Справа № 120/9039/23
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 серпня 2023 р. Справа № 120/9039/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що починаючи з 01.08.1986 по 31.07.1986 працював на посадах лікаря-інтерна інфекційного відділення Центральної міської клінічної лікарні №2 Замостянського району м.Вінниця, з 25.11.1987 по 08.02.1993 працював асистентом кафедри фармакології нині Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова. 17.03.2023 та повторно 02.06.2023 він звернувся до відповідача із заявою про отримання грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Разом із тим, листом від 24.03.2023 №419-4569/К-02/8-0200/23 відповідача відмовив в призначенні та виплаті відповідної грошової допомоги, покликаючись на відсутність підтверджуючих документів про періоди роботи на посадах та у закладах визначених переліком Постанови №909. Листом від 13.06.2023 №10772-9697/К-02/8-0200/23 відповідач повідомив, що відповідь щодо призначення відповідної грошової допомоги позивачу вже надана в листі від 24.03.2023.

Ухвалою від 03.07.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначив, що позивачу призначена пенсія за віком відповідно до ст.26 Закону №1058 з 27.09.2022.

Для розгляду питання щодо призначення та виплати десяти пенсій згідно п. 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058 ОСОБА_1 необхідно надати документи про періоди роботи на посадах та у закладах визначених переліком Постанови №909, про перебування/неперебування у відпустках без збереження заробітної плати та документи, щодо форм власності закладів, у яких він працював.

Додатково звернуто увагу на те, що відповідно до чинного законодавства не передбачено зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, періодів роботи асистентом кафедри.

Представник відповідача також зауважив, що із заявою, що відповідала б встановленій Порядком №22-1 формі та процедурі позивач не звертався, та відповідне рішення органами Пенсійного фонду України не виносилося. Листи від 24.03.2023 №4719-4569/К-02/8-0200/23 та від 13.06.2023 №4719-4569/К-02/8-0200/23, додані до матеріалів судової справи, носять інформаційно-роз`яснювальний характер.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що позивач з 27.09.2022 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України №1058 від 09.07.2003 "Про загадбнообов`язкове державне пенсійне страхування".

17.03.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсії відповідно до п. 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 24.03.2023 за №4719-4569/К-02/8-0200/23 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомлено позивача про те, що перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (далі Постанова №909). Посада асистента кафедри переліком Постанови №909 не передбачена.

Також вказано, що для розгляду питання щодо призначення та виплати десяти пенсій згідно п. 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058 ОСОБА_1 необхідно надати документи про періоди роботи на посадах та у закладах визначених переліком Постанови №909, про періоди роботи на посадах та у закладах визначених переліком Постанови №909, про перебування/неперебування у відпустках без збереження заробітної плати та документи, щодо форм власності закладів, у яких він працював.

02.06.2023 позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсії відповідно до п. 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до якої додав архівні документи та довідки ВНУМ ім. Пирогова.

Листом від 13.06.2023 за №10772-9697/К-02/8-0200/23 відповідач повідомив, що відповідь на аналогічну заяву, що була зареєстрована 17.03.2023 за вх. №4569/К-0200-23 йому надіслана за вих. №4719-4569/К-02/8-0200/23 від 24.03.2023.

Позивач вважає відповідь відповідача від 13.06.2023 за №10772-9697/К-02/8-0200/23 не обґрунтованою та такою, що суперечить чинному законодавству України, а вчинені відповідачем дії в частині не нарахування та не виплати йому грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню в розмірі десяти місячних пенсій - протиправними, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 року № 1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» і «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, Переліком № 909.

Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е»-«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Переліком № 909 установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років - вищі навчальні заклади I - II рівнів акредитації, професійно-технічні навчальні заклади: директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

На спірні правовідносини розповсюджуються також дія Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963, в якому виокремлюються посади педагогічних (які стосуються включно навчального закладу I та II рівня акредитації та подібних їм) та науково-педагогічних працівників (які стосуються вищих навчальних закладів III - IV рівня акредитації). Серед Переліку посади науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів III - IV рівня акредитації крім інших зазначено, посаду асистента.

Системний аналіз вищенаведених норм права дає підстави для формування висновку, що період роботи особи на посаді асистента належить зарахування до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги визначеної п. 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо зарахування до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги визначеної п. 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду проходження інтернатури в медичній установі суд зазначає наступне.

Згідно із розділом 2 "Охорона здоров`я" Постанови №909, право на пенсію за вислугу років у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства та дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та їх територіальних органів (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах лікарі та середній медичний персонал.

Суд враховує, що Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 385 від 28 жовтня 2002 року затверджено Перелік лікарських посад у закладах охорони здоров`я. Відповідно до розділу З цього Переліку, посада «лікаря-інтерна» (пункт 36) належить до «лікарів-спеціалістів» за відповідною спеціальністю.

Крім цього, відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, випуск 78 Охорона здоров`я, затвердженого та впроваджено в дію наказом Міністерства охорони здоров`я України від 29 березня 2002 року № 117, посада «лікаря- інтерна» (пункт 17) належить до посад «Фахівців».

Цим довідником також визначено, що до «фахівців» належать професії, які потребують від працівника кваліфікації за дипломом про вищу освіту, яка відповідає рівню молодшого спеціаліста, бакалавра або спеціаліста, що проходить післядипломну підготовку (стажування або інтернатуру).

Характеризується Лікар-інтерн тим, що виконує навчальний план і програму інтернатури за відповідною спеціальністю під керівництвом лікаря, керівника базового закладу охорони здоров`я та закріпленого за ним викладача кафедри вищого медичного навчального закладу. Набуває, поглиблює і удосконалює професійні знання, вміння та навики. Бере активну участь у виконанні всіх видів лікарської діяльності, передбачених вимогами освітньо-кваліфікаційної характеристики. Проходить піврічний (річний) та підсумковий контроль професійної практичної підготовки згідно з планом і програмою. По закінченні терміну підготовки в інтернатурі проходить атестацію на визначення знань та практичних навиків з присвоєнням звання "лікар-спеціаліст". Дотримується принципів медичної деонтології. Веде лікарську документацію та інше.

Одночасно, в листі Міністерство охорони здоров`я від 22.01.2010 № 10.03.67/136 "Пояснення постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2009 року № 1418 "Про затвердження Порядку виплати надбавки за вислугу років лікарям і фахівцям з базовою та неповною вищою освітою" підтверджує, що період проходження інтернатури зараховується до стажу роботи, який дає право на виплату надбавки за вислугу років лікарям.

З урахуванням зазначених правових норм, страховий стаж набутий особою на посаді лікаря інтерна належить включенню до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги визначеної п. 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Матеріалами справи, зокрема записами у трудовій книжці позивача, підтверджується, що ОСОБА_1 працював на посаді лікаря-інтерна інфекційного відділення Центральної міської клінічної лікарні №2 Замостянського району м. Вінниці з 01.08.1985 по 31.07.1986 (записи 5-6).

Також, записами у трудовій книжці позивача, підтверджується, що в період з 25.11.1987 по 08.02.1993 позивач працював в Вінницькому медичному інституті ім М.І Пирогова (на його базі створено Вінницький національний медичний університет ім М.І. Пирогова) та обіймав посаду асистент кафедри фармакології (записи 9-10).

Крім того, матеріали справи містять наступні документи:

- архівну довідку Департаменту охорони здоров`я Вінницької міської ради від 22.05.2023 №16/00/011/28760 згідно якої позивач в період з 01.08.1985 по 31.07.1986 відповідно до направлення обласного відділу охорони здоров`я працював лікарем-інтерном інфекційного відділення в Центральній міській клінічній лікарні №2 Замостянського району м. Вінниці, у відпустці без збереження заробітної плати не перебував та отримував заробітну плату у розмірах наведених у цій довідці;

- архівну довідку Вінницького національного медичного університету ім М.І. Пирогова від 28.04.2023 №21/1-865 про те, що ОСОБА_1 за період роботи з 25.11.1987 по 08.02.1993 у Вінницькому медичному інституті у відпустках без збереження заробітної плати не перебував;

- витяг з наказу по Вінницькому медичному інституті ім. І.М. Пирогова по зарахування ОСОБА_1 з 25.11.1987 асистентом кафедри фармаколог з річним випробувальним терміном, окладом 125 руб, педстаж до 5 років;

- довідку №9 від 26.04.2023 про заробітну плату для обчислення пенсії видану ОСОБА_1 за період з листопада 1987 року по лютий 1993 року включно.

Сукупність наявних в матеріалах справи документів, які підтверджують трудову діяльність позивача в період з 01.08.1985 по 31.07.1986 на посаді лікаря-інтерна інфекційного відділення та з 25.11.1987 по 08.02.1993 на посаді асистента кафедри фармакології, з урахування вищенаведених правових норм, дають підстави для висновку про наявність підстав для зарахування вказаних періодів до страхового стажу ОСОБА_1 , який дає йому право на призначення неоподаткованої одноразової грошової допомоги передбаченої п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відтак позовні вимоги в цій частині є обгрнутованим та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення, то суд в першу чергу враховує, що відповідне питання по суті відповідачем не розглядалось.

Як вже зазначалось судом вище, пунктом 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Отже, право на отримання відповідної грошової допомоги має особа, яка досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і має страховий стаж, який для чоловіків становить 35 років на таких посадах.

В даному випадку, зі змісту сформованих ГУ ПФУ у Вінницькій області листів від 24.03.2023 №419-4569/К-02/8-0200/23 та від 13.06.2023 №10772-9697/К-02/8-0200/23 слідує, що по суті питання позивача про призначення йому відповідного виду грошової допомоги відповідачем не розглядалось. Зокрема, відповідач не встановив чи має позивач необхідний для призначення грошової допомоги вік та страховий стаж.

Оскільки суд самостійно не проводить перерахунок страхового, у тому числі пільгового стажу пенсіонерів, суд не вирішує питання зобов`язання відповідача призначити позивачу виплату цієї допомоги.

В даному випадку, на переконання суду, належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправною відмови у зарахуванні спеціального стажу, зобов`язання зарахувати його та провести перерахунок стажу з метою призначення допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини суд доходить висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на що позов належить задовольнити частково.

Згідно частин 1,3 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні в стаж роботи, який надає йому право на призначення грошової допомоги передбаченої п. 7-1 розділу 15 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у розмірі 10 місячних пенсій особи на день її призначення, періодів його роботи з 01.08.1986 по 31.07.1986 та з 25.11.1987 по 08.02.1993.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , який надає йому право на призначення неоподатковуваної одноразової грошової допомоги передбаченої п. 7-1 розділу 15 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у розмірі 10 місячних пенсій особи на день її призначення, періоди його роботи з 01.08.1986 по 31.07.1986 та з 25.11.1987 по 08.02.1993.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок спеціального стажу ОСОБА_1 , включаючи зарахований за цим рішенням стаж, і за наявності достатнього стажу вирішити питання призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п. 7-1 розділу 15 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна