Справа № 420/890/23
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/890/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 (сформована в системі «Електронний суд 17.01.2023 року)до Військової частини НОМЕР_2 , в якій позивач просить суд:

поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з цією позовною заявою;

прийняти адміністративний позов до розгляду.

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 15 липня 2022 року № 1233 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності офіцера резерву 4 запасної роти, старшого лейтенанта ОСОБА_1 .

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяви (клопотання) про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду з позовною заявою та про витребування доказів (матеріалів службового розслідування за фактом розпивання позивачем спиртних напоїв та копій матеріалів справи №504/1837/22).

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа №420/890/23 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 23.01.2023року адміністративний позов залишено без руху з підстав необхідності надання суду доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви з додатками листом з описом вкладення (або копії позовної заяви із додатками для відповідача); заяви про поновлення строку звернення до суду із приведенням поважних причин, відмінних від тих, що наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду, що надійшла до суду разом із позовною заявою; надано позивачу строк на усунення недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали позивачеві.

02.02.2023 року до суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків позовної заяви, в якій представник просить поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду та, зокрема, зазначає, що неможливість своєчасного звернення позивача до суду зумовлена саме проходженням ним служби на території Одеської області, поза місцем розташування військової частини та поза межами м. Одеса, а тому отримати будь-яку інформацію, копії документів безпосередньо від командування військової частини він не може. ОСОБА_1 з моменту зарахування до військової частини НОМЕР_2 проходив спеціальні навчання, весь час проживав та проживає на території місця служби, а тому не мав можливості забезпечити своєчасне подання позову з метою захисту його прав. Доручення його адвокату Центром видано лише 10 січня 2023 року, і вже 17 січня 2023 року до суду подано позовну заяву про захист прав ОСОБА_1 . На думку позивача, обмеження його у доступі до суду через пропуск строку звернення до суду буде свідчити не лише про порушення його права на справедливий суд, але й про порушення конституційних приписів, які гарантують право на правову допомогу.

В додатки до заяви надані докази надсилання відповідачу копії позовної заяви з додатками листом з описом вкладення.

Ухвалою суду від 07.02.2023 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду; позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно ст. 262 КАС України; витребувано у Військовій частині НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_2 ) копії матеріалів службового розслідування, проведеного у липні 2022 року стосовно ОСОБА_1 , за фактом розпивання ним спиртних напоїв на території розташування підрозділу 4 запасної роти; витребувано у Комінтернівського районного суду Одеської області (вул. Першотравнева, 51, Доброслав, Одеська область, 67500) копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 504/1837/22.

Ухвалою суду від 28.08.2023 року у задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_2 про залишення адміністративного позову без руху та без розгляду відмовлено.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з серпня 2018 року проходить військову службу за контрактом та наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 73 від 30 березня 2022 року старшого лейтенанта ОСОБА_1 , начальника інформаційно-аналітичної групи штабу з урахуванням наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 27 березня 2022 року № 116 призначено на посаду офіцера резерву 4 запасної роти військової частини НОМЕР_2 .

15 липня 2022 року командиром військової частини НОМЕР_2 винесено наказ № 1233 про накладення на старшого лейтенанта ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «Сувора догана» та обмеження у праві на премію та додаткову грошову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 за вживання спиртних напоїв на території 4 запасної роти, що призвело до порушення вимог ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 13, 16, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Позивач вважає прийнятий наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 21 липня 2022 року у справі № 504/1837/22 встановлена відсутність події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Позивач доводить, що оскаржуваний наказ не є вмотивованим, оскільки не містить відомостей стосовно порушення позивачем конкретних обов`язків як військовослужбовця. При цьому, як вказує позивач, відповідач вводить в оману стосовно проведення відносно нього службового розслідування, про що зазначено у листі від 07 грудня 2022 року, а відтак з урахуванням відсутності відповідних документів за результатами проведеного службового розслідування ОСОБА_1 вважає, що таке розслідування не проводилося.

Окрему увагу позивач звертає на те, що при прийнятті спірного наказу відповідачем не було враховано наявність заохочень, що мало би вплинути на захід дисциплінарного стягнення.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог Військовою частиною НОМЕР_2 надано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 12 липня 2022 року офіцера резерву 4 запасної роти старшого лейтенанта ОСОБА_1 на території розташування підрозділу було виявлено з ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджується відповідними поясненнями та протоколом медичного огляду №000685 від 13 липня 2022 року.

Наявність постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 21 липня 2022 року по справі № 504/1837/22 на підставі якої провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення ніяким чином не впливає на правомірність оскаржуваного наказу, оскільки наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 15.07.2022 року № 1233 ОСОБА_1 притягнуто до окремого виду юридичної відповідальності, а саме дисциплінарної.

Крім того, представник відповідача зазначив, що дійсно у відповіді від 07.12.2022 року помилково зазначено, що за фактом вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв проводилося службове розслідування і за його результатами командиром військової частини НОМЕР_2 було видано оскаржуваний наказ. Натомість, звернуто увагу суду, що такий наказ може бути виданий і без проведення службового розслідування, якщо особу, її вину, протиправну поведінку та причино-наслідковий зв`язок встановлено на підставі документів, які до нього додаються.

Представник відповідача наполягав, що оскаржуваний наказ відповідає вимогам чинного законодавства та з урахуванням встановлених обставин, підстав для його скасування не має, тому у задоволені позовних вимог слід відмовити.

21 лютого 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив у якому представник позивача зокрема зазначила, що ні підполковник ОСОБА_2 , ні капітан ОСОБА_3 , ні молодший лейтенант ОСОБА_4 , які надавали пояснення, не бачили безпосереднього процесу розпивання ОСОБА_1 спиртних напоїв. Також зверталася увага на те, що у разі виявлення факту вживання спиртних напоїв інші військовослужбовці повинні були доповісти про це у формі рапорту, а не у спосіб надання письмових пояснень.

Додатково представник позивача зазначила, що не дивлячись на відмінності між адміністративною та дисциплінарною відповідальністю, постанова Комінтернівського районного суду Одеської області від 21 липня 2022 року по справі № 504/1837/22 має бути взята до уваги судом, оскільки у ній встановлено відсутність події і складу правопорушення, який за змістом є ідентичним до того, за який позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Інших процесуальних заяв по суті спору, які визначені статтею 159 КАС України від сторін до суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 73 від 30 березня 2022 року старшого лейтенанта ОСОБА_1 , начальника інформаційно-аналітичної групи штабу з урахуванням наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 27 березня 2022 року № 116 призначено на посаду офіцера резерву 4 запасної роти військової частини НОМЕР_2 (а.с. 14).

13 липня 2022 року командиром 4 запасної роти військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_5 складено протокол №259/1779 про вчинення військового адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відносно ОСОБА_1 в якому зазначено, що старший лейтенант ОСОБА_1 , перебуваючи на території розташування АДРЕСА_3 близько 20:45, діючи протиправно та умисно всупереч інтересам служби 12.07.2022 року, в особливий період та в умовах воєнного стану здійснив розпивання спиртних напоїв на території розташування 4 запасної роти і тим самим порушив Закон України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.99 № 548-XIV, Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.99 № 551.

15 липня 2022 року пунктом 1 наказу командира Військової частини НОМЕР_2 № 1233 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» до старшого лейтенанта ОСОБА_1 за вживання спиртних напоїв на території 4 запасної роти, що призвело до порушення вимог статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 13, 16, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України застосовано дисциплінарне стягнення «Сувора догана» та позбавлено виплати премії та додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 за липень 2022 року у повному обсязі (а.с. 10).

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 21 липня 2022 року по справі №504/1837/22 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із наказом командира Військової частини НОМЕР_2 № 1233 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 15 липня 2022 року позивач звернувся до суду із даним позовом.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII) встановлено, що Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно із частинами 3, 4 статті 2 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №551-XIV (далі - Дисциплінарний статут), який також встановлює, що усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

За змістом статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно із статті 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту визначає, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно частини 3 статті 5 Дисциплінарного статуту стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».

Стаття 45 Дисциплінарного статуту передбачає, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення

Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби).

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Стаття 13 Статуту внутрішньої служби передбачає, що військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Згідно статті 26 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Як встановлює стаття 128 Статуту внутрішньої служби солдат зобов`язаний серед іншого під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Згідно із статтею 241 Статуту внутрішньої служби кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

За обставинами справи, 13 липня 2022 року командиром 4 запасної роти військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_5 складено протокол № 259/1779 про вчинення військового адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який розпивав спиртні напої на території розташування 4 запасної роти.

Згідно наданих пояснень ОСОБА_1 , що містяться у складеному протоколі слідує, що останній просив при розгляді протоколу врахувати обставини попередніх років служби в ЗСУ та відсутність інших видів правопорушень. В подальшому допускати негідних вчинків не буде. Також просив врахувати, що має на утриманні двох малолітніх дітей 2019 та 2021 року народження (а.с. 8).

З письмових пояснень підполковника ОСОБА_2 від 12.07.2022 року вбачається, що на території розташування 4 запасної роти близько 20:45 ним були виявлені з ознаками вживання спиртних напоїв старший лейтенант ОСОБА_1 та молодший лейтенант ОСОБА_6 .

Відповідно до письмових пояснень молодшого лейтенанта ОСОБА_4 від 12.07.2022 року на території розташування 4 запасної роти близько 22:00 ним були замічені старший лейтенант ОСОБА_1 та молодший лейтенант ОСОБА_6 з ознаками алкогольного сп`яніння, дані військовослужбовці поводили себе зухвало та розв`язно.

У письмових поясненнях від 12.07.2022 року капітан ОСОБА_3 зазначив, що на території розташування 4 запасної роти близько 22:00 ним були замічені старший лейтенант ОСОБА_1 та молодший лейтенант ОСОБА_6 з ознаками алкогольного сп`яніння, дані військовослужбовці поводили себе зухвало та розв`язно. Після повернення вказаних військовослужбовців з медичного закладу їх стан був підтверджений.

Згідно протоколу № 000685 від 13 липня 2022 року медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння, ОСОБА_1 був балакучим, метушливим, настрій нестійкий, скарг на свій стан не має, мова послідовна, точні рухи виконує не чітко, мав запах алкоголю з ротової порожнини.

За висновком лікаря ОСОБА_1 тверезий, але має залишкові явища попереднього вживання алкоголю.

Таким чином, факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв знайшло підтвердження під час розгляду справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів, які є послідовними та узгоджуються між собою. Додатково суд враховує і те, що при надані пояснень 12 липня 2022 року позивач фактично не заперечував факт вживання алкогольних напоїв, а обмежився лише тим, що просив при розгляді протоколу врахувати його позитивні обставини несення військової служби та зазначив про наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

Суд відхиляє твердження позивача, що з огляду на те, що постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 21 липня 2022 року по справі №504/1837/22 провадження у справі на підставі протоколу № 259/1779 відносно нього закрите за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а відтак оскаржуваний наказ є протиправним.

Відповідно до ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на те, що постанова від 21.07.2022 року у справі №504/1837/22 ґрунтується, зокрема, на припущенні, що при медичному огляді позивача мала місце похибка технічного приладу, а висновок лікаря КНП «ООМПЦЗ» та усі дослідження проводилися 13.07.2022 року, наступного дня після ймовірного вживання алкоголю, суд не вважає за можливе зробити висновок, що навіть за умови закриття адміністративного провадження за ч.3 ст. 172-20 КУпАП не було підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Згідно ст.172-20 КУпАП розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння - тягнуть за собою накладення штрафу від ста до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до семи діб. Участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб. Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, - тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Докази того, що 12.07.2022 року позивач перебував у відпустці, тощо, та не знаходився на території розташування 4 роти військової частини, у матеріалах справи відсутні.

У цьому аспекті суд зазначає, що певний проступок може містити одночасно склад і дисциплінарного, і адміністративного проступку, що пов`язано з певними повноваженнями або статусом суб`єкта проступку.

Адміністративне правопорушення, вчинене особою, водночас може бути і дисциплінарним проступком, оскільки пов`язане з неналежним виконанням службових обов`язків (обов`язків несення військової служби). Відтак притягнення до двох видів юридичної відповідальності не виключається.

Постанова Комінтернівського районного суду Одеської області від 21 липня 2022 року по справі №504/1837/22 не може спростовувати факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку та відсутність підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності, враховуючи викладене вище.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що наявні в матеріалах справи докази доводять факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразилося у порушенні військової дисципліни та мало вияв у вживанні позивачем спиртних напоїв на території розташування 4 запасної роти, то підстав для врахування як обов`язкової при вирішенні даної справи постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 21 липня 2022 року по справі №504/1837/22 при розгляді цієї справи суд не вбачає.

Щодо доводів позивача про невмотивованість оскаржуваного наказу, оскільки такий не містить відомостей стосовно порушення позивачем конкретних обов`язків як військовослужбовця, то суд такі доводи також оцінює критично, оскільки будучи військовослужбовцем позивач обізнаний з порядком несення військової служби та відповідно до службової характеристики від 13 липня 2022 року ОСОБА_1 статути, накази та керівні документи знає на достатньому рівні. При цьому, суд констатує, що оскаржуваний наказ містить як фактичні, так і юридичні підстави його прийняття.

З приводу непроведення службового розслідування за фактом розпивання позивачем спиртних напоїв, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 84 Дисциплінарного статуту ЗСУ прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Отже, як прямо слідує з наведеної норми, проведення командиром службового розслідування є його правом, а не обов`язкової умовою. І таке розслідування має на меті встановлення певних обставин, що можуть вплинути на прийняття рішення про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності.

При цьому, згідно з пп.3 та пп.6 п.1 Методичних рекомендацій щодо проведення службових розслідувань №13488/С, затверджених 19 квітня 2016 року начальником Генерального штабу, для притягнення військовослужбовців до дисциплінарної відповідальності проведення службового розслідування не є обов`язковим.

Таким чином, непроведення службового розслідування у даному випадку не є обставиною, за якої оскаржуваний наказ є протиправним. Повідомлення відповідачем у листі від 07.12.2022 року стосовно того, що спірний наказ прийнятий за результатами проведеного службового розслідування не відповідає дійсності, що також визнається представником відповідача у відзиві на позовну заяву. Однак, дана обставина не є достатньою для визнання наказу протиправним, оскільки факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку знайшов своє підтвердження та позивачем не спростовано.

Суд вважає, що застосований до позивача вид дисциплінарного стягнення у вигляді «Сувора догана» з урахуванням встановлених обставин, характеру вчиненого порушення військової дисципліни є співмірним та обгрунтованим. При цьому, позбавлення додаткової винагороди є наслідком накладення на позивача дисциплінарного стягнення за вживання алкогольних напоїв на території військової частини/, що не спростовано позивачем.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд зазначає, що покладений на суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності свого рішення не звільняє позивача від обов`язку доказування своїх тверджень чи заперечень.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Суд повторно та окремо звертає увагу на те, що під час надання пояснень (протокол №259/1779 у матеріалах справи №504/1837/22) позивач не заперечував та не спростовував обставину вживання ним алкогольних напоїв на території розташування 4 запасної роти Військової частини НОМЕР_2 12.07.2022 року.

Позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, у зв`язку із чим суд приходить висновку про відмову у задоволені адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, а також те, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд розподіл судових витрат не здійснює.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ; адреса: смт. Чорноморське, Одеський район, Одеська область, 67570) про визнання протиправним та скасування наказу відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.