Справа № 357/6913/23
Суддя: Цукуров В. П.
Дата ухвалення: 2023-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/6913/23
Провадження № 2-а/357/81/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В.П.,

секретар судового засідання Чайка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Максакова Сергія Михайловича, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, стягнення витрат,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

У червні 2023 року ОСОБА_1 (далі «Позивач») звернувся до суду з даним позовом до Головного інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Максакова Сергія Михайловича (далі «Відповідач-1»), Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі «Відповідач-2») про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, стягнення витрат.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні обставини.

26.04.2023 року головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Максаковим С.М. винесено постанову стосовно Позивача у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

У постанові Відповідач-1 стверджує, що Позивачем було зупинено транспортний засіб «Шкода Фабія», державний номерний знак НОМЕР_1 , ближче 30 м від посадкового майданчика, чим порушено п. 15.9 «е» ПДР України по вулиці Нижній Вал, будинок 61 у місті Києві.

Утім, на думку Позивача, за адресою: місто Київ, вулиця Нижній Вал, будинок 61 відсутні будь-які посадкові майданчики чи смуги для руху маршрутних транспортних засобів.

Наголошує, що автомобіль Позивача «Шкода Фабія», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив вимушену зупинку, про що свідчить ввімкнена аварійна світлова сигналізація, підтвердженням чого є фото з місця евакуації транспортного засобу та відео, зафіксоване на телефон позивача з місця тимчасового затримання та стоянки транспортного засобу Позивача по вулиці Набережно-Лугова, будинок 4, місто Київ та 2-ге фото доказової бази про адміністративне правопорушення, що дозволяє вимушену зупинку за адресою, де було евакуйовано транспортний засіб Позивача відповідно до п. 15.14 ПДР.

Враховуючи, що транспортний засіб Позивача обладнаний аварійною світловою сигналізацією, вимоги п. 9.11 ПДР, на його думку, не потрібно виконувати та, враховуючи, що ні ДТП, ні обмеженої зони видимості не було, п. 9.10 ПДР, на думку Позивача, також не потрібно було виконувати в даному випадку вимушеної зупинки.

З огляду на те, що постанову винесено «на місці вчинення правопорушення» та відразу після того, як правопорушення нібито було вчинено, Позивач не мав часу та, відповідно, фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тощо, його було змушено сплатити штраф за постанову за евакуацію транспортного засобу, щоб визволити його з місця незаконного утримання (стоянки).

Посилаючись на приписи ст.ст.222, 258 КУпАП, ст.ст. 5, 160, 286 КАС України, Позивач просив суд указану постанову та акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 26.04.2023 року скасувати, а також стягнути із Відповідача судові витрати та витрати за евакуацію та зберігання транспортного засобу.

Історія справи. Заяви та клопотання, позиції учасників справи.

15.06.2023 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 32-33).

24.07.2023 року до канцелярії суду від представника Відповідача засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просила у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. (а.с. 38-50).

26.07.2023 року та 22.08.2023 року сторони у судове засідання не з`явилися, своїх представників не направили, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 35, 36, 37, 78, 79).

У матеріалах справи міститься заява Позивача, у якій останній просить здійснювати розгляд даної справи без його участі (а.с. 77).

У матеріалах справи міститься клопотання представника Відповідача, у якому остання просить суд здійснювати розгляд справи за її відсутності (а.с. 49).

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин.

Постановою серії 1КІ № від 26.04.2023 року головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Максаковим С.М., за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу «Шкода Фабія», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень за ч. 3 ст. 122 КУпАП (а.с. 51).

Утім, Позивач своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнає та просить оскаржувану постанову скасувати.

Крім того, Позивач просить скасувати акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 26.04.2023 року.

Позивач не оспорює факт зупинки приналежного йому транспортного засобу «Шкода Фабія», державний номерний знак НОМЕР_1 , 26.04.2023 року на вулиці Нижній Вал, будинок 61 у місті Києві.

Утім зазначає, що на місці стоянки відсутні будь-які посадкові майданчики чи смуги для руху маршрутних транспортних засобів. Крім того, така зупинка була вимушеною.

2. Мотивувальна частина.

Вирішуючи дану справу суд керується наступними нормами матеріального та процесуального права України.

Відповідно до статті 14 Закону України від «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з пунктом 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За правилами пункту 1.5. Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до підпункту «е» пункту 15.9. Правил дорожнього руху зупинка забороняється, зокрема, ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Згідно з абз. 16 пункту 1.10 Правил дорожнього руху вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

За приписами пункту 15.14 Правил дорожнього руху у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Відповідно до п. 9.10 Правил дорожнього руху разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити «знак аварійної зупинки» або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі: а) скоєння дорожньо-транспортної пригоди (ДТП); б) вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.

За правилами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

У примітках до указаної норми зазначено, що режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Згідно з приписами ч.3 ст. 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 5 статті 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно із підпунктом «е» пункту 2 частини першої статті 265-4 КУпАП для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб, зокрема поставлено ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а за їх відсутності - ближче 30 метрів від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

За приписами статті 265-4 КУпАП тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 цього Кодексу, у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті, а так само у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу та у відповідності до вимог Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою КМУ від 14.11.2018 року № 990.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, складовими елементами факту завдання шкоди є: протиправна поведінка особи, яка завдала шкоду; настання шкоди; причинний зв`язок між вказаними двома елементами; вина завдавача шкоди.

При цьому, спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи згаданих органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зокрема, частиною другою даної норми права передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами ч. 1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч.3 ст.122 КУпАП співробітники відповідного орану державної влади діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені відповідного органу.

Отже, відповідні співробітники не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені зокрема ч.3 ст. 122 КУпАП.

Відтак, відповідні інспектори можуть бути залучені до участі у справі у якості співвідповідачів або третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, як у даній справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 року у справі за №724/716/16-а.

Висновки суду.

Суд, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Щодо позовних вимог про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення суд зазначає наступне.

Судом встановлено, та сторонами не оспорюється, що транспортний засіб «Шкода Фабія», державний номерний знак НОМЕР_1 на праві приватної власності зареєстрований за Позивачем.

Із матеріалів фотофіксації, які у якості доказів Позивачем додано до позовної заяви, а представником Відповідача додано до відзиву на позовну заяву, вбачається, що транспортний засіб «Шкода Фабія», державний номерний знак НОМЕР_1 , зупинено ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, поруч із знаком зупинки «Вулиця Нижній Вал», а саме під знаком 5.45.1 «Пункт зупинки автобуса», який позначає початок посадкового майданчика автобуса, що рухається за встановленим маршрутом.

Позивачем не оспорюється факт зупинки приналежного йому транспортного засобу «Шкода Фабія», державний номерний знак НОМЕР_1 , в указаному місці.

Суд критично оцінює посилання Позивача на те, що указаний транспортний засіб було зупинено із одночасним ввімкненням аварійної світлової сигналізації, як на посилання правомірності своїх дій з огляду на наступне. Виходячи із змісту оскаржуваної постанови Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності саме за здійснення зупинки ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а не за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Оскільки указані дії є двома різними складами адміністративного правопорушення, відповідні посилання Позивача не стосуються розгляду даної адміністративної справи.

Щодо позовних вимог про визнання незаконним та скасування Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу суд зазначає, що такий акт не є індивідуальним актом, який підлягає оспорюванню, оскільки його складання лише фіксує сам факт огляду і затримання транспортного засобу.

Також наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що дії інспектора з паркування транспортних засобів відповідали вимогам законодавства України та були спрямовані на дотримання безпеки дорожнього руху.

У зв`язку з тим, що суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вищенаведених позовних вимог, не підлягають задоволенню й похідні вимоги - про стягнення вартості евакуації транспортного засобу та його зберігання в сумі 1929,40 гривень.

Таким чином, у задоволенні даного адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Розподіл судових витрат.

Оскільки у даній справі позовні вимоги задоволенню не підлягають, витрати зі сплати судового збору слід залишити за Позивачем.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.9, 10, 77, 90, 139, 243-246, 250, 286 КАС України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Максакова Сергія Михайловича, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, стягнення витрат відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22.08.2023 року.

СуддяВ. П. Цукуров