Справа № 947/11965/23
Суддя: Далеко К. О.
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/71/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання Дмітрієвої В.С.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

І . Короткий зміст позовних вимог та їх обгрунтування.

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАС № 6755338 від 30.03.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі.

Позов мотивовано тим, що 30.03.2023 року інспектором УПП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Бабенко О.П. винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн. за те, що він 30.03.2023 року по вулиці Миколаївська дорога 225А в м.Одеса, керував транспортним засобом «AUDI A6», д/н « НОМЕР_1 », здійснив перетин дорожньої розмітки 1,9 при вимкнених сигналах реверсивного світлофора, а також керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування Біляївським районним судом Одеської області (справа №496/4628/22), Одеський апеляційний суд (справа №33/813/100/23), чим порушив п.2.1.а ПДР України керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом. Вказану постанову він вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки при розгляді справи інспектором не було надано будь-яких належних та допустимих доказів щодо обставин викладених ним у постанові, а також не було роз`яснено його права в тому числі право на захист. Позивачу невідомі обставини викладені у постанові, 30.03.2023 року він не керував транспортним засобом.

16.05.2023 року від представника відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову, вважає позовні вимоги необґрунтованими. Вказує, що 30.03.2023 року інспектором УПП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Бабенко О.П. було виявлено транспортний засіб «AUDI A6», д/н « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_1 , який за адресою: м.Одеса, вул.Миколаївська дорога, 225А, керуючи вищевказаним транспортним засобом, здійснив перетин дорожньої розмітки 1,9 при вимкнених сигналах реверсивного світлофора, а також перевіривши особу по базі даних, було виявлено, що останній позбавлений права керування транспортним засобом на строк 1 рік, згідно постанови Біляївського районного суду Одеської області від 01.12.2022 року (справа №496/4628/22), а також згідно постанови Одеського апеляційного суду (справа №33/813/100/23), якою апеляційну скаргу залишено без задоволення, а тому відносно останнього була винесена відповідна постанова про адміністративне правопорушення. Крім того зазначив, що під час винесення оскаржуваної постанови враховано всі фактичні обставини справи, передбачені КУпАП, ОСОБА_1 ознайомлено з його правами, передбаченими ст.268 КУпАП, будь яких заяв чи клопотань від останнього не надходило. Відеозаписи з портативних відео реєстраторів інспекторів відсутні, у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання.

II. Рух справи.

28.04.2023 року ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М. відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

13.06.2023 року ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М. матеріали адміністративної справи за вищевказаним адміністративним позовом направлено за територіальною підсудністю до Суворовського районного суду м.Одеси.

18.07.2023 року ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О. прийнято до свого провадження вищевказану адміністративну справу та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

ІІІ. Позиції сторін.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Заявою від 31.07.2023 року повідомив суду, що 30.03.2023 року він не керував транспортним засобом, докази керування в матеріалах справи відсутні.

Представник відповідача до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки на офіційну електронну адресу відповідача, в порядку п.1 ч.3 ст.124 КАС України.

У зв`язку із тим, що відсутні перешкоди для розгляду справи, а всі учасники справи не з`явились у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні, в порядку ч.9 ст. 205, ч.4 ст. 250 КАС України.

ІV. Застосування норм права, оцінка доказів та висновки за результатами розгляду позову.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.03.2023 року інспектором УПП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Бабенко О.П. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EAC №6755338 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. 00 коп. за те, що 30.03.2023 року по вулиці Миколаївська дорога 225А в м.Одеса, ОСОБА_1 здійснив перетин дорожньої розмітки 1,9 при вимкнених сигналах реверсивного світлофора, а також керував транспортним засобом «AUDI A6», д/н « НОМЕР_1 », будучи позбавленим права керування Біляївським районним судом Одеської області (справа №496/4628/22), Одеський апеляційний суд (справа №33/813/100/23), чим порушив п.2.1.а ПДР України керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести, що він діяв законно, правомірно, в межах своїх повноважень, у спосіб, встановлений законом, з дотриманням процедури і з забезпеченням прав особи, якої стосуються вчинювані дії чи прийняті рішення, обґрунтовано, об`єктивно. Також саме відповідач в даній справі повинен надати суду докази на підтвердження наявності події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача).

Як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі «до постанови додаються» не зазначено жодних відомостей, та такі докази не були надані відповідачем на доказ правомірності своїх дій під час складання і винесення оскаржуваної постанови.

Суд зазначає, що у даному випадку єдиним доказом вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП, є саме оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Проте, зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами, та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові. Зазначені правові позиції викладені у постановах № 524/5536/17 від 15.11.2018, №338/855/17 від 26.04.2018, № 338/1/17 від 26.04.2018 Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, висновки яких в силу вимог ч.5 ст. 242 КАС України, враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Також суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу, повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч.4 ст.126 КУпАП, до суду не надано.

В свою чергу, позивач заперечує факт керування транспортним засобом AUDI A6», д/н « НОМЕР_1 » - 30.03.2023 року.

При цьому, суд констатує, що доказів керування позивачем транспортним засобом AUDI A6», д/н « НОМЕР_1 », відповідачем суду не надано.

За відсутності в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом 30.03.2023 року, доводи представника відповідача про підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення постановою Біляївського районного суду Одеської області від 01 грудня 2022 року та постановою Одеського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року по справі № 496/4628/22, відхиляються судом як необґрунтовані, з правової та доказової точки зору.

Також, посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності взагалі не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Також, суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі N 524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі N 295/3099/17.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що відсутні належні докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, суд вважає, що склад адміністративного правопорушення в діях позивача не доведений, у зв`язку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, з урахуванням вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС, суд приходить до висновку про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, згідно п.1 ст.247 КУпАП України.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 33, 122, 126 ч.4, 222, 245, 251, 254, 258, 268, 276, 278, 280, 283, 287, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 72, 73, 76, 77, 90, 94, 241-246, 250, 257, 262, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №6755338 від 30.03.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №6755338 від 30.03.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 28.08.2023 року.

Суддя: К.О. Далеко