Справа № 120/8808/22
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 серпня 2023 р. Справа № 120/8808/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом підприємства споживчої кооперації "Госпрозрахункове об`єднання ринків м. Вінниці" до Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "АВМ АГРОІНВЕСТ" про визнання протиправними та скасування Містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Підприємство споживчої кооперації "Госпрозрахункове об`єднання ринків м. Вінниці" з позовом до Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради про визнання протиправними та скасування Містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки від 14.07.2021 № 69, затверджених наказом Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради 14.07.2021 № 109.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0181, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площа земельної ділянки 2,0236 га. На даній земельній ділянці розташований м`ясо-молочний павільйон площею 3885,8 кв.м, який має назву Центральний ринок м. Вінниці. Позивач зазначає, що в серпні 2022 року ТОВ «АВМ АГРОІНВЕСТ» розпочало нове будівництво торговельного центру з підземним паркінгом по проспекту Коцюбинського, 13-А з порушенням будівельних норм та правил, що призвело до порушення його права на безпечні умови проведення своєї торговельної діяльності, а також на охорону історичної та культурної спадщини.

Вказує, що рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 08.07.2021 №1671 Товариству з обмеженою відповідальністю ТОВ «АВМ АГРОІНВЕСТ» були надані вихідні дані - Містобудівні умови та обмеження на проектування торговельного центру з підземним паркінгом по проспекту Коцюбинського, б/п в м. Вінниці, кадастровий номер земельних ділянок: :03:002:0155, :03:002:0156. На виконання рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради ТОВ «АВМ АГРОІНВЕСТ» було отримано Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки від 14 липня 2021 № 69. Проте вказує, що товариство набуло право на виконання будівництва торговельного центру з підземним паркінгом за вищевказаною адресою у протизаконний спосіб, адже у Містобудівному розрахунку для проекту будівництва торговельного центру заплановано забудову земельних ділянок, які не вказані у Містобудівних умовах і обмеженнях забудови земельної ділянки від 14.07.2021 № 69. Крім того, вказує, що Містобудівними умовами і обмеженнями порушено право на охорону історичної та культурної спадщини, до якої відноситься Центральний ринок м. Вінниця, зокрема будівництво планується на земельних ділянках, які знаходяться у Замостянському історичному ареалі, а тому документація підлягала погодженню з органом охорони культурної спадщини.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею, на розгляд якому передано вказану справу, визначено Вільчинського О.В.

Ухвалою судді від 31.10.2022 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 262 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву. Також даною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "АВМ АГРОІНВЕСТ".

29.11.2022 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки, затверджені наказом Департаменту архітектури та містобудування ВМР №109 від 14.07.2021, відповідають плану зонування м. Вінниця, затвердженого рішенням ВМР №2012 від 04.07.2008, а тому надані у відповідності до намірів забудови земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні. За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для відмови у видачі оскаржуваних Містобудівних умов і обмежень.

Крім того, відповідач зауважив, що відповідно до висновку Науково-дослідного інституту пам`ятко-охоронних досліджень, Замостянський історичний ареал визначений не у відповідності до вимог нормативних документів: він не має традиційного характеру середовища, значної кількості об`єктів культурної спадщини. Внаслідок вказаних обставин, наказом Міністерства культури тa інформаційної політики України від 29.12.2021 № 1031 затверджені межі та режими використання території історичного ареалу м. Вінниці, в якому Замостянський історичний ареал не визначено. Крім того, звернув увагу на той факт, що жодних рішень щодо винесення в натуру меж Замостянського історичного ареалу міською радою не приймалось. Тобто, вказаний історичний ареал не має своїх визначених на місцевості меж та координат.

14.12.2022 представником позивача подана до суду відповідь на відзив, у якій вона вказала на те, що відповідачем не було спростовано доводи позовної заяви, якими обґрунтовані позовні вимоги. Представник відповідача зокрема зазначила, що у разі виявлення невідповідності даних, вказаних у Містобудівному розрахунку для проекту будівництва торговельного центру з підземним паркінгом на просп. Коцюбинського в м. Вінниці, зокрема тієї обставини, що у Містобудівному розрахунку вказані земельні ділянки з кадастровими номерами :03:002:0180 та :03:002:0211, право власності чи право користування на які у замовника - ТОВ «АВМ АГРОІНВЕСТ» відсутнє, відповідач повинен був відмовити у наданні Містобудівних умов і обмежень на забудову двох інших земельних ділянок з кадастровими номерами :03:002:0155 та :03:002:0156.

Крім того вказала, що у Містобудівному розрахунку для проекту будівництва торговельного центру заплановано забудову земельних ділянок з кадастровими номера: :03:002:0155, ??:03:002:0180; :03:002:0211. Однак, як вбачається з Містобудівних умов та обмежень, третій особі надано дозвіл на проектування торговельного центру з підземним паркінгом по проспекту Коцюбинського, б/н в м. Вінниці, на двох земельних ділянках з кадастровими номерами :03:002:0155 та :03:002:0156, що не відповідає Містобудівному розрахунку.

Що стосується посилання відповідача на наказ Міністерства культури тa інформаційної політики України від 29.12.2021 № 1031, представник позивача вказує, що такі є безпідставними, адже наказ прийнятий після видання та затвердження Містобудівних умов і обмежень.

Ухвалою суду від 06.02.2023 витребувано у Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради належним чином засвідчені копії документів, які слугували підставою для видачі та затвердження Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 69 від 14.07.2021 для проектування об`єкта будівництва нове будівництво торговельного центру з підземним паркінгом по проспекту Коцюбинського, 13-А, 13-Б в м. Вінниці.

16.02.2023 на адресу суду надійшли витребувані судом докази.

Ухвалою суду від 03.07.2023 у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою суду від 05.07.2023 заяву представника Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради про відвід судді Вільчинського Олександра Ванадійовича задоволено. Відведено від розгляду справи №120/8808/22 суддю Вільчинського Олександра Ванадійовича. Адміністративну справу №120/8808/22 передано для повторного автоматизованого розподілу справ у порядку ст. 31 КАС України.

За результатами проведеного повторного автоматизованого розподілу справи між суддями для її розгляду визначено суддю Мультян Марину Бондівну.

Ухвалою суду від 10.07.2023 прийнято до свого провадження адміністративну справу № 120/8808/22 за позовом підприємства споживчої кооперації "Госпрозрахункове об`єднання ринків м. Вінниці" до Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "АВМ АГРОІНВЕСТ" про визнання протиправними та скасування Містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки.

Також слід зазначити, що у встановлений судом строк третя особа не скористалася правом на подачу пояснень за позовом.

Інших заяв по суті від сторін до суду не надходило.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження відповідно до частини 5 статті 250 КАС України є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вказує наступне.

Підприємство споживчої кооперації "Госпрозрахункове об`єднання ринків м. Вінниці" є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0181, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площа земельної ділянки 2,0236 га. На даній земельній ділянці розташований м`ясо-молочний павільйон площею 3885,8 кв.м.

У 2020 році Товариством з обмеженою відповідальністю «А-ПІЛОН» було виготовлено Містобудівний розрахунок для проекту будівництва торговельного центру з підземним паркінгом по проспекті Коцюбинського в м.Вінниця. Зазначено, що будівництво планується за адресою проспект Коцюбинського в м. Вінниці. Ділянка для будівництва представлена трьома суміжними ділянками:

Кадастровий номер :03:002:0155 0,2307 га;

Кадастровий номер :03:002:0180 0,03 га;

Кадастровий номер :03:002:0211 0,2175 га.

Загальна площа ділянки для будівництва 0,4782 га.

Містобудівними умовами і обмеженнями №69 від 14.07.2021 передбачено проводити будівництво замовником Товариством з обмеженою відповідальністю "АВМ АГРОІНВЕСТ" торговельного центру з підземним паркінгом по проспекті Коцюбинського в м.Вінниця на земельних ділянках:

кадастровий номер :03:002:0155;

кадастровий номер :03:002:0156.

Відповідно до Плану зонування м. Вінниця, затвердженого рішенням Вінницької міської ради від 04.07.2008 №2012, зі змінами затвердженими рішенням Вінницької міської ради від 28.05.2021 №415, земельні ділянки розташовані в торгівельній зоні, в Замостянському історичному ареалі, частково в межах «червоних ліній» та в зоні транспортної інфраструктури.

14.07.2022 Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради було видано наказ №109, яким затверджено Містобудівні умови і обмеження №69 від 14.07.2021 для проектування об`єкта будівництва нове будівництво торговельного центру з підземним паркінгом за адресою м. Вінниця, просп. Коцюбинського, 13-а, 13-б.

Наказом Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради від 07.02.2022 №18 «Про затвердження внесення змін до містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки №69 від 14.07.2021», визначено проводити будівництво торговельного центру з підземним паркінгом по проспекті Коцюбинського в м.Вінниця на земельних ділянках кадастровий номер :03:002:0155, :03:002:0156, :03:002:0180. Відповідно до Плану зонування м. Вінниця, затвердженого рішенням Вінницької міської ради від 04.07.2008 №2012, зі змінами затвердженими рішенням Вінницької міської ради від 28.05.2021 №415, земельні ділянки розташовані в торгівельній зоні, частково в межах «червоних ліній» та в зоні транспортної інфраструктури.

Не погоджуючись із законністю видачі Товариству з обмеженою відповідальністю "АВМ АГРОІНВЕСТ" Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №69 від 14.07.2022, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 26 Закону № 3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування); прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно з частиною першою статті 29 Закону № 3038-VI основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови та завдання на проектування.

За приписами пункту 8 частини першої статті 1 Закону № 3038-VI містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Частиною другою статті 29 Закону № 3038-VI встановлено, що фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки) (частина 3 вказаної норми).

Згідно з приписами наведеної норм, спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі поданих заявником документів визначає, зокрема, відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

В той же час, підстави для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, а також для їх скасування встановлюють частини четверта, восьма статті 29 Закону № 3038-VI.

Зокрема, підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є: 1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; 3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. (частина четверта статті 29 Закону №3038-VI).

Разом з цим, частиною п`ятою статті 29 Закону № 3038-VI встановлено, що містобудівні умови та обмеження містять:

1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта;

1-1) ідентифікатор об`єкта будівництва або закінченого будівництвом об`єкта (для об`єктів нового будівництва та закінчених будівництвом об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор об`єкта будівництва до видачі містобудівних умов та обмежень);

2) інформацію про замовника;

3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні;

4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах (з урахуванням обмежень використання приаеродромних територій, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України);

5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки;

6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону);

7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд;

8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони, планувальні обмеження використання приаеродромних територій, встановлені відповідно до Повітряного кодексу України, зони, встановлені відповідно до законодавства за результатами визначення рівнів ризиків виникнення надзвичайних ситуацій, відображені у містобудівній документації);

9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж.

Перелік зазначених умов є вичерпним.

Згідно із частиною восьмою статті 29 Закону №3038-VI містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника. Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника або за рішенням суду.

При цьому вказаною вище нормою визначено, що скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: за заявою замовника або за рішенням суду.

У разі скасування за рішенням суду містобудівних умов та обмежень посадові особи відповідного уповноваженого органу містобудування та архітектури несуть відповідальність згідно із законом.

Суд наголошує, що наведений у статті 29 Закону №3038-VI перелік підстав для скасування містобудівних умов та обмежень є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Надаючи оцінку твердженням позивача щодо скасування містобудівних умов і обмеження, суд враховує наступне.

Згідно із частиною третьою статті 29 Закону №3038-VI містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Як підтверджується матеріалами справи, 25.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «АВМ АГРОІНВЕСТ» звернулося до Вінницької міської ради із заявою №2, в якій просило надати містобудівні умови та обмеження для проектування та будівництва торговельного центру з підземним паркінгом по проспекті Коцюбинського в м. Вінниця.

До заяви було додано витяг з генерального плану м. Вінниця, договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського округу Терещенко В.В. 05.07.2021, реєстраційний запис № 1476, договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського округу Терещенко В.В. 05.07.2021, реєстраційний запис № 1474, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №264427842 від 05.07.2021, №264423781 від 05.07.2021, інформацію Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:002:0155, :03:002:0156 та :03:002:0180 та містобудівний розрахунок.

Згідно листа-роз`яснення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 02 лютого 2012 року №7/14-1575, містобудівний розрахунок - розрахунок щодо граничнодопустимих параметрів забудови, умови ув`язки архітектурно-планувального та об`ємно-просторового рішення, системи обслуговування, інженерних комунікацій, транспортного обслуговування та благоустрою з існуючою забудовою із дотриманням чинних нормативних документів.

Містобудівний розрахунок є однією з форм викладення інвестиційних намірів замовника (забудовника), який дає можливість органу місцевого самоврядування перед прийняттям рішення щодо надання містобудівних умов та обмежень надати їм оцінку з точки зору відповідності будівельним нормам, правилам та затвердженій містобудівній документації.

У відповідності до листа-роз`яснення від 02 лютого 2012 року №7/14-1575 містобудівний розрахунок не є стадією проектування і розробляється та надається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкту будівництва та його техніко-економічні показники (назва об`єкту, поверховість, площа забудови, загальна площа об`єкту, відповідність щільності забудови (при житловому будівництві) та інша інформація, яка на думку інвестора дає повне уявлення про його наміри).

Тобто з наведених положень можна зробити висновок, що у містобудівному розрахунку замовником декларуються межі майбутньої забудови, визначаються її основні параметри та обсяги, при цьому усі показники моделюються за умови дотримання чинних нормативних документів у цій сфері, що є визначальним.

Такі параметри об`єкта забудови кореспондуються з намірами замовника реалізувати власне право на забудову у заявлених ним обсягах, при цьому замовник вправі як зменшити так і збільшити обсяги запланованої забудови, але в межах граничних норм такої забудови та за умов відповідності таких намірів встановленим нормативам у галузі містобудування.

Отже, зазначення у містобудівному розрахунку основних параметрів об`єкта будівництва, які заздалегідь не відповідають нормативним актам у галузі містобудування, є достатньою підставою для скасування таких містобудівних умов та обмежень.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08.03.2023 у справі №806/1560/17.

Так, відповідно до Містобудівного розрахунку для проекту будівництва торговельного центру з підземним паркінгом по проспекті Коцюбинського в м.Вінниця виготовленому у 2020 році ТОВ «А-ПІЛОН» передбачено, що будівництво торговельного центру планується за адресою проспект Коцюбинського в м. Вінниці. Ділянка для будівництва представлена трьома суміжними ділянками:

Кадастровий номер :03:002:0155 0,2307 га;

Кадастровий номер :03:002:0180 0,03 га;

Кадастровий номер :03:002:0211 0,2175 га.

Загальна площа ділянки для будівництва 0,4782 га.

Тобто, Містобудівним розрахунком було передбачено будівництво торговельного центру з підземним паркінгом на трьох земельних ділянках з кадастровими номерами :03:002:0155, :03:002:0180 та :03:002:0211.

Разом із тим, Містобудівними умовами і обмеженнями №69 від 14.07.2021 передбачено проводити будівництво замовником товариством з обмеженою відповідальністю "АВМ АГРОІНВЕСТ" торговельного центру з підземним паркінгом по проспекті Коцюбинського в м.Вінниця на інших земельних ділянках, зокрема кадастровий номер :03:002:0155, :03:002:0156.

Отже, у розробленому ТОВ «А-ПІЛОН» Містобудівному розрахунку та затверджених Містобудівних умовах і обмеженнях №69 від 14.07.2021 співпадає проведення будівництва торговельного центру з підземним паркінгом по проспекті Коцюбинського в м.Вінниця лише на одній земельній ділянці з кадастровим номером: :03:002:0155.

Відтак слід дійти висновку, що Містобудівними умовами і обмеженнями №69 від 14.07.2021 передбачено проводити будівництво торговельного центру з підземним паркінгом на відмінних від зазначених у Містобудівному розрахунку земельних ділянках.

Зокрема, Містобудівним розрахунком не було передбачено будівництво торговельного центру з підземним паркінгом на земельній ділянці з кадастровим номером :03:002:0156.

При цьому, як уже було зазначено вище, зазначення у містобудівному розрахунку основних параметрів об`єкта будівництва є обов`язковим, такі параметри об`єкта забудови замовник вправі як зменшити так і збільшити, але в межах граничних норм такої забудови.

Тому суд вважає, що затверджені наказом Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради №109 від 14.07.2022 Містобудівні умови і обмеження будівництва торговельного центру з підземним паркінгом за адресою м. Вінниця, просп. Коцюбинського, 13-а, 13-б не відповідають Містобудівному розрахунку на таке будівництво, в якому задекларовано межі забудови.

Слід також зазначити, що наказом Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради від 07.02.2022 №18 «Про затвердження внесення змін до містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки №69 від 14.07.2021», визначено проводити будівництво торговельного центру з підземним паркінгом по проспекті Коцюбинського в м.Вінниця на земельних ділянках кадастровий номер :03:002:0155, :03:002:0156 та :03:002:0180.

Як зазначалося судом вище, містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються, окрім іншого копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (частина третя статті 29 Закону №3038-VI).

Із наданих Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради на виконання вимог ухвали суду від 06.02.2023 документів, які слугували підставою для видачі та затвердження Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 69 від 14.07.2021 для проектування об`єкта будівництва нове будівництво торговельного центру з підземним паркінгом по проспекту Коцюбинського, 13-А, 13-Б в м. Вінниці, судом встановлено, що суб`єктом права власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0180 є Вінницька міська об`єднана громада в особі Вінницької міської ради. (а.с. 168-169).

При цьому доказів, які б підтвердили право власності або права користування у ТОВ "АВМ АГРОІНВЕСТ" земельною ділянкою кадастровий номер :03:002:0180, матеріали справи не містять.

На обґрунтування протиправності містобудівних умов та обмежень позивач також посилається на те, що останні винесені без врахування правил охорони та використання територій історичних ареалів м.Вінниці.

Відповідно до статті 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури.

Статтею 54 Конституції України громадянам гарантується свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, захист інтелектуальної власності, їхніх авторських прав, моральних і матеріальних інтересів, що виникають у зв`язку з різними видами інтелектуальної діяльності (частина перша цієї статті).

Частинами 4, 5 вищенаведеної норми Основного Закону України встановлено, що культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Конституція України також закріплює за кожним обов`язок не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки (стаття 66).

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України «Про охорону культурної спадщини» у преамбулі до якого зазначено, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою. Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини»:

- історичне населене місце - населене місце, яке зберегло повністю або частково історичний ареал і занесене до Списку історичних населених місць України;

- історичний ареал населеного місця - частина населеного місця, що зберегла старовинний вигляд, розпланування та форму забудови, типові для певних культур або періодів розвитку;

- об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;

- пам`ятка культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України; історичний ареал населеного місця - частина населеного місця, що зберегла об`єкти культурної спадщини і пов`язані з ними розпланування та форму забудови, які походять з попередніх періодів розвитку, типові для певних культур або періодів розвитку.

Законом України «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про значення культурної спадщини для суспільства» від 19 вересня 2013 року № 581-VII Україною ратифіковано Рамкову конвенцію Ради Європи про значення культурної спадщини для суспільства.

Відповідно до преамбули до Рамкової конвенції Ради Європи про значення культурної спадщини для суспільства Сторони цієї Конвенції, у тому числі й Україна, наголошуючи, зокрема, на значенні й потенціалі розумного використання культурної спадщини як ресурсу сталого розвитку та якості життя в постійно мінливому суспільстві, посилаючись на різні документи Ради Європи, особливо на Європейську культурну конвенцію (1954 року), Конвенцію про охорону архітектурної спадщини Європи (1985 року), Європейську конвенцію про охорону археологічної спадщини (переглянуту) (1992 року) та Європейську ландшафтну конвенцію (2000 року), домовилась: визнавати індивідуальну та колективну відповідальність стосовно культурної спадщини; наголошувати на тому, що збереження культурної спадщини та її стале використання спрямовані на розвиток людського потенціалу та якості життя; уживати необхідних заходів для застосування положень Конвенції стосовно:

- ролі культурної спадщини у створенні мирного та демократичного суспільства, а також у процесах сталого розвитку культурного різноманіття та сприяння йому;

- найліпшої ефективної реалізації повноважень усіх відповідних громадських, інституційних та приватних учасників (пункти b), c), d) статті 1 Конвенції).

Згідно із статтею 5 Рамкової конвенції Ради Європи про значення культурної спадщини для суспільства Сторони зобов`язуються, зокрема: визнавати громадський інтерес до культурної спадщини відповідно до її значення для суспільства; підвищувати цінність культурної спадщини через її виявлення, вивчення, тлумачення, захист, збереження та представлення; сприяти захистові культурної спадщини як важливого фактору для спільних цілей сталого розвитку, культурного різноманіття й сучасної творчості; визнавати цінність культурної спадщини, яка знаходиться на територіях під їхньою юрисдикцією, незалежно від її походження; розробляти інтегровані стратегії для сприяння виконанню положень цієї Конвенції ( пункти a), b), e), f), g) цієї статті Конвенції).

Отже, згідно з вищенаведеними приписами правових норм національного законодавства і положень актів міжнародного права, ратифікованих Україною, культурна спадщина перебуває під охороною закону, а держава забезпечує збереження об`єктів, що становлять культурну цінність, до яких Закон України «Про охорону культурної спадщини» відносить й території, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність, зокрема, історичні ареали населених місць.

Збереження об`єктів культурної спадщини, їх охорона, яка полягає, у тому числі, у запобіганні їхньому руйнуванню або заподіянню шкоди, зокрема, у результаті здійснення несанкціонованої господарської діяльності, забезпеченні захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь є одним із пріоритетних та головних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

При цьому Україною взято міжнародне зобов`язання визнавати громадський інтерес до культурної спадщини відповідно до її значення для суспільства, сприяти захистові культурної спадщини як важливого фактору для спільних цілей сталого розвитку, культурного різноманіття й сучасної творчості, визнавати цінність культурної спадщини, яка знаходиться на її території як в цілому, так і у певних населених пунктах - історичних населених містах України.

З метою захисту традиційного характеру середовища населених місць України та на виконання статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 №878 затверджено Список історичних населених міст України (міста і селища міського типу), до якого внесено і місто Вінниця.

Абзацами першим-третім пункту 2 вказаної постанови Кабінету Міністрів України Державному комітетові будівництва, архітектури та житлової політики разом з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями постановлено забезпечити протягом 2001- 2003 років розроблення та затвердження науково-проектної документації з визначення меж історичних ареалів населених місць, включених до зазначеного Списку.

Як зазначено у Містобудівних умовах і обмеженнях №69 від 14.07.2021 та у доданих до них матеріалах, зокрема у витязі з Плану зонування міста з нанесеними містобудівними обмеженнями на використання території М1:2000, фрагменті Історико-архітектурного опорного плану м. Вінниці М1:2000, земельні ділянки по пр. Коцюбинського, б/н в м. Вінниця (кадастрові номери :03:002:0155, :03:002:0156 та :03:002:0180) розташовані в Замостянському історичному ареалі. (а.с. 141-147).

Розташування даних земельних ділянок кадастрові номери :03:002:0155, :03:002:0156 та :03:002:0180 в Замостянському історичному ареалі передбачено Планом зонування міста, затвердженим Рішенням Вінницької міської ради від 04.07.2008 р. №2012 зі змінами затвердженими рішенням Вінницької міської ради від 28.05.2021 №451. (а.с. 146).

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" план зонування території (зонінг) - документація, що є складовою комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади або генерального плану населеного пункту і визначає умови та обмеження використання території у межах визначених функціональних зон.

Згідно частиною 4 статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» на охоронюваних археологічних територіях, у межах зон охорони пам`яток, історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, забороняються містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Відповідно до пункту 17 частини 2 статті 5 Закону України «Про охорону культурної спадщини» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить, зокрема, надання дозволів на проведення робіт на пам`ятках національного значення, об`єктах всесвітньої спадщини, їх територіях, в зонах охорони, буферних зонах, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць.

Згідно з пункту 1 Положення про Міністерство культури та інформаційної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №495, Мінкультури є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику, зокрема, у сфері охорони культурної спадщини.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що в зонах охорони пам`яток, історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, встановлено особливий режим регулювання забудови. Зокрема, у таких зонах забороняється проведення будівельних робіт без попереднього отримання дозволу в органах охорони культурної спадщини, зокрема, Міністерства культури та інформаційної політики України як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 92 внесено зміни до Порядку №318, якою пункти 8 і 9 було викладено в такій редакції:

« 8. Проектна документація на нове будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) у межах історичних ареалів населених місць розробляється з урахуванням вимог затвердженого в установленому законом порядку історико-архітектурного опорного плану.

9. У разі незатвердження історико-архітектурного опорного плану населеного місця, що внесене до Списку історичних населених місць України, проектна документація на нове будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) у межах історичного ареалу розробляється з урахуванням вимог історико-містобудівного обґрунтування, порядок розроблення якого визначається наказом Мінкультури та Мінрегіону.

Також було установлено, що ці вимоги застосовуються до 1 січня 2019 року».

Суд зазначає, що Верховним Судом сформована правова позиція щодо необхідності отримання дозволу на виконання будівельних робіт, які викладені у відповідних постановах, зокрема, у постанові від 21.08.2019 у справі №826/12524/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що місто Київ внесено до Списку історичних населених місць України (міста і селища міського типу), який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 №878. В зонах охорони пам`яток, історичних ареалів населених місць, занесених до такого Списку, встановлено особливий режим регулювання забудови, а тому на виконання будівельних робіт на території, що знаходяться у межах історичного ареалу м. Києва, необхідно отримувати дозвіл Мінкультури.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 16.03.2020 у справі №826/6522/15.

Схожих висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 19.02.2021 у справі №826/25854/15 та від 30.06.2021 у справі № 640/3659/19.

Більш того, Верховним Судом в постанові від 31.01.2023 у справі №640/8728/21 зроблені висновки, що положення статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» у сукупності з положеннями Порядку №318 необхідно розуміти так:

- обов`язковість виконання вимог генерального плану населеного пункту, у складі якого виконано історико-містобудівний план із визначенням меж історичного ареалу цього населеного пункту, а отже і виконання цієї частини генерального плану, виникає у момент його затвердження;

- незатвердження науково-проектної документації з визначення меж історичного ареалу відповідно до статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» не зумовлює автоматично нечинності Генерального плану або його скасування, не нівелює вимоги законодавства стосовно обов`язковості цього документа і врахування його вимог під час провадження містобудівної діяльності;

- незатвердження науково-проектної документації із визначенням меж історичного ареалу відповідно до статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» не можуть скасовувати закріпленого на нормативному рівні правового статусу відповідної території як об`єкта культурної спадщини, виводити її з під державної охорони (охорони законом) й порушувати баланс інтересів, досягнутий при затвердженні Генерального плану міста Києва, який розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, є чинним і обов`язковим до виконання, надавати необґрунтовану перевагу приватним інтересам над громадським інтересом територіальної громади міста Києва до культурної спадщини відповідно до її значення для суспільства, який визнається Україною згідно з домовленостями Сторін, досягнутими у Рамковій конвенції Ради Європи про значення культурної спадщини для суспільства;

- оскільки на час виникнення спірних правовідносин і прийняття рішення у справі Генеральний план міста Києва та проект планування його приміської зони на період до 2020 року, у якому наявний історико-архітектурний опорний план (науково-проектна документація) з інформацію про зони охорони і межі історичного ареалу, є діючим, ніким не скасованим, а також враховуючи, що станом на час прийняття Генерального плану міста Києва, Порядок визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць, який визначає процедуру розробки та затвердження зон охорони і меж історичного ареалу, не набув чинності, визначені у Генеральному плані міста Києва зони охорони і межі історичного ареалу м. Києва слід визнавати затвердженими й такі повинні враховуватись суб`єктами господарювання під час здійснення містобудівної діяльності;

- відповідно до імперативних вимог пункту 17 частини другої статті 5 Закону України «Про охорону культурної спадщини» будівельні та будь-які інші роботи в межах історичного ареалу населеного пункту не можуть здійснюватися без отримання дозволу від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Отже, ТОВ «АВМ АГРОІНВЕСТ» на виконання вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», крім іншого, зобов`язаний був отримати дозвіл на виконання будівельних робіт у державних органах охорони культурної спадщини, тому і в цій частині має місце невідповідність проектної документації, у зв`язку з відсутністю в ній інформації про надання Міністерством культури України дозволу на проведення земляних та інших робіт на земельній ділянці, де здійснювалося будівництво.

Варто також зазначити, що наказом Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради від 07.02.2022 №18 «Про затвердження внесення змін до містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки №69 від 14.07.2021», визначено проводити будівництво торговельного центру з підземним паркінгом по проспекті Коцюбинського в м.Вінниця на земельних ділянках кадастровий номер :03:002:0155, :03:002:0156, :03:002:0180. Відповідно до Плану зонування м. Вінниця, затвердженого рішенням Вінницької міської ради від 04.07.2008 №2012, зі змінами затвердженими рішенням Вінницької міської ради від 28.05.2021 №415, земельні ділянки розташовані в торгівельній зоні, частково в межах «червоних ліній» та в зоні транспортної інфраструктури.

Тобто вираз "земельні ділянки розташовані в торгівельній зоні, в Замостянському історичному ареалі" з Містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки №69 від 14.07.2021 виключено у відповідності до наказу від 07.02.2022 №18.

Слід зазначити, що підставою для винесення наказу від 07.02.2022 №18 стала заява ТОВ «АВМ АГРОІНВЕСТ» від 02.02.2022, відповідно якої товариство просило внести зміни до містобудівних умов та обмежень, а саме "прибрати планувальні обмеження - "межі історичних ареалів" у зв`язку з прийняттям наказу Міністерства культури та інформаційної політики України "1031 від 29.12.2021 року "Про затвердження меж та режимів використання території історичного ареалу м. Вінниці". (а.с. 132).

З цього приводу суд зазначає, що наказ Міністерства культури тa інформаційної політики України від 29.12.2021 № 1031 "Про затвердження меж та режимів використання території історичного ареалу м. Вінниці" прийнятий після видання та затвердження Містобудівних умов і обмежень №69 від 14.07.2021, а отже його прийняття не впливає на обов`язок ТОВ «АВМ АГРОІНВЕСТ» отримати дозвіл на виконання будівельних робіт на земельних ділянках кадастровий номер :03:002:0155, :03:002:0156, :03:002:0180 у державних органах охорони культурної спадщини.

Таким чином, перед прийняттям наказу 14.07.2021 № 109, Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради не було враховано відповідність Містобудівних умов і обмежень №69 від 14.07.2021 всіх вимогам законодавства України.

Суд вказує, що порушення відповідачем містобудівного законодавства, посягають на встановлений законодавством порядок забезпечення сталого розвитку територій, та як наслідок, призводять до виникнення факту самочинного будівництва, що обумовлює звернення Управління до суду з адміністративним позовом про скасування містобудівних умов та обмежень.

Вищевказані обставини, свідчать про, що вищевказані містобудівні умови та обмеження видані з істотними порушенням норм чинного законодавства, що є підставою для їх скасування у судовому порядку.

Беручи до уваги викладене, суд вбачає правові підстави для скасування оскаржуваних містобудівних умов і обмежень.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах даної адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, а відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не довів суду правомірність оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до вимог частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відтак, сплачений позивачем судовий збір за вказаним позовом підлягає стягненню на його користь з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати Містобудівні умов і обмеження забудови земельної ділянки від 14.07.2021 № 69, що затверджені наказом Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради 14.07.2021 № 109.

Стягнути на користь Підприємства споживчої кооперації "Госпрозрахункове об`єднання ринків м. Вінниці" за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради судовий збір в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Підприємство споживчої кооперації Госпрозрахункове об`єднання ринків м. Вінниці (21018, м. Вінниця, вул. Пирогова, 49, )

Відповідач: Департамент архітектури та містобудування Вінницької міської ради (21050, м. Вінниця, вул. Пушкіна, 38, )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "АВМ АГРОІНВЕСТ" (21036, м. Вінниця, вул. Шевченка, 5А, )

Суддя Мультян Марина Бондівна