Справа № 580/4379/23
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року справа № 580/4379/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії, Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України в особі Військово-лікарської комісії про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Целовальніченко Н.Є. в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центральної військово-лікарської комісії (01133, м. Київ, вул. Госпітальна, 16), Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України в особі Військово-лікарської комісії (49600, м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд. 63) в якому просить:

-визнати протиправними і скасувати рішення Військово-лікарської комісії при в/ч НОМЕР_1 Міністерства оборони України №4787 від 28.09.2022 у вигляді довідки та рішення Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України №598/2054 від 24.03.2023 щодо визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби, що були прийняті без врахування наявності захворювань, наслідків травми, які зумовлюють у мирний час непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час (пункти "а", "б" статей Розкладу хвороб, без індивідуальної оцінки) у воєнний час - непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, тобто, без врахування впливу сукупності його хронічних хвороб та його фізичного стану.

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України в особі Військово-лікарської комісії провести повторний медичний огляд позивача для встановлення ступеня придатності до військової служби з обов`язковим індивідуальним визначенням загального впливу всіх хронічних захворювань, пов`язаних із захистом Батьківщини та його фізичного стану для можливості без шкоди до здоров`я переносити фізичні та псіхо-емоціональні навантаження військової служби з наявністю захворювань: Гіпотеріоз; Ангіопатія сітківки двох очей; Гіпертонічна хвороба 1 ст; Гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба серця без (застійної) серцевої недостатності; Гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба з переважним ураженням серця без (застійної) серцевої недостатності Стан: Середньої важкості (ГІПЕРТОНІЧНА ХВОРОБА 1 СТ) Синусова тахікардія; Хронічний панкреатит; Пієлонефрит обох нирок з синдромом ренальної гіпертензії. Ожиріння 2 ст; Вертеброгенна тораколюмбалгія зі стійким больовим, м`язово-тонічним синдромами на тлі остеохондрозу п/к, грудного відділу, протрузії дисків 03-04 до 0,25 см; 04-05 до 0,25 см; 05-06 до 0,2 см; 06-07 до 0,2 см; 08-09 до 0,2 см; 09-010 до 0,2 см; перехідний L6 хребець, L6-81 до 0,3 см.

В обґрунтування позову представником позивача зазначено, що при проходженні ВЛК у в/ч НОМЕР_1 , останньою не було враховано встановлені діагнози: Гіпотеріоз; Ангіопатія сітківки двох очей; Гіпертонічна хвороба 1 ст; Гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба серця без (застійної) серцевої недостатності; Гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба з переважним ураженням серця без (застійної) серцевої недостатності Стан: Середньої важкості (ГІПЕРТОНІЧНА ХВОРОБА 1 СТ) Синусова тахікардія; Хронічний панкреатит; Пієлонефрит обох нирок з синдромом ренальної гіпертензії. Ожиріння 2 ст; Вертеброгенна тораколюмбалгія зі стійким больовим, м`язово-тонічним синдромами на тлі остеохондрозу п/к, грудного відділу, протрузії дисків 03-04 до 0,25 см; 04-05 до 0,25 см; 05-06 до 0,2 см; 06-07 до 0,2 см; 08-09 до 0,2 см; 09-010 до 0,2 см; перехідний L6 хребець, L6-81 до 0,3 см., які до розкладу хвороб є підставою для визнання непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Представник Військової частини НОМЕР_1 до суду подав відзив, в якому заперечував щодо задоволення позовних вимог, оскільки суди не наділені повноваженнями надання оцінки діагнозам та медичним показникам.

Представник Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України також подав відзив, в якому заперечував щодо задоволення позовних вимог, оскільки ВЛК в/ч НОМЕР_1 правомірно прийнято рішення щодо придатності позивача до військової служби згідно встановлених діагнозів. Наголошено, що придатність до військової служби встановлюється не за сукупністю хвороб, а за ступенем порушення функцій організму, що можуть спричинити відповідні захворювання.

Як встановлено судом, згідно виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №1707 від 14.07.2022 в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_1 , останній знаходився на лікуванні в терапевтичному відділенні з 06.07.2022 по 14.07.2022, діагноз: Нейроциркулярна дистонія за змішаним типом, Гострий назофаренгіт, Аліментарно-конституціональне ожиріння 2 ст., Викривлення носової перетинки.

08.09.2022 Військовою частиною НОМЕР_3 за №51 позивачу видано направлення на проходження ВЛК для визначення придатності до військовї служби в ЗСУ. Згідно медичної характеристики від 08.09.2022- загальний стан задовільний.

Згідно картки обстеження та медичного огляду №4787 від 28.09.2022 здійснено медичне обстеження ОСОБА_1 спеціалістами терапевтом, хірургом, невропатологом, ЛОР, офтальмологом, дерматовенерологом, психіатром, стоматологом, якими встановлено придатність останнього до військової служби.

На підставі проведеного обстеження 28.09.2022 ВЛК визнано придатним ОСОБА_1 до військової служби, про що видано довідку.

24.03.2023 ЦВЛК за вих. №598/2054 відмовила у задоволенні скарги представника позивача про ступінь придатності його до військової служби визначеного ВЛК 28.09.2022. Вказано, що встановлені солдату ОСОБА_1 діагнози постанови ВЛК в/ч НОМЕР_1 (довідка №4787 від 28.09.2022) прийнято вірно, оскільки прийняття постанови за сукупністю захворювань не передбачено. Наголошено, що подані додаткові документи не слугують підставами для виключення з військового обліку.

Вважаючи протиправним рішення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначається Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ Про військовий обов`язок і військову службу(далі - Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Згідно п. 5 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України.

У п. 1.1 глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого 14.08.2008 наказом Міністра оборони України №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (надалі - Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України), зазначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з п. 1.2 глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Відповідно до п. 2.1 глави 2 розділу I Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

У пп.2.6.1 п. 2.6 глави 2 розділу I Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України зазначено, що до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать госпітальні ВЛК. Госпітальна ВЛК створюється у військовому госпіталі, на госпітальному судні, у цивільному лікувально-профілактичному закладі, де обстежуються і лікуються військовослужбовці. На особливий період госпітальна ВЛК створюється в усіх військових санаторіях. (пп. 2.7.1 п. 2.7 глави 2 розділу I Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України).

Відповідно до пп.2.7.3 п. 2.7 глави 2 розділу I Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України на госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається: -проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення; ведення книги протоколів ВЛК та здавання її в архів; проведення контролю за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду, терміном проведення обстеження; проведення разом із провідними медичними спеціалістами ВМКЦ регіонів та начальниками медичної служби військових частин, що знаходяться у зоні відповідальності військового лікувального закладу, детального аналізу визнання військовослужбовців непридатними (обмежено придатними) до військової служби, розробка пропозицій щодо покращення стану здоров`я військовослужбовців та попередження їх дострокового звільнення з військової служби за станом здоров`я. Узагальнення пропозицій та надання їх до штатної ВЛК. Рекомендації штатних ВЛК щодо організації лікувально-діагностичної роботи в цілях військово-лікарської експертизи є обов`язковими для виконання.

Відповідно до п.1.2 глави 1 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3). Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).

Згідно пп б п. 6.1 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України направлення на медичний огляд проводиться військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Відповідно до п. 6.8 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України на осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - історія хвороби. Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, окулістом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями. Огляд вказаними лікарями військовослужбовців, направлених на ВЛК для вирішення питання про потребу у відпустці за станом здоров`я або у звільненні від виконання службових обов`язків, проводиться за медичними показаннями.

Згідно п. 6.10 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії). Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби.

Як встановлено судом, картка обстеження та медичного огляду №4787 від 28.09.2022 ОСОБА_1 містить відомості про проходження всіх спеціалістів визначених Положенням.

Судом враховано п. 20.4 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України яким передбачено, що у воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову "придатний до військової служби", за винятком статей 2-в, 4-в, 5-в, 12-в, 13-в, 14-в, 17-в, 21-в, 22-в.

Відповідно Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, придатність до військової служби встановлюється не за сукупністю хвороб чи станів, а за ступенем порушення функцій організму, що можуть спричиняти відповідні захворювання, стани чи фізичні вади.

При чому, суд погоджується з доводами відповідачів, що військовослужбовцю ОСОБА_1 не було діагностовано захворювань та станів, які згідно розкладу хвороб, станів та фізичних вад, ставили під сумнів обгрунтованість прийнятої довідки, що і не спростовується представником позивача.

Діагнози позивача згідно Пояснень щодо застосування Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 2 до Положення № 402)) не зумовлюють значне чи помірне порушення функцій організму. А наявність інших захворювань на які вказує позивач (гіпотиреозу, гіпертонічна хвороба і т.д.), має бути діагностовано стаціонарно у спеціалізованому лікувальному закладі (згідно пояснень до застосування Розкладу хвороб).

Доказів того, що ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування з приводу вищезазначених захворювань у спеціалізованому лікувальному закладі, а ВЛК військової частини НОМЕР_1 зазначений факт не врахувало при прийнятті постанови ВЛК від 28.09.2022, надано не було.

Суд також погоджується з твердженнями відповідачів, що на ступінь придатності до військової служби не впливає загальна кількість встановлених хвороб та фізичних станів.

З огляду на викладене, підстави для скасування постанови ВЛК військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2022 та рішення Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України №598/2054 від 24.03.2023 і направлення на повторний медичний огляд ВЛК відсутні.

Суд звертає увагу на правові висновки Верховного Суду у цій категорії справ. Так, Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 зробив правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на пункт 3.13 глави 3 розділу II Положення №402. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом із цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частинами першою-третьою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Петро ПАЛАМАР