Справа № 200/1465/19-а
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2023-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2023 року Справа№200/1465/19-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Череповського Є.В.,

при секретарі Новікової С.А.,

за участю:

представника відповідача Сніжко М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз (, юридична адреса: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Південна, буд. 1) до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (61052, Харківська обл., місто Харків, вул. Благовіщенська, будинок 30, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44131658) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 19.10.2018 року № ,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз (далі Позивач, ПАТ «Донецькобгаз») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 19.10.2018 року № про збільшення суми грошового зобов`язання за екологічним податком (надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення) в розмірі 3 718 069 грн. 94 коп., в тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 2 947 455 грн. 94 коп. та за штрафними санкціями в сумі 743 614,00 грн.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, як вважає Позивач, податкове повідомлення рішення, яке оскаржується, винесене Відповідачем з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань оподаткування.

Зазначає, що перевірка проведена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки метан є парниковим газом та не відноситься до забруднюючих речовин та відповідно до діючого законодавства викиди метану не нормуються.

Вказує на те, що, як вважає Позивач, при визначені об`єкту оподаткування по екологічному податку контролюючим органом необґрунтовано взятий весь об`єм виробничо-технологічних втрат природного газу як об`єм викидів в атмосферне повітря, оскільки об`єкт оподаткування екологічним податком визначається шляхом встановлення фактичних обсягів викидів стаціонарними джерелами забруднення.

Крім того, вказує на те, що відповідно до норм чинного законодавства метан є парниковим газом та парникові гази не є забруднюючими речовинами в розумінні норм чинного законодавства, яке регулює спірні питання.

Враховуючи наведене, просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 01.02.2019 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС України було залишено без руху.Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання суду документу про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ухвалою суду від 19.02.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/1465/19-а. Призначино підготовче засідання.

У відзиві на позовну заяву Відповідач вказав на її безпідставність та зазначив, що податкове повідомлення - рішення, яке оскаржується, винесене податковим органом в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством з питань оподаткування.

Зазначив, що згідно наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 14.03.2002 року № 104 Про затвердження переліку речовин, які входять до твердих речовин та вуглеводнів і за викиди яких справляється збір метан, як одна з основних складових природного газу, є речовиною, яка входить до вуглеводнів і за викиди яких справляється екологічний податок, за ставками, визначеними статтею 243 Податкового кодексу України.

Відповідач наголосив на тому, що Позивач, як оператор газорозподільних мереж, що придбає природний газ для виробничо-технологічних витрат та нормованих витрат, а також послуги балансування обсягів природного газу, зобов`язане нараховувати та сплачувати екологічний податок з викидів метану в атмосферне повітря, оскільки такий газ не споживається кінцевими споживачами, а обсяги такого газу (метану) фактично є викидами в атмосферне повітря.

Рівень граничних ВТВ газу визначається на підставі розрахунків, виконаних на базі Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Мінпаливенерго від 30 травня 2003 року N 264 та зареєстрованої Мін`юстом 9 липня 2003 року за N 571/7892.

Рівень граничних нормованих втрат газу визначається на підставі розрахунків, виконаних на базі Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Мінпаливенерго від 30 травня 2003 року N 264 та зареєстрованої Мін`юстом 9 липня 2003 року за N 570/7891, і Методики визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі не приведення об`єму газу до стандартних умов, затвердженої наказом Мінпаливенерго від 25 жовтня 2003 року N 595 зареєстрованої Мін`юстом 25 грудня 2003 року за N 1224/8545.

Перевіркою встановлено, що на виконання наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 23.11.2011 № 737, що зареєстрований Мін`юстом 29.11.2011р. за № 1361/2009 «Про визначення розмірів нормованих втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах» ПАТ «Донецькоблгаз»» розраховуються обсяги нормованих втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу газорозподільних мережах, відповідно до Методик, що затверджені наказом Міністерства палива та енергетики України 30.05.2003р. № 264, зареєстрований в Мінюсті 9 липня 2003 р. за N 570/7891.

ПАТ «Донецькоблгаз» надано щомісячні «Акти-розрахунки виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат природного газу» за період з червня 2015р. по червень 2017р., складені відокремленими структурними підрозділами ПАТ «Донецькоблгаз» та підписані комісіями по філіям у складі голови комісії та членів комісії.

Відокремленими структурними підрозділами ПАТ «Донецькоблгаз» розраховано обсяги нормованих втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах відповідно до Методик.

Листом №7/254-18 від 17.01.2018 року Міністерство екології та природних ресурсів повідомило Офіс ВПП, що фактичні обсяги забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами визначаються суб`єктами господарювання відповідно до затверджених в установленому порядку Методик та питомих викидів. Тобто, інструментально зазначені викиди не вимірюються.

Враховуючи наведене, просить в задоволені адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначито справу до судового розгляду по суті.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року у справі №200/1465/19-а адміністративний позов було задоволено повністю.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року у справі № 200/1465/19-а залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 серпня 2022 року Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі № 200/1465/19-а скасовано, а справу № 200/1465/19-а направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний Суд у даній справі дійшов висновку, що позивач зобов`язаний сплатити екологічний податок з обсягів природного газу на виробничо-технологічні (нормовані) втрати та виробничо-технологічні витрати, оскільки ці обсяги є викидами забруднюючої речовини (метану) в атмосферне повітря стаціонарними джерелами за ставкою, встановленою пунктом 243.1 статті 243 ПК України для вуглеводнів.

Проте зазначив, що ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції, який під час нового розгляду повинен дослідити надані сторонами докази щодо визначення обсягу фактичних викидів метану, який підлягає оподаткуванню екологічним податком, зокрема надати оцінку розрахункам податкового органу.

В результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Череповського Є.В. для подальшого розгляду адміністративної справи № 200/1465/19-а, яка надійшла з Верховного Суду.

Ухвалою суду від 17.10.2022 року прийнято до провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 19.10.2018 року № . Розгляд справи прийнято проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.06.2023 року було замінено відповідача Офіс великих платників податків ДПС в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС України його правонаступником Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків (61052, Харківська обл., місто Харків, вул. Благовіщенська, будинок 30, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44131658).

Ухвалою суду від 15.06.2023 року було змінено найменування позивача у справі з Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз на Приватне акціонерне товариство По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз.

Представником Позивача було надано письмові пояснення, в яких останній зазначив, що в ході податкової перевірки, що оформлена актом податковий орган дійшов хибного висновку, що у період: з 08.06.2015р. по 30.06.2017р. розраховані за методиками (прогностично-математичним способом) виробничо-технологічні втрати та виробничо-технологічні витрати структурних підрозділів Позивача є реальними викидами в атмосферу, а тому і нарахував на частку метану в таких викидах екологічний податок.

Тобто, викидом є не що інше як безпосереднє, фактичне надходження забруднюючої речовини (в нашому випадку метану у складі природного газу) в атмосферу.

В той же час, в ході перевірки податковим органом не встановлювалось та не перевірялось жодним способом чи методом (ні інструментальним ні порівняльним) безпосереднє, фактичне надходження метану у складі природного газу в атмосферу.

Разом з тим, як вбачається з Акту перевірки (сторінки 22-25) та розрахунку екологічного податку (додаток 9 Акту перевірки), контролюючим органом обсяги викидів природного газу ототожнено із сумарним показником розрахованих за методиками (тобто математичним, формульним способом) граничних питомих очікуваних обсягів нормативних втрат природного газу при транспортуванні та виробничо-технічних потреб, а не з фактичними викидами в атмосферу.

При цьому, вчинення відповідних розрахунків за Методиками обумовлене необхідністю виконання вимог пункту 2 глави 6 розділу III Кодексу газорозподільних систем та є (як прямо вказано цій нормі) очікуваними об`ємами (обсягами) втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ, а не фактичними.

Таким чином, розраховані за Методиками обсяги виробничо-технологічних втрат та витрат природного газу є плановими (очікуваними), а не фактичними та аж ніяк не є обсягами фактичних викидів природно газу у складі якого є метан.

В даному випадку, варто зауважити, що положення Методик доцільно і правильно застосовувати виключно в контексті розкриття сутності виробничо-технологічних витрат та втрат (нормованих втрат) газу, а не для визначення фактичних викидів.

Окрім викладеного, також, слід зауважити на хибності та дефектності проведених податковим органом розрахунків.

Так, за розрахунком екологічного податку (додаток 9 до Акту перевірки) вбачається, що показники обсягу природного газу, які контролюючий орган використав у рядках другого стовпчика вказаного розрахунку є сумою показників виробничо-технічних потреб та нормативних втрат при транспортуванні у відповідних періодах (ці показники наведені в таблицях на сторінках 22-25 Акту перевірки (перші дві колонки кожного місяця).

Тобто, податковий орган при визначені обсягів викидів метану взяв цифру показників природного газу для виробничо-технічних потреб, які взагалі не мають нічого спільного із фактичними виробничо-технічними витратами/втратами.

Крім того, вартує зауважити, що для обрахунку сум екологічного податку з викидів метану у складі природного газу необхідні точні показники частки метану в компонентному складі природного газу, а також точні показники густини метану, однак Акт перевірки, взагалі, не містить відомостей, щодо частки метану в компонентному складі природного газу, а також інформації щодо густини.

В той же час, з розрахунку екологічного податку (додаток 9 до Акту перевірки) вбачається (колонки 3 та 4), що податковий орган використав якісь середні показники частки метану газі за квартал, а не точні достовірні значення.

При цьому як вказано в Акті перевірки, відповідні значення частки метану нібито отримані від інспекторів Державної екологічної інспекції, однак Акт такими особами не підписаний.

Отже з огляду на дефектність висновків в Акті перевірки та дефектність розрахунків екологічного податку, винесене податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Представником Відповідача було надано додаткові пояснення, в яких останній зазначив, що Актом перевірки встановлено, що придбаний ПАТ «Донецькоблгаз» природний газ використовувався на виробничо - технологічні витрати та виробничо - технологічні втрати (визначені згідно методики 1 та методики 2) та є втратами (витратами) природного газу саме через газорозподільні та внутріишьобудинкові мережі, які є стаціонарними джерелами забруднення. У відповідності до ст.1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» дані втрати (витрати) є викидами та об`єктом оподаткування екологічним податком.

Джерело викиду, згідно із Законом України «Про охорону атмосферного повітря» - об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб, тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.

На підставі паспортів фізико-хімічних показників природного газу, наданих ПАТ «донецькоблгаз» до перевірки, визначено середній відсоток метану, та густину метану за перевіряємий період. Розрахунок середніх показників наведено у додатках № 5, № 6, № 7 до акту перевірки.

Актом встановлено, що ПАТ «Донецькоблгаз» як оператор газорозподільних мереж, що придбаває природний газ для виробничо-технологічних витрат та нормованих витрат, а також послуги балансування обсягів природного газу, зобов`язане нараховувати та сплачувати екологічний податок з викидів метану в атмосферне повітря, оскільки такий газ не споживається кінцевими споживачами, а обсяги такого газу (метану) фактично є викидами з атмосферне повітря.

В цілому зазначив, що придбаний ПАТ «Донецькоблгаз» природний таз використовувався на виробничо- технологічні витрати та виробничо - технологічні втрати (визначені згідно методики 1 та методики 2) та е втратами (витратами) природного газу саме через газорозподільні та внутрішньобудинкові мережі, які є стаціонарними джерелами забруднення.

Ухвалою суду від 26.07.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача надав пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві, заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

ПАТ по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (), місцезнаходження юридичної особи: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Південна, буд. 1.

26.09.2018 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України здійснена документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз з питань повноти нарахування та сплати екологічного податку з викидів забруднюючої речовини метан за період з 08 червня 2015 року по 30 червня 2017 року, за результатами якої складений акт № 54/28-10-50-12-08/03361075.

Під час перевірки податковим органом встановлені порушення ПАТ по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз вимог чинного законодавства, а саме, п.п. 242.1.1 п. 242.1 ст. 242, п. 249.2, п. 249.3 ст. 249 Податкового кодексу України, в результаті чого занижена сума екологічного податку з викидів забруднюючої речовини метан в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення на загальну суму 2 974 455 грн. 94 коп., в т.ч. за період ІІІ квартал 2015 року в сумі 109 075 грн. 02 коп., IV квартал 2015 року в сумі 344 515 грн. 32 коп., І квартал 2016 року в сумі 447 738 грн. 73 коп., II квартал 2016 року в сумі 361 348 грн. 06 коп., III квартал 2016 року в сумі 322 774 грн. 41 коп., IV квартал 2016 року в сумі 427 018 грн. 12 коп., І квартал 2017 року в сумі 560 028 грн. 38 коп., II квартал 2017 року в сумі 401 957 грн. 90 коп.

На підставі акту перевірки Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України прийняте податкове повідомлення рішення від 19.10.2018 року № про збільшення суми грошового зобов`язання за екологічним податком (надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення) в розмірі 3 718 069 грн. 94 коп., в тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 2 947 455 грн. 94 коп. та за штрафними санкціями в сумі 743 614 грн.

Крім того, судом встановлено, що 26.06.2015 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, ПАТ по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз надана ліцензія на здійснення розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, строк дії якої продовжений відповідно до Протокольного рішення від 21.04.2015 року № 1 на період проведення антитерористичної операції.

ПАТ «Донецькоблгаз» до перевірки було надано «Дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами» з додатками, що видані ПАТ "Донецькоблгаз" Департаментом екології та природних ресурсів Донецької облдержадміністрації.

Згідно даних інформаційних систем ДФС України, а саме ІС «Податковий блок», ПАТ «Донецькоблгаз» було надано «Податкові декларації екологічного податку», в яких задекларовано податкове зобов`язання за викидами забруднюючої речовини «243.1.010, вуглеводні» наступною величиною: 2 квартал 2015р. 587,25 грн., 3 квартал 2015р. 575,08 грн., 4 квартал 2015р. 530,01 грн., 1 квартал 2016р. 667,92 грн., 2 квартал 2016р. 693,16 грн., 3 квартал 2016р. 690,02 грн., 4 квартал 2016р. 672,06 грн., 1 квартал 2017р. 3,36 грн., 2 квартал 2017р. 47,57 грн.

Перевіркою встановлено, що ПАТ «Донецькоблгаз» укладено договір з ПАТ «НАК «Нафтогаз України" () № 13-384-ВТВ від 24.01.2013р. на купівлю природного газу для використання ПАТ «Донецькоблгаз» виключно для виробничо- технологічних витрат та нормованих втрат. На виконання умов вищевказаного договору ПАТ «НАК «Нафтогаз України" виписано на адресу ПАТ «Донецькоблгаз» акти приймання- передачі газу на загальну суму 83 902 099,52 грн. В зв`язку з чим придбаний у червні - грудні 2015р. у ПАТ «НАК «Нафтогаз України» природний газ для виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат об`ємом 9 869,328 тис. м.куб в бухгалтерському обліку Головного підприємства по Авізо оформлено передачею на відокремлені структурні підрозділи.

Перевіркою встановлено, що ПАТ «Донецькоблгаз» укладено договір з ПАТ «НАК «Нафтогаз України" () № 16-044-ВТВ від 30.12.2015р.на купівлю природного газу для використання ПАТ «Донецькоблгаз» виключно для виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат.

На виконання вимог п.п. 3.3. п. 3 Договору № 16-044-ВТВ від 30.12.2015р. ПАТ «Донецькоблгаз» було складено акти приймання-передачі газу та надані Постачальнику ПАТ «НАК «Нафтогаз України». У січні-вересні 2016р. придбано природного газу 19 221,75 тис. м.куб на суму 144 881 309,65 грн. у ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Функцію з розподілення та постачання газу на ПАТ «Донецькоблгаз» здійснюють відокремлені структурні підрозділи згідно з Положенням, затвердженим наглядовою Радою ПАТ «Донецькоблгаз» протоколом № 149 від 10.08.2015р. В зв`язку з чим поставлений у січні-вересні 2016р. природний газ в бухгалтерському обліку Головного підприємства по Авізо оформлено передачею на відокремлені структурні підрозділи.

Перевіркою встановлено, що ПАТ «Донецькоблгаз» укладено 01.08.2016р. договір з ПАТ «Укртрансгаз» () № транспортування природного газу. За цим договором (п. 2.3.) Оператором ПАТ «Укртрансгаз» можуть бути надані Замовнику ПАТ «Донецькоблгаз» наступні послуги: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи, послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій, послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї. На виконання умов вищевказаного договору ПАТ «Укртрансгаз» виписано на адресу ПАТ «Донецькоблгаз» акти надання послуг балансування обсягів природного газу, в яких зазначено обсяг негативного місячного небалансу ПАТ «Донецькоблгаз» за місяць в тис. куб.м. До перевірки ПАТ «Донецькоблгаз» було надано службові записки від заступника голови правління по газу Короткевича-Лещенка А.М., начальника відділу балансів та РГ Акопова О.В., начальника управління ОГ та АРГ Акопова О.В, складені на адресата: голова правління ПАЇ «Донецькоблгаз», згідно яких обсяг небалансу за Актами надання послуги балансування ПАТ "Укртрансгаз" розподілено по категоріям споживачів, в т.ч. на ВТВ. На виконання умов вищевказаного договору ПАТ «Укртрансгаз» виписано на адресу ПАТ «Донецькоблгаз» акти надання послуг балансування обсягів природного газу, обсяг небалансу за якими розподілено (повністю/частково) на ВТВ.

До перевірки ПАТ «Донецькоблгаз» надані щомісячні акти-розрахунки виробничо- технологічних витрат та нормованих втрат природного газу за період з червня 2015р. по червень 2017р., складені відокремленими структурними підрозділами ПАТ «Донецькоблгаз» та підписані комісіями по філіям у складі голови комісії та членів комісії, в яких зазначено обсяги виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат.

Так, згідно актів-розрахунків виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат природного газу, обсяги виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат в розрізі відокремлених структурних підрозділів:

За червень-грудень 2015 року складають: природний газ для виробн.-техн. Витрат 181,751 тис. м.куб., природний газ для виробн.-техн. Втрат 9 687,577 тис. м.куб.

За 2016 рік складають: природний газ для виробн.-техн. Витрат 367,523 тис. м.куб., природний газ для виробн.-техн. Втрат 26 943,028 тис. м.куб.

За І півріччя 2017 року складають: природний газ для виробн.-техн. Витрат 246,503 тис. м.куб., природний газ для виробн.-техн. Втрат 15 586,220 тис. м.куб.

Відокремленими структурними підрозділами ПАТ «Донецькоблгаз» розраховано обсяги нормованих втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу газорозподільних мережах відповідно до Методик. Так, по ПАТ «Донецькоблгаз» вказаний розрахунок склав тис. м.куб.:

За червень-грудень 2015 року: методика 1 181,757, методика 2 7756,509, методика 3 1931,068, всього 9869,328.

За 2016 рік: методика 1 367,523, методика 2 20899,126, методика 3 6043,902, всього 27310,551.

За І півріччя 2017 року: методика 1 246,503, методика 2 11 269,383, методика 3 4 316,837, всього 15 832,723.

До перевірки ПАТ «Донецькоблгаз» Державною екологічною інспекцію листом від 20.09.2018р. № 02-1624 до Харківського управління Офісу ВПП ДФС було надано Довідку «щодо проведення спільних контрольно-переврочних заходів з питання повноти нарахування та сплати екологічного податку за викиди забруднюючої речовини «метан» ПАТ «Донецькоблгаз» () з 08.06.2015 року по 30.06.2017 року» від 20.09.2018р. № б/н, в якій зазначено:

На ПАТ «Донецькоблгаз» на всі промислові майданчики та відокремлені підрозділи в наявності дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря видані департаментом екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації, також в наявності звіти про інвентаризацію стаціонарних джерел викидів підприємства та документи, у яких обгрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди. Згідно дозволів на викиди забруднюючих речовин для метану гранично-допустимі викиди відповідно до законодавстваине встановлені, регулювання метану встановлено за масовою витратою г/с наведеною в характеристиці джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та їх параметрів для кожного джерела викиду.

Відокремленими структурними підрозділами ПАТ «Донецькоблгаз» розраховано обсяги нормованих втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах за період з 08.06.2015 року по 30.06.2017 року відповідно до Методик. Вказаний розрахунок відповідно до довідки за підписом Голови правління ПАТ «Донецькоблгаз» Федорченко В.М. склав: червень 2015р. 177,114 т., липень 2015р. 378,450 т., серпень 2015р. 485 т., вересень 2015р. 1012,632 т., жовтень 2015р. 2028,48 т., листопад 2015р. 2567,738 т., грудень 2015р. 3219,914 т., січень 2016р. 4084,784 т., лютий 2016р. 3242,429 т., березень 2016р. 2907,471 т., квітень 2016р. 2002,929 т., травень 2016р. 1455,605 т., червень 2016р. 1335,824 т., липень 2016р. 1345,763 т., серпень 2016р. 1427,467 т., вересень 2016р. 1419,475 т., жовтень 2016р. 1853,576 т., листопад 2016р. 2723,208 т., грудень 2016р. 3512,02 т., січень 2017р. 4384,168 т., лютий 2017р. 3602,384 т., березень 2017р. 3072,137 т., квітень 2017р. 1929,894 т., травень 2017р. 1502,943 т., червень 2017р. 1341,242.

Згідно довідки за підписом Голови правління ПАТ «Донецькоблгаз» ОСОБА_1 (додається) про хімічний склад газу, який використовувався для компенсації технологічних втрат за період з 08.06.2015 року по 30.06.2017 року визначено середній відсоток метану в природному газі та густину за вищевказаний період: з 08.06.2015 по 30.06.2015: середній відсоток 90,3810% мол., густина 0,7424 кг/м.куб., ІІІ квартал 2015 року: середній відсоток 90,5450 % мол., густина 0,7352 кг/м.куб., ІV квартал 2015 року: середній відсоток 93,6820 % мол., густина 0,7127 кг/м.куб., І квартал 2016 року: середній відсоток 92,7290 % мол., густина 0,6821 кг/м.куб., ІІ квартал 2016 року: середній відсоток 92,5279 % мол., густина 0,7277 кг/м.куб., ІІІ квартал 2016 року: середній відсоток 92,4583 % мол., густина 0,7294 кг/м.куб., ІV квартал 2016 року: середній відсоток 91,8403 % мол., густина 0,7278 кг/м.куб., І квартал 2017 року: середній відсоток 93,5138 % мол., густина 0,7164 кг/м.куб., ІІ квартал 2017 року: середній відсоток 92,4480 % мол., густина 0,7259 кг/м.куб.,

Розрахунок обсягів викиду метану в частині використання газу на виробничо-технологічні витрати та втрати за період з 08.06.2015 року по 30.06.2017 року наведено в таблиці: з 08.06.2015 по 30.06.2015 118,84146 т., ІІІ квартал 2015 року 1248,8830 т., ІV квартал 2015 року 5218,604 т., І квартал 2016 року 6450,7136 т., ІІ квартал 2016 року 3228,1636 т., ІІІ квартал 2016 року 2827,5218 т.,ІV квартал 2016 року 5406,6674 т., І квартал 2017 року 7408,5791 т., ІІ квартал 2017 року 3203,7588 т. Всього: 35111,7381 т. Вказаний розрахунок здійснено шляхом: обсяги нормованих втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах, т. * середня частка метану в компонентному складі природного газу, % мол. * середній показник густини абсолютної, кг/м.куб = обсяг викиду метану, т.

Відповідно до довідки за підписом Головного бухгалтера ПА`Г «Донецькоблгаз» ОСОБА_2 обсяг викидів метану від стаціонарних джерел викиду відповідно до дозволів на викиди та сума сплаченого податку склали: ІІ квартал 2015 року: обсяг викидів 0,01348962 т., сума сплаченого податку 1527,75 грн., ІІІ квартал 2015 року: обсяг викидів 0,00201342 т., сума сплаченого податку 1934,77 грн., ІV квартал 2015 року: обсяг викидів 0,070651579 т., сума сплаченого податку 3122,89 грн., І квартал 2016 року: обсяг викидів 0,061800484 т., сума сплаченого податку 6048,38 грн., ІІ квартал 2016 року: обсяг викидів 0,009406839 т., сума сплаченого податку 2531,13 грн., ІІІ квартал 2016 року: обсяг викидів 0,003067553 т., сума сплаченого податку 3276,5 грн.,ІV квартал 2016 року: обсяг викидів 0,084518521 т., сума сплаченого податку 5119,43 грн., І квартал 2017 року: обсяг викидів 0,136402964 т., сума сплаченого податку 18368,68 грн., ІІ квартал 2017 року: обсяг викидів 0,015279783 т., сума сплаченого податку 4326,21 грн.

Позивач, не погодившись із висновками викладеними Відповідачем у акті перевірки, надіслав на адресу Відповідача заперечення до акту перевірки від 26.09.2018 року №54/28-10-50-12-08/03361075, в яких зазначив, що усі викиди, які підлягають обліку розділені на такі дві групи, як забруднюючі речовини і парникові гази. При цьому, Позивач зазначив, що слід враховувати, що стаття 243 ПК України встановлює відповідні ставки податку за викиди в атмосферне повітря саме забруднюючих речовин, перелік яких є вичерпним, серед яких є і «вуглеводні», а не речовин, які входять до «вуглеводнів». Метан є основою природного газу, і є однією із речовин, які входять до «вуглеводнів». При цьому, ПК України не містить правового визначення і регулювання правовідносин щодо справлення екологічного податку за викид в атмосферне повітря окремої складової елементу чи речовини забруднюючої речовини. По-друге Позивач зазначив, що Відповідачем помилково зроблено висновок, що весь обсяг фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат газу є реальним витоком або безпосереднім скиданням газу в атмосферне повітря.

Відповідно до п.249.3. ст. 249 ПК України, суми податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, обчислюється платником податків самостійно щокварталу виходячи з фактичних обсягів викидів, ставок податку за наведеною в вказаному пункті формулою.

Як вже зазначалося, відповідно до п. 250.12. ст. 250 ПК України, контролюючі органи залучають за попереднім погодженням працівників органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища для перевірки правильності визначення платниками податку фактичних обсягів викидів стаціонарними джерелами і забруднення, скидів та розміщення відходів.

Податковий орган є контролюючим органом в сфері справляння екологічного податку, але законодавством чітко визначено, що для правильності визначення, повноти сплати екологічного податку, останній повинен залучати для цього відповідні органи влади. Зазначені вимоги законодавства є абсолютними та обов`язковими для податкового органу, як органу виконавчої влади, який повинен діяти у спосіб, порядку тав межах діючого законодавства.

Перевірок фактичних обсягів викидів стаціонарними джерелами забруднення (виїзд на і місце розташування, замір фактичних обсягів викидів по стаціонарному джерелу з врахуванням його технологічного режиму роботи, за принципом «опалювальний сезон - період зменшення тиску - неопалювальний сезон - період підвищення тиску»), під час перевірки не було.

Посилання Харківського управління ОВПП ДФС на наказ Міністерства палива та енергетики України №264 від 30.05.2003 року «Про затвердження методик визначення питомих втрат та виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами» є помилковим, а тому незаконним, тому шо згідно цього Наказу розраховуються граничні обсяги можливих втрат та втрат газу, більшість з яких при цьому не є його витоками у повітря, а для обчислення екологічного податку треба фактичні обсяги забруднюючої речовини, викинутої у повітря. При цьому, таке вивільнення повинно здійснюватися шляхом викиду стаціонарним джерелом (тобто функціонально призначеного для цього). Проте, під час перевірки зазначеного встановлено не було.

Відповідно до п.4 Глави 6 розділу III ГРМ, затвердженого постановою НКРЕ від 30.09.2015 року №2494, об`єм (обсяг) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу (далі - ВТВ) за підсумками місяця та календарного року визначається Оператором ГРМ відповідно до глави 1 розділу XX цього Кодексу та розраховується як різниця між об`ємом (обсягом) надходження природного газу, до ГРМ у відповідний період і об`ємом (обсягом) природного газу, який розподілений між підключеними до/через ГРМ споживачами та переданий суміжними ГРМ протягом зазначеного періоду.

Але, визначені таким чином обсяги ВТВ не є обсягом викиду природного газу в атмосферне повітря, оскільки йдеться про такі обсяги: обсяги природного газу, за допомогою якого здійснюється фізичне балансування в ГРМ; природній газ, який витрачається при ремонтах та технічному обслуговуванні мереж (наприклад, продувки газопроводів), ліквідації аварій; метрологічні витрати на приладах обліку, які не є викидами в атмосферне повітря; вплив температурних режимів поставки на вимірювання спожитих об`ємів природного газу; невідповідність передбачених законодавством норм споживання фактичним витратам природного газу та взагалі наявність таких норм; врегулювання небалансів.

Тобто, визначені таким чином обсяги ВТВ не є обсягом викиду природного газу в повітря. Крім того, відсутні фактичні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря по обсягах ВТВ. Таким чином, описанні факти у запиті не кореспондуються з підставами декларування обсягів викидів забруднюючих речовин.

Державне регулювання Викидів забруднюючих речовин передбачає отримання відповідних дозволів на Викиди забруднюючих речовин (далі - Дозвіл). Право на розробку документів, що обгрунтовують обсяги таких викидів, надано суб`єктам, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони навколищнього природного середовища (ст. 11 Закону №2707).

Водночас п.243.3. ст..243 ПК України, передбачено ставки податку для випадків неможливості застосування ставок податку для забруднюючої речовини п.п.243.1 та 243.2 ст.243 ПК України на підставі величин орієнтовно безпечних рівнів (далі - ОБР) впливу таких речовин (сполук) в атмосферному повітрі населених пунктів, що визначаються згідно з постановою головного державного санітарного лікаря України від 15.04.2013 №9 «Про затвердження значень гігієнічних нормативів хімічних речовин в атмосферному повітрі населених місць».

При цьому, установи і організації, що акредитовані на право проведення робіт в галузі гігієнічного нормування хімічних речовин в атмосферному повітрі населених місць, при обгрунтуванні та апробації ОБР керуються положеннями Методичних вказівок «Обгрунтування орієнтовних безпечних рівнів впливу (ОБРВ) хімічних речовин в атмосферному повітрі населених місць» (наказ міністерства охорони здоров`я України від 07.10.2004 року №485).

З огляду на викладене, слідує висновок, що для обгрунтованого застосування ставок податку за викиди забруднюючих речовин при експлуатації об`єктів, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміщі, необхідно використовувативідповідні документи, зокрема Дозвіл, згідно з яким здійснюється ідентифікація видів забруднюючих речовин, визначається їх клас небезпечності, а також величина ОБР таких речовин.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Відповідачем на заперечення Позивача щодо акту перевірки, було надано відповідь від 17.10.2018р. № 42940/10/28-10-50-12-15, в якій Відповідач зазначив, що Екологічний податок - загальнодержавний обов`язковий платіж, що справляється з фактичних обсягів викидів у атмосферне повітря, скидів у водні об`єкти забруднюючих речовин, розміщення відходів, фактичного обсягу радіоактивних відходів, що тимчасово зберігаються їх виробниками, фактичного обсягу утворених радіоактивних відходів та з фактичного обсягу радіоактивних відходів, накопичених до 1 квітня 2009 року (пп. 14.1.57 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі за текстом - ПКУ).

Підпунктом 242.1.1 п. 242.1 ст. 242 ПКУ визначено об`єкт та базу оподаткування по екологічному податку, що справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, зокрема, обсяги та види забруднюючих речовин, які викидаються в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Відповідно до ст. 1 Закону України № 2707, забруднююча речовина - речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища.

Перелік забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення визначено нормою п. 243.1 ст. 243 Податкового кодексу України, зокрема до складу якого увійшли забруднюючі речовини «вуглеводні» та «тверді речовини». Перелік цих забруднюючих речовин затверджений наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 14.03.2002 року № 104 «Про затвердження Переліку речовин, які входять до «твердих речовин» та «вуглеводнів» і за викиди яких справляється збір», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.04.2002 р. за № 322/6610 (далі - Наказ № 104).

Зазначене також підтверджено листом Міністерства екології та природних ресурсів України від 23.10.2017 р. № 19018/9 (вх. Офісу ВПП ДФС № 19018/9).

В переліку забруднюючих речовин в розділі «вуглеводні» даного наказу, визначено «забруднююча речовина - Метан - основна частина природного газу (СН4)».

Визнання метану забруднюючою речовиною підтверджується також Протоколом від 21.05.2003р. «Про реєстри викидів і перенесення забруднювачів» (ратифікований Україною 03.02.2016, далі - Протокол), де метан визнано забруднювачем, який є шкідливим для навколишнього середовища або для здоров`я людини через свої властивості та в результаті їх потрапляння у навколишнє середовище та встановлено граничні значення викидів в атмосферне повітря, які може здійснювати власник або оператор кожного конкретного об`єкта на території країни (Додаток 2 Протоколу).

Відносини в газорозподільній галузі законодавчо регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетикита комунальних послуг від 30.09.2015р. № 2494, Методикою визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами та Методикою визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, що затверджені наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003р. № 264, відповідно до яких здійснюються розрахунки обсягів.

Відповідно до листа Міністерства екології та природних ресурсів України від 22.01.2018р. № 1398/9 фактичні обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами визначаються суб`єктами господарювання відповідно до затверджених в установленому порядку Методик та питомих викидів.

До своїх заперечень підприємством не надано документів, що спростовують висновок акту за даним порушенням, у зв`язку з чим, висновок акту з даного питання залишено без змін.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення Відповідача від 19.10.2018 року № шляхом надання скарги від 15.10.2018 року №15/1-3112 на адресу відповідача, в якій позивач просив скасувати вказане податкове-повідомлення рішення.

Згідно рішення від 26.12.2018 року №41691/6/99-99-11-06-01-25 про результати розгляду скарги, ППР відповідача залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Процедура призначення та проведення податкової перевірки Позивачем не оскаржується, а тому судом також не перевіряється.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, Позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно пункту 3.1 статті 3 ПК України, податкове законодавство України складається з Конституції України, цього Кодексу, Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України, чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування, нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Відносини в галузі охорони атмосферного повітря регулюються Законом України від 16.10.1992 року № 2707-ХП «Про охорону атмосферного повітря», Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" та іншими нормативно-правовими актами

Державний контроль у галузі охорони атмосферного повітря здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань екології та природних ресурсів, а також іншими органами виконавчої влади (ст. 28 Закону України від 16.10.1992 року №2707-ХІІ «Про охорону атмосферного повітря»).

Порядок здійснення державного контролю у галузі охорони атмосферного повітря визначається відповідно до закону.

Згідно ст. 31 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», державному обліку в галузі охорони атмосферного повітря підлягають: об`єкти, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров`я людей та на стан атмосферного повітря; види та обсяги забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря; види і ступені впливу фізичних та біологічних факторів на стан атмосферного повітря.

Державний облік у галузі охорони атмосферного повітря здійснюється за єдиною системою у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На виконання статті 31 Закону України №2707 Кабінетом Міністрів України затверджено Постанову від 13 грудня 2001 №1655 «Про затвердження Порядку ведення державного обліку в галузі охорони атмосферного повітря». Цей Порядок визначає єдину систему ведення в галузі охорони атмосферного повітря державного обліку об`єктів (підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності), які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров`я людей і на стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, видів і ступенів впливу на його стан фізичних та біологічних факторів.

Частиною 3 вищенаведеного Порядку встановлено, що державний облік включає: взяття на облік об`єктів, які справляють шкідливий вплив; ведення на об`єктах первинного обліку стаціонарних джерел, які справляють шкідливий вплив; складення державної статистичної звітності в галузі охорони атмосферного повітря стаціонарними та пересувними джерелами, які справляють шкідливий вплив; проведення інвентаризації викидів та обсягів забруднюючих речовин на зазначених об`єктах.

Взяття на державний облік об`єктів, які справляють шкідливий вплив, здійснює Мінприроди за критеріями, встановленими цим Міністерством за погодженням з Держстатом.

Згідно пп. 14.1.57 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, екологічний податок - загальнодержавний обов`язковий платіж, що справляється з фактичних обсягів викидів у атмосферне повітря, скидів у водні об`єкти забруднюючих речовин, розміщення відходів, фактичного обсягу радіоактивних відходів, що тимчасово зберігаються їх виробниками, фактичного обсягу утворених радіоактивних відходів та з фактичного обсягу радіоактивних відходів, накопичених до 1 квітня 2009 року.

Відповідно пп. 240.1.1 п. 240.1 ст. 240 Податкового кодексу України, платниками екологічного податку є суб`єкти господарювання, юридичні особи, що не провадять господарську (підприємницьку) діяльність, бюджетні установи, громадські та інші підприємства, установи та організації, постійні представництва нерезидентів, включаючи тих, які виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, під час провадження діяльності яких на території України і в межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони здійснюються, зокрема викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними, джерелами забруднення.

Підпунктом 242.1.1 п. 242.1 ст. 242 Податкового кодексу України визначено об`єкт та базу оподаткування по екологічному податку, що справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, зокрема, обсяги та види забруднюючих речовин, які викидаються в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Згідно із п. 249.3 ст. 249 Податкового кодексу України екологічний податок справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, обчислюються платниками - податки самостійно щокварталу виходячи з фактичних обсягів викидів та ставок податку. Тобто, на підстав, фактичних обсягів викидів забруднюючих речовин протягом звітного кварталу.

Відповідно до ст. 1 Закону України №2707, забруднююча речовина - речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища.

Перелік забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення визначено нормою п. 243.1 ст. 243 Податкового кодексу України, зокрема доскладу якого увійшли забруднюючі речовині «вуглеводні» та «тверді речовини». Перелік цих забруднюючих речовин затверджений накази Міністерства екології та природних ресурсів України від 14.03.2002 №104 «Про затвердженій Переліку речовин, які входять до «твердих речовин» та «вуглеводнів» і за викиди яких справляється збір», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.04.2002 за №322/6610.

В переліку забруднюючих речовин в розділі «вуглеводні» даного наказу, визначено «забруднююча речовина - Метан - основна частина природного газу (СН4)»

За висновком контролюючого органу використані Товариством обсяги природного газу на виробничо-технологічні витрати та нормовані втрати є викидами в атмосферне повітря забруднюючої речовини (метану) та є об`єктом оподаткування екологічним податком.

Відповідач виходив з того, що до визначеного пунктом 243.1 статті 243 ПК переліку забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення включені, зокрема ''вуглеводні'', до яких, у свою чергу, згідно із наказом Міністерства екології та природних ресурсів України ''Про затвердження Переліку речовин, які входять до ''твердих речовин'' та ''вуглеводнів'' і за викиди яких справляється збір'' від 14.03.2002 №104 входить ''метан'' - основна складова (96-97,6%) природного газу.

Враховуючи, що викиди метану, як забруднювача, здійснюються обладнанням, яке Товариство використовує у господарській діяльності - трубопроводами, газовим обладнанням та газовими приладами, які по своїй природі є дифузними джерелами і для яких згідно пункту 9 статті 2 Протоколу про реєстри викидів та перенесення забруднювачів до Конвенції про доступ до інформації, участь громадськості в процесі ухвалення рішень та доступ до правосуддя з питань, що стосуються довкілля, 1998 року (Орхуська конвенція), від 21.03.2003, ратифікованого Законом України від 03.02.2016 №980-VIII, надавати звітність для кожного окремого джерела недоцільно, розрахунок екологічного податку необхідно здійснювати для стаціонарного (дифузного) джерела - підприємства в цілому.

Підпунктом 240.1.1 пункту 240.1 статті 240 ПК встановлено, що платниками екологічного податку є суб`єкти господарювання, юридичні особи, що не провадять господарську (підприємницьку) діяльність, бюджетні установи, громадські та інші підприємства, установи та організації, постійні представництва нерезидентів, включаючи тих, які виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, під час провадження діяльності яких на території України і в межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони здійснюються, зокрема викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення.

Поняття ''стаціонарне джерело'' забруднення визначено в підпункті 14.1.230 пункту 14.1 статті 14 ПК, відповідно до якого це підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу та/або скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти.

Сутність виробничо-технологічних витрат та втрат (нормованих втрат) газу розкрито в наказі Міністерства палива та енергетики України ''Про затвердження методик визначення питомих втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами'' від 30.05.2003 №264 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.07.2003 за №570/789).

Так, в розділах 1, 4 Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами виробничо-технологічні втрати газу визначено як газ, що втрачається під час транспортування газу газорозподільними та внутрішньобудинковими мережами, а також під час виконання профілактичних робіт і поточних ремонтів.

Виробничо-технологічні (нормовані) втрати газу - граничний витік газу, під час якого ще можливо забезпечити надійне функціонування та умовну нормативну герметичність газопроводів, з`єднувальних деталей, арматури, компенсаторів, газового обладнання, приладів тощо. Крім того, до виробничо-технологічних втрат належить об`єм витоку газу під час технічного обслуговування, поточного ремонту, заміни арматури, приладів, обладнання, що використовує газ, і з`єднувальних деталей, який не перевищує норм, установлених чинними нормативними документами.

Виробничо-технологічні витрати газу - це газ, що витрачається на виконання певного виду роботи під час його транспортування. Виробничо-технологічні витрати газу - витрати газу, які забезпечують надійне функціонування та умовну нормативну герметичність газопроводів, з`єднувальних деталей, арматури, компенсаторів, газового обладнання, приладів тощо (у тому числі витік газу при врізках та підключенні новозбудованих газопроводів, монтажі арматури, приладів, обладнання, що використовує газ, із з`єднувальних деталей) та які не перевищують норм витоку газу, установлених чинними нормативними документами ( розділи 1, 3 Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами).

Доводи Позивача, що виробничо-технологічні витрати та виробничо-технологічні (нормовані) втрати природного газу не мають прямого зв`язку із забрудненням навколишнього природного середовища, оскільки такого роду викиди в атмосферне повітря стаціонарними джерелами об`єктивно пов`язані з підприємницькою діяльністю з газопостачання та газифікації, що, власне, і обумовлює нормативний розрахунок таких витрат (втрат), суд не приймає, оскільки вихід природного газу, який використаний на такі цілі, в атмосферне повітря є очевидним, а норма підпункту 242.1.1 пункту 242.1 статті 242 ПК визначає обсяги забруднюючих речовин, які викидаються в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Для Позивача, який здійснює підприємницьку діяльність, як оператор газорозподільної системи, настають всі наслідки такої діяльності, в тому числі, обов`язок сплачувати екологічний податок за викиди в атмосферне повітря природного газу. Сплата екологічного податку є встановленим законом способом усунення негативних наслідків, завданих навколишньому природному середовищу діяльністю, пов`язаною із забрудненням навколишнього середовища.

Обираючи такий вид діяльності, особа бере на себе всі ризики, які пов`язані з нею. Стосовно позивача ці ризики включають також стан обладнання, облікових приборів споживання газу, технічну необхідність балансування газу в газорозподільній системі, які спричиняють виробничо-технологічні (нормовані) втрати та виробничо-технологічні витрати природного газу, який надходить у атмосферне повітря.

Відповідно до статті 1 Закону України ''Про охорону атмосферного повітря'' від 16.10.1992 №2707-ХІІ забруднююча речовина - речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища.

Норми Податкового Кодексу України не встановлюють виключного переліку забруднюючих речовин, обсяги яких є об`єктом та базою оподаткування екологічним податком.

З метою встановлення ставок податку за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення перелік окремих забруднюючих речовин встановлений нормою пункту 243.1 статті 243 ПК, серед яких '''вуглеводні'' та ''тверді речовини''.

Перелік забруднюючих речовин, що об`єднані у зазначених групах, затверджений наказом Міністерства екології та природних ресурсів України ''Про затвердження Переліку речовин, які входять до ''твердих речовин'' та ''вуглеводнів'' і за викиди яких справляється збір'' від 14.03.2002 №104, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.04.2002 за №322/6610.

До вуглеводнів, згідно з цим переліком, входить метан.

Та обставина, що цей наказ регулював відносини щодо сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища, не змінює сутність метану як забруднюючої речовини і в цілях справляння екологічного податку. З набранням чинності Податковим Кодексом України збір за забруднення навколишнього природного середовища набув інноваційних ознак в розділі VIII "Екологічний податок", проте не змінив свої сутності та призначення.

За визначенням статті 1 Закону України ''Про нафту і газ" від 02.07.2001 N2665-III природний газ, нафтовий (попутний) газ, газ (метан) вугільних родовищ - корисна копалина, яка являє собою суміш вуглеводнів та невуглеводневих компонентів, перебуває у газоподібному стані за стандартних умов (тиску 760 мм ртутного стовпа і температури 20°C) і є товарною продукцією.

До вуглеводнів належать органічні речовини, що складаються лише з вуглецю (карбону) та водню (гідрогену). До них відносять насичені вуглеводні СnН2n+2 (метан, етан тощо), ненасичені СnН2n та СnН2n2-2.

Отже, на думку суду, метан належить до вуглеводнів і згідно з Протоколом про регістри викидів і перенесення забруднювачів (додаток ІІ) метан (CH 4) - забруднююча речовина.

Викиди природного газу в атмосферне повітря слід розглядати як викиди метану, оскільки природний газ на 96-98% складається з метану.

Зважаючи на викладене, висновки Позивача про те, що метан не є забруднюючою речовиною, суд вважає помилковими.

Вказані висновки суду підтверджуються також позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14 вересня 2020 року у справі № 520/9364/18 та позицією Верховного Суду у постанові від 25 лютого 2021 року у справі №160/8128/18.

Сутність виробничо-технологічних витрат та втрат (нормованих втрат) газу розкрито в методиках, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 30 травня 2003 року №264 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 9 липня 2003 року за №570/789) «Про затвердження методик визначення питомих втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами».

Так, у розділах 1, 4 Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами виробничо-технологічні втрати газу визначено як газ, що втрачається під час транспортування газу газорозподільними та внутрішньобудинковими мережами, а також під час виконання профілактичних робіт і поточних ремонтів. Виробничо-технологічні (нормовані) втрати газу - граничний витік газу, під час якого ще можливо забезпечити надійне функціонування та умовну нормативну герметичність газопроводів, з`єднувальних деталей, арматури, компенсаторів, газового обладнання, приладів тощо. Крім того, до виробничо-технологічних втрат належить об`єм витоку газу під час технічного обслуговування, поточного ремонту, заміни арматури, приладів, обладнання, що використовує газ, і з`єднувальних деталей, який не перевищує норм, установлених чинними нормативними документами.

Виробничо-технологічні витрати газу - це газ, що витрачається під час виконання комплексу робіт, пов`язаних з введенням в експлуатацію новозбудованих, реконструйованих або капітально відремонтованих об`єктів системи газопостачання та на опалення газорегуляторних пунктів та іншого газорегуляторного обладнання. До виробничо-технологічних витрат газу належать витрати газу під час врізування або підключення новозбудованих, або після капітального ремонту, або реконструйованих газопроводів, об`єктів системи газопостачання житлових та громадських будівель, промислових підприємств тощо, а також у разі виконання пусконалагоджувальних робіт на них та витрати газу на опалення газорегуляторних пунктів та іншого газорегуляторного обладнання (розділи 1, 3 Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами).

Таким чином, Верховний Суд у даній справі дійшов висновку, що Позивач зобов`язаний сплатити екологічний податок з обсягів природного газу на виробничо-технологічні (нормовані) втрати та виробничо-технологічні витрати, оскільки ці обсяги є викидами забруднюючої речовини (метану) в атмосферне повітря стаціонарними джерелами за ставкою, встановленою пунктом 243.1 статті 243 ПК України для вуглеводнів.

Отже, при новому судовому розгляді цієї справи підлягав встановленню обсяг фактичних викидів метану, який підлягає оподаткуванню екологічним податком. Крім того, правовій оцінці підлягав також розрахунок нарахованого позивачу екологічного податку.

При цьому суд не вбачає перешкод для застосування при нарахуванні екологічного податку величин, розрахованих згідно з наведеними Методиками, ураховуючи те, що такі величини були враховані податковим органом при визначенні фактичного обсягу викидів.

Вказані висновки суду підтверджуються також позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 25 лютого 2021 року у справі №160/8128/18, від 07 квітня 2021 року у справі № 140/2121/18, від 27 січня 2022 року у справі №400/2638/18.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосування норми до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 250.12 статті 250 ПК України контролюючі органи залучають за попереднім погодженням працівників органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища для перевірки правильності визначення платниками податку фактичних обсягів викидів стаціонарними джерелами забруднення, скидів та розміщення відходів.

Суд відзначає, що іншої процедури перевірки правильності нарахування екологічного податку Податковим Кодексом України не передбачено.

Матеріалами справи свідчать про те, що за час проведення перевірки, з 08.06.2015 року по 30.06.2017 року, представниками Відповідача не було встановлено фактичних обсягів викидів стаціонарними джерелами забруднення, зокрема, Відповідачем не здійснювався виїзд на місце розташування, замір фактичних обсягів викидів по стаціонарному джерелу з врахуванням його технологічного режиму роботи.

З пункту 3 підпункту 3.1 акту перевірки від 26.09.2018 №54/28-10-50-12-08/03361075 вбачається, що направлення на проведення цієї перевірки за №113, №143, №146 від 24.07.2018 були також видані державному інспектору Державної екологічної інспекції у Донецькій області Єремєєву А.С., головним спеціалістам Наумову В.О., Молчанову О.С., проте ні акт перевірки, ні відповідні розрахунки як додатки до акту перевірки вказаними інспекторами екологічної інспекції не підписані.

За приписами підпункту 249.1 статті 249 ПК України суми податку обчислюються за податковий (звітний) квартал платниками податку.

Згідно із пунктом 249.2 статті 249 ПК України у разі якщо під час провадження господарської діяльності платником податку здійснюються різні види забруднення навколишнього природного середовища та/або забруднення різними видами забруднюючих речовин, такий платник зобов`язаний визначати суму податку окремо за кожним видом забруднення та/або за кожним видом забруднюючої речовини.

Пунктом 249.3 статті 249 ПК України визначено формулу обчислення суми податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (Пвс), яка передбачає врахування фактичного обсягу викиду забруднюючої речовини, розрахованого в тоннах.

Проте, акт перевірки від 25.09.2018 №142/2810-4811/03339459 та додатки до нього в частині обчислення нарахованого позивачу грошового зобов`язання з екологічного податку складено без дотримання приписів пункту 249.3 статті 249 ПК України, позаяк не наведено обсягів фактичних викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, а помилково ВТВ та втрати газу ототожнені з викидами в атмосферне повітря в цілях оподаткування екологічним податком.

Судом встановлено, що показники вмісту метану в компонентному складі природного газу та густина у період з 01.06.2015 по 30.06.2017, які були використані Відповідачем в розрахунку екологічного податку за період з 08.06.2015 по 30.06.2017 в акті перевірки, в частині використання газу на виробничо-технологічні втрати та витрати за вказаний період наведені поквартально: з 08.06.2015 року по 30.06.2015 року: середній відсоток 90,3810% мол., густина 0,7424 кг/м.куб., ІІІ квартал 2015 року: середній відсоток 90,5450 % мол., густина 0,7352 кг/м.куб., ІV квартал 2015 року: середній відсоток 93,6820 % мол., густина 0,7127 кг/м.куб., І квартал 2016 року: середній відсоток 92,7290 % мол., густина 0,6821 кг/м.куб., ІІ квартал 2016 року: середній відсоток 92,5279 % мол., густина 0,7277 кг/м.куб., ІІІ квартал 2016 року: середній відсоток 92,4583 % мол., густина 0,7294 кг/м.куб., ІV квартал 2016 року: середній відсоток 91,8403 % мол., густина 0,7278 кг/м.куб., І квартал 2017 року: середній відсоток 93,5138 % мол., густина 0,7164 кг/м.куб., ІІ квартал 2017 року: середній відсоток 92,4480 % мол., густина 0,7259 кг/м.куб.

На думку суду, при застосуванні середніх показників вмісту метану в компонентному складі природного газу та густини не можливо встановити фактичні обсяги викидів метану в повітня.

Для визначення фактичного вмісту метану у викидах газу необхідно враховувати фізико-хімічні параметри природного газу за кожним маршрутом газопостачання і з врахуванням об`єму спожитого природного газу за кожним із цих маршрутів, який повинен бути приведеним до стандартних умов.

При цьому, суд наголошує, що в розрахунку використано густину природного газу замість густини метану, внаслідок чого розрахунок обсягу метану не може бути достовірним у зв`язку з тим, що фактичну густину метану в розрахунку не визначено.

Методика визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затверджена наказом Мінпаливенерго від 30 травня 2003 р. № 264 дає можливість визначити граничні обсяги втрат та умовну розрахункову величину втрат залежно від технічних характеристик газопроводу, але не дає можливість визначити фактичні втрати, зокрема, ті з них, які стали саме викидами в атмосферне повітря.

Метрологічні втрати на приладах обліку, які не є викидами в атмосферне повітря - є комерційними втратами. Так, на побутових лічильниках газу споживачів, відповідно до чинного в Україні ДСТУ 3336-96 «Лічильники газу побутові. Загальні технічні вимоги», внаслідок похибок вимірювання може «втрачатись» від 1,5% (на нових лічильниках) до 6 % від спожитого газу - через кілька років експлуатації приладу. При цьому природний газ фактично не викидається у повітря, але кількість зафіксованого лічильниками природного газу може бути меншою за кількість фактично спожитого природного газу внаслідок похибки вимірювання.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави суду вважати, що не весь об`єм (обсяг) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу за спірний період є таким об`ємом газу, який безпосередньо реально потрапив чи міг потрапити (витік) чи безпосередньо скинутий оператором газорозподільної мережі в атмосферне повітря.

Разом з тим, Відповідач не провів розрахунки по відокремленню таких втрат і витрат газу від іншого обсягу, який в силу проведення відповідних технологічних, регламентних робіт з експлуатації і утримання газорозподільних мереж при транспортуванні газу до кінцевого споживача безпосередньо скидався в атмосферу, що унеможливлює розмежування таких витрат і втрат для цілей оподаткування екологічним податком.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що відокремлення, розмежування таких витрат і втрат, в тому числі за переліком елементів газорозподільної мережі, не входить до компетенції суду при вирішенні по суті цього податкового спору, оскільки обов`язок щодо адміністрування екологічного податку, а також точного і правильного його розрахунку у випадку несплати такого податкового зобов`язання, покладений виключно на орган контролю - Державну податкову службу України та його територіальні підрозділи.

Як наслідок, суд дійшов висновку про те, що відповідач протиправно включив у власний розрахунок донарахованого екологічного податку із загального обсягу газу, придбаного позивачем для виробничо-технічних витрат і нормативних втрат природного газу та покриття обсягів негативного місячного небалансу газу, об`єму газу, який не міг бути скинутий в атмосферу, що нівелює висновки податкового органу про заниження Позивачем екологічного податоку у зв`язку з порушенням п. 240.1 ст.240, п.п.242.1.1 п. 242.1 ст.242, п.243.1 ст.243, п.249.1, п.249.2, п.249.3 ст. 249 ПК України.

При цьому, судом встановлено, що перевірка проводилась виключно на території адміністративної будівлі Позивача, будь-яких заходів щодо встановлення фактичних викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення перевіряючими не вжито, зокрема, встановлення місця розташування, так як для визначення податкових зобов`язань з екологічного податку, який справляється за місцем знаходження джерела викидів - об`єкта, пов`язаного з оподаткуванням, вимагається виконання інвентаризації в межах конкретних адміністративно-територіальних одиниць за місцезнаходженням джерел викидів, конкретних найменувань елементів мережі, їх технічних характеристик та технологічних операцій під час транспортування газу.

Акт перевірки містить відомості щодо переліку стаціонарних джерел забруднення, але об`ємів виробничо-технологічних втрат по кожному з них, до яких також належить об`єм витоку газу під час технічного обслуговування, поточного ремонту, заміни арматури, приладів, обладнання, що використовує газ, і з`єднувальних деталей, який не перевищує норм, установлених чинними нормативними документами не зазначено, а при розрахунку фактичного обсягу викиду забруднюючої речовини не враховано: неоднорідність статей втрат за переліком елементів газорозподільної мережі; що диференціація нормативів передбачена відповідно до складу конкретної газорозподільної мережі; що методологія визначення питомих виробничо-технологічних втрат газу під час його транспортування газорозподільними мережами побудована на принципах використання індивідуальних граничних показників обсягів виробничо-технологічних втрат газу за умов нормативної герметичності газопроводів і його елементів.

Токож з приводу посилання Відповідача на акти-розрахунки за період з 08.06.2015 по 30.06.2017 року, які було надано Позивачем під час перевірки, суд зазначає, що останні не підпадають під визначення податкового законодавства, з огляду на статтю 3, 5 Податкового Кодексу України, що дозволяє зробити висновок про безпідставність посилання на вказані документи, з огляду на те, що у відповідності до пп.20.1.6 п.20.1 ст.20 Податкового Кодексу України контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Документи, посилання на які міститься у Положенні про порядок обліку обсягів розбалансування природного газу в газорозподільних мережах, затвердженому наказом Міністерства палива та енергетики України від 25.02.2004 року №112 та Методиці визначення питомих втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затверджених наказом міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 року №264, не є первинними документами в розумінні Податкового Кодексу України та підставою для нарахування екологічного податку.

Крім того, ані Податковий Кодекс України, ані Положення №112 не встановлюють вимог по обов`язковому щомісячному документальному оформленню акту-розрахунку виробничо-технологічних витрат та нормативних втрат.

Відповідно до статті 249 Податкового кодексу України, при наявності факту викидів забруднюючих речовин - оподаткуванню підлягають саме фактичні викиди таких речовин.

Відповідно до пункту 4 глави 6 розділу III Кодексу ГРМ, затвердженого постановою НРКЕКП від 30.09.2015 № 2494, об`єм (обсяг) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу (далі - ВТВ) за підсумками місяця та календарного року визначається оператором ГРМ, відповідно до глави 1 розділу XII цього Кодексу та розраховується, як різниця між об`ємом (обсягом) надходження природного газу, до ГРМ у відповідний період і об`ємом (обсягом) природного газу, який розподілений між підключеними до/через ГРМ споживачами та переданий в суміжні ГРМ протягом зазначеного періоду.

Таким чином, необхідність у складанні таких документів у Товариства була відсутня, їх оформлення не вимагається чинним законодавство, що регулює питання в сфері розподілу природного газу, а тому такі документи не мають ознак первинних документів.

Суд зазначає, що визначені таким чином обсяги ВТВ не можуть кваліфікуватись, як обсяги викиду природного газу в атмосферне повітря, оскільки за своєю суттю вказані викиди є даними іншого характеру.

З урахуванням вищезазначеного, суд встановив, що контролюючий орган належними та допустимими доказами не довів порушення позивачем норм ПК України в частині заниження екологічного податку на загальну суму 3 718 069 грн. 94 коп., наведений в акті перевірки від 26.09.2018 року №54/28-10-50-12-08/03361075 та додатках до нього розрахунок екологічного податку не може бути взятий до уваги судом як такий, що з наведених вище мотивів не відповідає принципам достовірності та складений без урахування приписів пунктів 249.1 249.3 статті 249 ПК України. Враховуючи, що під час судового розгляду справи наведений в акті перевірки від 26.09.2018 року №54/28-10-50-12-08/03361075 та додатках до нього розрахунок екологічного податку судом відхилений, а з об`єктивних причин суд позбавлений можливості самостійно визначити суму екологічного податку (зокрема, з тих підстав, що обсяг фактичних викидів саме метану, який підлягає оподаткуванню екологічним податком, на підставі наявних у справі доказів достовірно встановити неможливо; в акті перевірки відсутні відомості про обсяги саме фактичних викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, без яких неможливе застосування передбаченої пунктом 249.3 статті 249 ПК України формули обчислення суми екологічного податку), тому з наведених вище підстав, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.10.2018 року № про збільшення Позивачу суми грошового зобов`язання з екологічного податку в розмірі 3 718 069 грн. 94 коп., в тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 2 947 455 грн. 94 коп. та за штрафними санкціями в сумі 743 614 грн.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 122, 139, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз (, юридична адреса: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Південна, буд. 1) до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (61052, Харківська обл., місто Харків, вул. Благовіщенська, будинок 30, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44131658) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 19.10.2018 року № ,- задовольнити повністю.

Податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 19.10.2018 року № про збільшення Публічному акціонерному товариству По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз суми грошового зобов`язання за екологічним податком (надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення) в розмірі 3718069 грн. 94 коп., в тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 2947455 грн. 94 коп. та за штрафними санкціями в сумі 743614 грн. - визнати протиправним та скасувати.

Стягнути з Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (61052, Харківська обл., місто Харків, вул. Благовіщенська, будинок 30, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44131658) на користь Приватного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз (, юридична адреса: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Південна, буд. 1) судові витрати в розмірі 19 210,00 грн.

Повний текст рішення складено та підписано 28 серпня 2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Є.В. Череповський