 від 25.04.2023 року та не виплати спадщини у вигляді коштів в сумі 47560,50 грн. на його власний рахунок - скасувавши його, стягнення з Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняти грошові кошти сумі 47560,50грн. на користь ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Державного бюджету України судовий збір за розгляд справи у суді в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 29 серпня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Олішевська