Справа № 280/1832/20
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року Справа № 280/1832/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Класичного приватного університету до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Класичного приватного університету (далі-позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.03.2020 №Ю-9218-449.

Ухвалою суду від 06.04.2020 судом відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 03.06.2020 провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №280/4759/18.

Ухвалою суду від 28.11.2022 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 11.01.2023 замінено відповідача Головне управління ДПС у Запорізькій області () його правонаступником Головним управлінням ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663).

Крім того, ухвалою суду від 11.01.2023 зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі №280/1067/20.

Ухвалою суду від 22.05.2023 провадження у справі поновлено.

27.06.2023 судом закрито підготовче провадження у справі та розпочато розгляд справи по суті.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що на адресу позивача надійшла спірна вимога, відповідно до якої відповідач вимагає сплатити недоїмку в сумі 1 503 229,23 грн., штрафи в сумі 472206,64 грн. та пеню в розмірі 198554,06 грн. Позивач вважає отриману вимогу безпідставною, оскільки на дату її формування позивачем в судовому порядку оскаржується вимога про сплату від 07.02.2020, суми визначені в якій увійшли і у вимогу від 05.03.2020. Також позивач вказував на те, що ним у судовому порядку оскаржується рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску. У подальшому представник позивача вказував на те, що всі попередні рішення про плату боргу з єдиного внеску та застосування штрафних санкцій, були скасовані у судовому порядку, що додатково свідчить про безпідставність формування вимоги, що є предметом розгляду даної справи. Просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначив, що За порушення термінів сплати єдиного внеску винесено Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 24.10.2019 №/826 за період з 21.07.2017 до 17.10.2019 на загальну суму 507395,16 грн., а саме: ШС у загальній сумі 378043,74 грн. та пеня в сумі 129 351,42 грн., згідно вимог чинного законодавства. За порушення термінів сплати єдиного внеску винесено Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 24.01.2020 р № /826 за період з 21.06.2019 р. до р. на загальну суму 163 365,54 грн., згідно вимог чинного законодавства. Нарахування в інтегрованій картці платника єдиного внеску Класичний приватний університет проведені відповідно вимог чинного законодавства: Сума боргу зазначена у вимозі від 05.03.2020 року № Ф-9218-49 на суму 2 173 989,93 грн. складається з нарахувань: Нарах, плат, самост. о.п. по строку (декл. термін спл. пот. рік) Нарахування єдиного внеску № від 17.09.2019 терм.спл. 20.09.2019 р. на суму 171758,09 грн. Нарах, плат, самост. о.п. по строку (декл. термін спл. пот. рік) Нарахування єдиного внеску № від 15.10.2019 терм. спл. 21.10.2019 р. на суму 280066.86 грн. Нарах, плат, самост. о.п. по строку (декл. термін спл. пот. рік) Нарахування єдиного внеску № від 15.11.2019 терм.спл. 20.11.2019 р. на суму 295413.7 грн. Нарах, плат, самост. о.п. по строку (декл. термін спл. пот. рік) Нарахування єдиного внеску № від 06.12.2019 терм.спл. 20.12.2019 р на суму 313916.63 грн. Нарах, плат, самост. о.п. по строку (декл. термін спл. пот. рік) Нарахування єдиного внеску № від 14.01.2020 терм.спл. 20.01.2020 р. на суму 326861.25 грн. Нарах, плат, самост. о.п. по строку (декл. термін спл. пот. рік) Нарахування єдиного внеску № від 14.02.2020 терм.спл. 20.02.2020 р. на суму 115212.7 грн. Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № від 24.10.2019 року на загальну суму 507395,16 грн. Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № від 24.01.2020 року на загальну суму 163365,54 грн. Зазначає, що відповідно до інтегрованої картки платників податків ІТС «Податковий блок» по КПУ за кодом бюджетної класифікації 71010000 станом на 03.04.2020 р. сума боргу складає 2 296 579,83 грн. З урахуванням викладеного у відзиві та додатково поданих поясненнях, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

З матеріалів справи судом встановлено, що 05.03.2020 ГУ ДПС у Запорізькій області складено та направлено позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-9218-49, відповідно до якої позивача зобов`язано сплатити заборгованість з єдиного внеску на загальну суму 2 173 989,93 грн., у т.ч. недоїмка 1 503 229,23 грн., штрафи 472206,64 грн. та пеня 198554,06 грн.

Позивач, не погодившись з правомірністю формування спірної вимоги, звернувся з даним позовом до суду.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначаються Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст.1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як зазначено у пункті 1 частини 1 статті 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб -підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно з частиною 8 статті 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4,5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до підпункту 6 частини 1 статті 1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною 4 статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція № 449).

Згідно з пунктом 1 розділу VI Інструкції №449 до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У відповідності до пункту 3 розділу VI Інструкції, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

платник має на кінець календарного місяця, недоїмку зі сплати єдиного внеску;

платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом десяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);

платникам, зазначеним у підпунктах 3 та 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п`ятнадцяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Пунктом 4 вказаного розділу Інструкції визначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Суд зазначає, що у вимозі про сплату боргу (недоїмки) №Ю-9218-49 від 05.03.2020 контролюючим органом вимагається від позивача сплатити борг по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 2 173 989,93 грн., у т.ч. недоїмка 1 503 229,23 грн., штрафи 472206,64 грн. та пеня 198554,06 грн., який виник станом на 29.02.2020, відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Разом з тим, судом встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.02.2020 по справі №280/4759/18 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 18.09.2018 за №/826, яким до Класичного приватного університету застосовано штраф у сумі 445177 грн. 44 коп. (20% з 01.01.2015) за період з 21.06.2017 по 06.09.2018 та нараховано пеню у розмірі 85635 грн. 87 коп. (0,1% від суми недоїмки).

Крім того, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.09.2022 по справі №280/1067/20 визнати протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2020 № Ю-9218-49.

Також, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.03.2021 по справі №280/6326/19 визнано протиправним та скасовано Рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № /826 від 24 жовтня 2019 року, яким до Класичного приватного університету застосовано штраф у сумі 378043 грн. 74 коп. (20% з 01 січня 2015 року) за період з 21 липня 2017 року до 17 жовтня 2019 року та нараховано пеню у розмірі 129351 грн. 42 коп. (0,1% від суми недоїмки).

Крім того, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.11.2021 по справі №280/1708/20 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № /826 від 24.01.2020, яким до КЛАСИЧНОГО ПРИВАТНОГО УНІВЕРСИТЕТУ застосовано штраф у сумі 94162,90 грн. та нараховано пеню у розмірі 69202,67 грн.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що фактично до спірної вимоги контролюючим органом було включено суми заборгованостей, які у подальшому скасовані у судовому порядку.

Відповідачем документально не обґрунтовано та не вирахувано безспірну суму недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 29.02.2020, яка виникла на підставі офіційної звітності позивача по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та яка, можливо, на день вирішення даного публічно-правового спору є дійсно сплаченою.

Однак, суд за наявними матеріалами справи не може вирахувати вірну суму недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 29.02.2020, а тому з метою захисту прав та інтересів позивача вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.03.2020 №Ю-9218-49 у повному обсязі.

Також, суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що позивачем сплачено суму заборгованості визначену у спірній вимозі, оскільки такі обставини жодним чином не свідчать про правомірність формування такої вимоги.

Суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 11.04.2013 р. по справі "Вєренцов проти України", в якому Суд зазначив, що саме законодавство має бути сформульованим з достатньою чіткістю, щоб надати особі можливість визначити, чи буде її поведінка суперечити закону, та якими можуть бути вірогідні наслідки порушень. Передбачення у національному законодавстві чітких визначень є істотною умовою для того, щоб закон залишався нескладним для розуміння та застосування, а також для запобігання спробам регулювати діяльність, яка не підлягає регулюванню.

Крім того, у рішенні від 03.04.2008 по справі "Корецький та інші проти України", ЄСПЛ наголосив, що закон має бути сформульований з достатньою чіткістю. Щоб положення національного закону відповідали цим вимогам, він має гарантувати засіб юридичного захисту від свавільного втручання органів державної влади у права особи.

У рішенні від 09.01.2013 по справі "Олександр Волков проти України" (OleksandrVolkov v. Ukraine), заява № 21722/11 ЄСПЛ наголошено, що чіткість і передбачуваність закону, вимоги до "якості" закону визначають принцип законності, який частково співпадає з принципом верховенства права, одним з визначальних проявів якого є принципи "доброго врядування" і "належної адміністрації".

Крім того, у п.п. 70, 71 рішення у справі RYSOVSKYY v. UKRAINE ("Рисовський проти України") заява № 29979/04 Європейським судом з прав людини підкреслено особливу важливість принципу "належного урядування", відповідно до якого, в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). При цьому, Суд наголосив, що саме на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій та мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року).

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Водночас, постулатом адміністративного процесуального законодавства є презумпція винуватості відповідача у справі - суб`єкта владних повноважень (ч.2 ст.77 КАС України).

У свою чергу податковим законодавством презюмується правомірність рішень, дій та бездіяльності платника податків (ст. 4 ПК України).

Зазначене в сукупності обумовлює покладення обов`язку доказування в податкових спорах на податковий орган, який у відповідності до принципу офіційного з`ясування обставин справи повинен доводити в суді обставини, що стали підставою для нарахування платнику податків спірних податкових зобов`язань, та правомірність прийняття свого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 20.02.2018 у справі № 817/149/17, від 29.03.2018 у справі № 813/2758/16 та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковим для суду при вирішенні даної справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Класичного приватного університету (69002, м.Запоріжжя, вул.Жуковського, буд.70-Б, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166, ) про визнання протиправною та скасування вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) від 05.03.2020 №Ю-9218-49.

Стягнути на користь Класичного приватного університету судовий збір в розмірі 21020,00 грн. (двадцять одна тисяча двадцять гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова