Справа № 120/13157/23
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

29 серпня 2023 р. Справа № 120/13157/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністратвного суду звернулося акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" з адміністративним позовом до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти державним виконавцем Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) дій з примусового стягнення з АТ "Вінницягаз" коштів в сумі 7650617,30 грн в межах виконавчого провадження № 72609365 від 23.08.2023 року.

Із матеріалів поданої заяви про забезпечення позову слідує, що головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Літвіною М.В. відкрито виконавче провадження № 72609365 з примусового виконання постанови головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області № 02 від 27.03.2019 року про стягнення з акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" на користь головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області коштів у сумі 7650617,30 грн.

Вважаючи дії державного виконавця з винесення цієї постанови незаконними, представник акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" звертається до суду із позов з наступними окресленими позовними вимогами:

- визнати протиправними дії головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Літвінової М.В. щодо відкриття виконавчого провадження № 72609365 від 23.08.2023 року;

- зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанову про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 72609365 від 23.08.2023 року.

Мотивуючи необхідність забезпечення позову, заявник вказує на те, що примусове стягнення коштів позбавить підприємство права власності на кошти. Окремо наголошує, що накладення арешту на майно і кошти у межах суми стягнення може істотно вплинути на діяльність товариства, ускладнити або унеможливити поновлення прав, для захисту яких поданий адміністративний позов, що, у свою чергу, може призвести до блокуванні роботи АТ "Вінницягаз" та створює пряму загрозу безперебійності доставки природного газу споживачам Вінницької області, з огляду на обставини правового режиму воєнного стану.

Дослідивши подані матеріали, суд зазначає наступне.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано ст. 50 КАС України, що закріплює підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до її вирішення по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

До видів забезпечення позову відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України належать: 1) зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) заборона відповідачу вчиняти певні дії; 4) заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09.04.2020 року у справі № 640/21360/19.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Суд наголошує, що необґрунтоване вжиття заходів забезпечення позову може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким би вдалося запобігти, тому суд у кожному випадку повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна із вказаних обставин, і оцінити, чи застосування заходів забезпечення позову не завдасть більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Судом встановлено, що виконавче провадження № 72609365 відкрите на підставі постанови головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області № 02 від 27.03.2019 року.

Вказана постанова була предметом оскарження у справі № 120/1254/19-а.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.07.2019 року у цій справі за позовом акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" до головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області було визнано протиправним та скасовано постанову головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області від 27.03.2019 року № 02 "Про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів".

Надалі, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 року у справі № 120/1254/19-а, що набрала законної сили, скасовано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29.07.2019 року у справі за адміністративним позовом акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" до головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови.

Разом з тим, судом встановлено, що акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" 17.08.2023 року подано касаційну скаргу на вищезазначену постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 року.

Суд наголошує, що, серед іншого, у прохальній частині касаційної скарги, міститься вимога щодо зупинення дії постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 року у справ № 120/1254/19-а.

Так, суд вказує на те, що метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

Відтак, зокрема мотивами зупинення дії рішення, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, що у свою чергу створює відповідні правові наслідки для органів державної виконавчої служби.

Принагідно суд зазначає, що в умовах воєнного стану усі сфери діяльності зазнали змін та труднощів. Разом з цим, навіть в умовах воєнного стану виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) повинні здійснюватися належним чином.

Окрім того, поза увагою суду не може залишитися наступне.

Статтею 13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

До того ж, вказаною статтею урегульовано строки протягом яких виконавцем можуть вчинятися конкретні виконавчі дії у рамках провадження.

Так, наприклад, ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (ч. 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження").

Натомість, у суду відсутні будь-яку відомості щодо вчинення виконавцем відповідних дій, передбаченими положеннями цієї статті Закону України "Про виконавче провадження".

Суд наголошує, що главою 11 Розділу II КАС України визначено особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ, зокрема у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби та приватного виконавця.

Предметом спору у справі № 120/13157/23 є дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 287 КАС України позовну заяву у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Окрім того, ч. 4 ст. 287 КАС України встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Встановлюючи спеціальні, скорочені строки, законодавець підкреслює особливу значимість справи у розрізі необхідності її швидкого вирішення задля усунення негативних наслідків без вчинення будь-яких інших процесуальних дій.

Водночас такі фактори, як скороченість строку звернення до суду з такою категорією позовів та скороченість розгляду справи, у свою чергу, є своєрідним механізмом державного захисту щодо недопущення здійснення виконавцем конкретних дій у рамках виконавчого провадження.

При цьому, позивачем не надано до суду доказів, які б свідчили про ті обставини, що державним виконавцем будуть вчиненні виконавчі дії, що призведуть до автоматичного та швидкого стягнення коштів.

Між тим, вжиття вказаних позивачем заходів забезпечення позову за відсутності об`єктивних та достатніх підстав вважати, що такі дії апріорі будуть здійснені протягом розгляду цієї справи, зумовить виникнення невиправданого судового втручання у діяльність суб`єкта владних повноважень, права третіх осіб, що, у свою чергу, йде у розріз з метою інституту забезпечення позову.

Відтак, з урахуванням вищезазначеного, вказані доводи представника АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" не приймаються судом до уваги, оскільки вони не містять обґрунтування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або, відповідно, про те, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

У свою чергу, судом не встановлено, а позивачем у заяві не доведено існування жодної з обставин, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти державним виконавцем дії з примусового стягнення коштів.

Керуючись ст.ст. 150-154, 156, 248, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" про забезпечення позову.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Альчук Максим Петрович