Справа № 308/14107/23
Суддя: Зарева Н. І.
Дата ухвалення: 2023-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 серпня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., ознайомившись з матеріалами адміністративного позову:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до

Департаменту патрульної поліції, адреса: вул. Ф. Ернста, 3, м. Київ,

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя прийшов до висновку, що заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у ст. 160, 161 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві позивач зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», на підтвердження чого долучив до позову посвідчення серії НОМЕР_2 від 26.04.2010 року, у якому зазначено, що ОСОБА_1 має 3 групу інвалідності та право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Пунктом 8 частини 1статті 5 Закону України "Про судовий збір" визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

При цьому, особи з інвалідністю ІІІ групи, які мають право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни третьої групи, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у встановленому порядку не прирівнюються до осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни.

Тобто, від сплати судового збору на підставі пункту 8 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи, а не особи з інвалідністю 3 групи, які мають право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни третьої групи.

За змістом статті 5 Закону України "Про судовий збір", пільг щодо сплати судового збору для інвалідів 3 групи, ветеранів війни - інвалідів війни не встановлено.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 06.02.2020 у справі № 640/21075/19 та від 23.07.2020 у справі № 240/12008/19.

Крім того, у статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначені пільги особам з інвалідністю внаслідок війни, проте пільг стосовно сплати судового збору для ветеранів війни - інвалідів війни вказана правова норма не містить.

У статті 22 цього ж Закону передбачено, що рішення підприємств, установ і організацій, які надають пільги, можуть бути оскаржені до районної державної адміністрації, виконавчого комітету міської ради або до районного (міського) суду. Особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Водночас, предметом позову у даній справі є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, що не стосується питань соціального захисту позивача як інваліда війни, про які йдеться у статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", тому судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою до суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1073,60 гривень.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1073,60 гривень та додати квитанцію про сплату судового збору у встановленому розмірі до позовної заяви.

На підставі наведеного, суддя прийшов до висновку, що подану позовну заяву слід залишити без руху, як таку, що подана з порушенням вимог ч. 3 ст. 161 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169 КАС України, Законом України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків - п`ять днів з дня вручення ухвали, роз`яснивши при цьому, що позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1073,60 грн (тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І. Зарева