Справа № 754/8997/23
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2023-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/129/23
Справа №754/8997/23
РІШЕННЯ

Іменем України

25 серпня 2023 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.,

при секретарі - ПаристаА..

за відсутності сторін

розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (м. Київ, вул. Ф.Ернста, 3) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 09.05.2023 року патрульний поліцейський УПП в м. Києві ДПП Максименко М.М. склав на Позивача постанову серії ЕАС №6964252, притягнувши останнього до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20 400 гривень за те, що Позивач, нібито керував транспортним засобом будучи позбавленим права керувати транспортними засобами. Не погоджуючись із таким рішенням, 11.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП зі скаргою на постанову у відповідності до норм Кодексу України про адміністративне правопорушення. 25.06.2023 року Позивачем отримано рішення за поданою скаргою, яке прийняв т.в.о. начальника УПП в м. Києві ДПП Олександр Парамонов, згідно якого скарга була залишена без задоволення а постанова залишена без змін. ОСОБА_1 вважає, що його скарга була розглянута керівником УПП формально, про що свідчить відсутність у тексті рішення щодо скарги будь-якої оцінки тих обставин, на які Позивач посилався у самій скарзі.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що 09.05.2023 року він перебував біля транспортного засобу свого товариша, коли до нього під`їхав патруль. Перевіривши його документи, поліцейський Максименко М.М. встановив, що ОСОБА_1 позбавлений права керування і вирішив безпідставно притягнути його до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП. Розуміючи, що поліцейський Максименко М.М. планує винести Постанову безпідставно, Позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату з метою отримання правової допомоги, однак йому було безпідставно відмовлено. Скаржник вважає, що рішення поліцейського є необґрунтованим та таким, що прийнято з грубим порушенням чинного законодавства. Відповідно до тексту оскаржуваної Постанови, до неї взагалі не додано ніяких доказів та/або матеріалів, що є грубим порушення мст.251 КУпАП. Також, поліцейський порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка передбачена ст..ст. 278-280 КУпАП, зокрема: не повідомив про розгляд справи; не пояснив Позивачу його права та не надав можливості ними скористатись; не встановив вину Позивача; не зібрав ніяких доказі правопорушення тощо.

Враховуючи вище викладене, ОСОБА_1 просить скасувати постанову серії ЕАС № 6964252 від 09.05.2023 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А. від 05.07.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в позовному провадженні. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позов.

Впродовж розгляду справи, представником позивача була подана заяви про розгляд справи без їх участі. Позов підтримують в повному обсязі та наполягають про його задоволення.

15.08.2023 року від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Кубрак О.І. надійшов відзив на позовну заяву про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАС №6964252 від 09.05.2023 року. Вважають, що викладені твердження Позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом. Обгрунтовуючи це тим, що під час перевірки особи за допомогою бази ІПНП «АРМОР», яким виявився Позивач, було встановлено, а також перевірено на офіційному веб-порталі Судової влади України про те,що водій (Позивач) позбавлений права керування транспортним засобом терміном на 1 рік Деснянським районним судом м. Києва від 30.06.2022 справа №754/3939/22, рішення набрало законної сили 19.12.2022. Таким чином, Інспектор після з`ясування обставин справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи в їх сукупності керуючись законодавством України і правосвідомістю прийняв рішення, вчинити дію скласти Постанову про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП. Зазначили і той факт, скоєння адміністративного правопорушення, а саме факт керування Позивачем транспортним засобом «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , зафіксовано системою відео спостереження «Безпечне місто» Kiyv Smart Citi, а саме камерою №10.9.20.231, що знаходиться на перехресті вул.. Лифаря - Бальзака. На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення долучили оптичний диск з відеозаписом події.

Дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАС №6964252 від 09.05.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. за те, що він 09.05.2023 року о 22 год. 02 хв. по вулиці Градинська, 2/57 в м. Києві, керував транспортним засобом марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , без права керуванням транспортним засобом, а саме позбавлений права керування транспортним засобом Деснянським районним судом м. Києва від 19.12.2022 року, чим порушив п.2.1. «а» ПДР України - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.

Частиною четвертою ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до пп. «а» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, в тому числі, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 року № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Сама по собі постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Представник відповідача ДПП на підтвердження своїх заперечень, викладених у відзиві на адміністративний позов та законності винесення постанови долучили оптичний диск з відеозаписом.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що оспорювана постанова серії ЕАС №6964252 від 09.05.2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами ст.ст. 73, 74 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вказане, суд визнає долучені представником ДПП відеозаписи недопустимими доказами на підтвердження обставин, викладених у оспорюваний постанові.

Вказаний висновок зроблено судом з урахуванням правової позиції Верховного Суду у постанові від 13.02.2020 року у справі № 524/9716/16-а.

Будь-яких інших належних, достатніх та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження обставин, викладених у постанові серії ЕАС №6964252 від 09.05.2023 про порушення ОСОБА_1 п. 2.1. а) ПДР України матеріали справи не містять, як і доказів які б указували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення належними, достатніми та допустимими доказами, всупереч приписів ст. 77 КАС України відповідачами не спростовано.

З врахуванням наведеного, суд доходить висновку, що відповідачем не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт керування ОСОБА_1 09.05.2023 року о 22 год. 10 хв. транспортним засобом, будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами та, відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП .

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з`ясованих в судовому засіданні обставин.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, а тому за відсутності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, суд доходить висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки докази протилежного суду надано не було.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд доходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 245, 247, 251, 283, 287 КУпАП, статтями 2, 5, 9, 72-77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 09.05.2023 року серії ЕАС № 6964252, винесену інспектором роти №3 батальйону № 3 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капралом поліції Максименко Миколою Миколайовичемпро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.А. Галась