Справа № 560/14760/23
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

29 серпня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулось до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить скасувати постанову від 18.07.2023 ВП №71987404 про накладення штрафу.

Позивач вважає, що вимоги виконавчого документа та рішення суду у справі №560/6615/22 були ним виконані в повному обсязі, що свідчить про безпідставність оскаржуваної постанови. Також вважає, що накладення штрафу за невиконання рішення без поважних причин ( в частині невиплати коштів) є протиправним, адже виплата/невиплата коштів на даний час фактично не залежить від місцевого органу Пенсійного Фонду.

Розгляд справи призначений в межах строків, визначених КАС України. Судом витребувані матеріали виконавчого провадження.

Відповідач подав відзив та витребувані матеріали виконавчого провадження. У відзиві позов не визнає, покликається на правомірність постанови державного виконавця. Зазначає, що орган Пенсійного фонду не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду, пенсія стягувачу продовжує виплачуватись з обмеженням максимальним розміром, що підтверджується довідкою з автоматизованої системи ПФУ від 29.06.2023, яка засвідчує, що у липні 2023 розмір пенсії не змінився, доплата до пенсії не проведена.

Ухвалою від 17.08.2023 суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надати докази на підтвердження відсутності у боржника відповідного фінансового забезпечення/призначень на виплату заборгованості стягувачу в межах виконавчого провадження ВП№71987404, які були надані органу ДВС під час примусового виконання (зокрема, але не виключно: довідки про відсутність/наявність коштів на рахунках станом на дату виконання рішення суду, кошториси витрат за відповідною програмою, інформація про бюджетні призначення тощо)

Позивач подав додаткові пояснення стосовно запитуваних доказів, однак будь -які документи на підтвердження доводів, наведених у цих поясненнях, суду не надав.

В судове засідання представники сторін не з`явились.

Відповідач подав заяву про розгляд справи у письмовому провадженні.

Зважаючи на неявку учасників справи, та оскільки їх присутність не була визнана обов`язковою, суд проводить розгляд в порядку письмового провадження на підставі наявних доказів, без проведення аудіо запису судового засідання.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 №1404-VІІІ (далі також - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусовою виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Стаття 63 Закону №1404-VIIІ встановлює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, накладення штрафу у разі невиконання без поважних причин боржником рішення є обов`язком посадової особи органу ДВС, який встановлюється з метою спонукання боржника належним чином виконати рішення.

Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення та повинні бути підтверджені належними доказами.

Як встановлено зі змісту матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження, на виконанні в Управлінні забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження ВП№71987404 з примусового виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду, виданого 28.11.2022 у справі №560/6615/22 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 28.04.2021 №ХС-52017, виданої на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.03.2021 у справі №560/3475/22 відповідно до статті 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" без обмеження максимальним розміром, починаючи з 01 лютого 2020 року.

09.06.2023 державним виконавцем відкрите виконавче провадження та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Відомості про виконання боржником рішення суду протягом встановленого виконавцем строку, відсутні.

У наданій 13.07.2023 відповіді пенсійний орган повідомив про те, що на виконання рішення суду Головним управлінням проведений перерахунок пенсії стягувача ОСОБА_1 з 01.02.2020 без обмеження її максимальним розміром. Відповідачем проведений перерахунок пенсії з 01.02.2020 по 31.12.2022, що підтверджується протоколом перерахунку. Розмір пенсії після перерахунку станом на 01.02.2020 склав 25341,40 грн. Нарахована сума доплати за період з 01.02.2020 по 31.12.2022 становить 245259 грн., проте вказані кошти не виплачені.

18.07.2023 стягувач подав заяву про те, що рішення суду боржником не виконане, оскільки пенсійний орган продовжує проводити виплату пенсії з обмеженням її максимальним розміром.

18.07.2023 державним виконавцем складений акт, у якому зазначається, що рішення суду у справі №560/6615/22 не виконане, пенсія виплачується з обмеженням максимального розміру. Постановою державного виконавця від 18.07.2023 за невиконання рішення суду у спосіб та у порядку, визначеному виконавчим документом на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області накладений штраф 5100 грн.

Суд звертає увагу на те, що у рішенні суду не зазначена гранична дата, до якої перерахунок повинен був здійснюватись без обмеження розміру пенсії, що свідчить про те, що продовження виплати пенсії із застосуванням вказаного обмеження, яке раніше було визнано судом незаконним, є неправомірним.

Що стосується невиплати доплати за результатами перерахунку, позивач посилається на відсутність коштів, передбачених відповідними програмами та кошторисами на здійснення такої виплати.

Верховний Суд у постанові від 31 травня 2022 по справі №360/940/20 зазначив, що визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Отже, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 360/3573/20, від 13.10.2021 у справі № 360/4705/20 та у справі № 360/4708/20.

З метою дослідження питання поважності/ неповажності причин невиконання боржником рішення суду у повному обсязі суд зобов`язав Головне управління надати докази на підтвердження відсутності у боржника відповідного фінансового забезпечення/призначень на виплату заборгованості стягувачу в межах виконавчого провадження ВП№71987404, які були раніше надані органу ДВС під час примусового виконання (зокрема, але не виключно: довідки про відсутність/наявність коштів на рахунках станом на дату виконання рішення суду, кошториси витрат за відповідною програмою, підтверджена інформація про бюджетні призначення тощо)

Позивач у письмових поясненнях щодо цього зазначив, що донарахована стягувачу сума коштів, яка підлягає виплаті, була включена в реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Також пенсійний орган повідомив, що в бюджеті Головного управління на виплату за рішеннями суду було передбачено у 2018 році - 0,1 млн. грн., у 2019 - 1,9 млн. грн., у 2020 - 6,4 млн. грн., у 2021 - 13,1 млн. грн., у 2022 - 8,92 млн. грн., у 2023 - 11,55 млн. грн. На даний момент, з урахуванням виділених коштів Головним управлінням проведена виплата заборгованості з пенсійних виплат згідно з рішеннями, які набрали законної сили по 20.09.2020.

У той же час судом встановлено, що боржник не надав ані суду ані державному виконавцю будь-які належні докази на підтвердження дійсної відсутності або недостатності відповідного фінансування /бюджетних призначень на виплату заборгованості за рішеннями судів, зокрема, в частині виплати заборгованості за вищезгаданим рішенням суду.

Суд звертає увагу на те, що саме на боржника у виконавчому провадженні покладений обов`язок довести поважність причин, які вплинули на неможливість виконання виконавчого документа у спосіб та у порядку, які ним передбачені.

У протилежному випадку, тобто якщо боржник жодним чином не доводить такі обставини, державний виконавець має право застосувати передбачені законом заходи впливу за невиконання вимог виконавчого документа без поважних причин.

Належних доказів того, що вимоги виконавчого документу (та рішення суду в частині виплати коштів ) не були виконані у повному обсязі саме з поважних і об`єктивних причин, пенсійний орган не надав ані державному виконавцю, ані суду.

Враховуючи це суд вважає, що у діях відповідача відсутні ознаки протиправності, тому відсутні підстави для скасування спірної постанови, відтак і підстави для задоволення позову.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 29 серпня 2023 року

Позивач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29001 , код ЄДРПОУ - 21318350)
Відповідач:Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Тернопільська, 13/2,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 43325602)

Головуючий суддя І.С. Козачок