Справа № 200/16447/21
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

28 серпня 2023 року Справа №200/16447/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради щодо невиплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5-го травня за 2021 рік, як учаснику бойових дій в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язано Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради (, адреса місця знаходження: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 70) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Рішення суду набрало законної сили 15 листопада 2022 року.

24 липня 2023 року Донецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист на виконання рішення.

22 серпня 2023 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

В обґрунтування заяви позивач зазначила, що рішення суду набрало законної сили 15 листопада 2022 року, проте до теперішнього часу не виконано.

Розглянувши заяву позивача, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 8 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця).

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України. При цьому, передбачені ст. 382 КАС України процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Зазначене узгоджується з правовою позицією яка викладена у постановах Верховного Суду від 27.02.2020 року у справі № 0640/3719/18, від 04.03.2020 року у справі № 539/3406/17, від 11.06.2020 року у справі № 640/13988/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд звертає увагу на те, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, суд звертає увагу, що виконання рішення суду, у випадку відмови відповідача виконати його в добровільному порядку, забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Окрім того, вказаний Закон наділяє державних виконавців під час виконання рішень певними важелями впливу на боржника, який не виконує судове рішення у встановлений строк.

Судом встановлено з матеріалів справи, що позивачем отримано виконавчий лист про виконання судового рішення по справі №200/16447/21, проте позивачем не наведено у заяві про встановлення судового за виконанням рішення суду та не надано відповідних доказів звернення до органів примусового виконання судових рішень.

Окрім того, позивачем не надано доказів, які б свідчили про невиконання відповідачем рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів відкриття примусового виконання рішення суду, а державний виконавець має встановлені законом повноваження щодо впливу на боржника (накладення штрафу, постановлення питання про притягнення до кримінальної відповідальності), суд не встановив підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду за заявою позивача в порядку ст. 382 КАС України.

Крім того суд зазначає, що Закон України «Про виконавче провадження» визначає процедуру виконання рішення немайнового характеру, яка за своїм змістом є подібною до судового контролю, про встановлення якого поданий цей позов. При цьому процедури у разі невиконання рішення, визначені в статті 63 зазначеного Закону та в статті 382 КАС України, є тотожними.

В контексті викладеного, суд зазначає, що в заяві ОСОБА_1 в порядку ст. 382 КАС України не наведено, а судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату або, що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

Аналогічна правова позиція щодо відсутності потреби встановлення судового контролю наведена в ухвалі Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 04.10.2019 року у справі № 826/6528/18.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Керуючись ст. ст. 294, 370, 382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду - залишити без задоволення.

Ухвала складена та підписана 28 серпня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Троянова