Справа № 560/14721/23
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

28 серпня 2023 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Польовий О.Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Хмельницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 16.08.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1 , зазначивши, що недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання доказів сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн або доказів звільнення від сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали до суду надійшла заява, в якій позивач зазначив, що звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Заява мотивована тим, що предметом позову є зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення. Позивач, з посиланням на статтю 2 Закону України "Про оплату праці", постанову Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №9100/4518/16, постанови Верховного Суду від 19.01.2023 у справі №460/17052/21, від 02.03.2023 у справі №460/14618/21, вважає, що спірна компенсація є гарантійною і компенсаційною виплатою, тобто, додатковою заробітною платою.

Щодо цієї заяви слід зазначити наступне.

За змістом статті 2 Закону України "Про оплату праці", в якій визначено структуру заробітної плати, та рішень Конституційного суду України від 15.10.2013 №8-рп/2013 і від 22.02.2012 №4-рп/2012, компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не може бути кваліфікована як заробітна плата, оскільки має зовсім іншу правову природу ніж винагорода за працю, та є компенсаційною санкцією до роботодавця за несвоєчасний розрахунок.

Зазначене заперечує доводи позивача про те, що згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах Верховного Суду від 19.01.2023 у справі №460/17052/21 та від 02.03.2023 у справі №460/14618/21, рівнозначними є поняття "грошова винагорода", "одноразова грошова допомога при звільненні", "оплата праці" і "заробітна плата"

Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 у справі №910/4518/16 сформулювала правовий висновок про те, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" (про звільнення від сплати судового збору в усіх судових інстанціях позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі) не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ.

Посилання позивача на Інструкцію №114/8713 є безпідставними з врахуванням наступного.

Відповідно до підпункту 2.2.8 пункту 2.2. Інструкції №114/8713 до складу фонду додаткової заробітної плати входять суми компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати.

Разом з тим, Інструкція №114/8713 затверджена відповідно до статті 18 Закону України "Про офіційну статистику" частини 2 статті 27 Закону України "Про оплату праці".

За змістом частини другої статті 27 Закону України "Про оплату праці" держава забезпечує щоквартальну підготовку і публікацію статистичних даних про середню заробітну плату і середню тривалість робочого часу по галузях, групах професій і посад, а також щорічну публікацію даних про вартість робочої сили.

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 Інструкції №114/8713 ця Інструкція містить основні методологічні положення щодо визначення показників оплати праці у формах державних статистичних спостережень з метою одержання об`єктивної статистичної інформації про розміри та структуру заробітної плати найманих працівників.

Отже, Інструкція №114/8713 застосовується для визначення показників статистичної звітності з оплати праці. Водночас, зазначена Інструкція не поширюється на правовідносини щодо оплати праці.

Відповідно до пунктів 3.9 Інструкції №114/8713 суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні, не належать до фонду оплати праці, тобто не є заробітною платою та платежами, які прирівнюються до неї.

З огляду на викладене, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", не поширюється на вимоги позивача про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Таким чином, позивач не усунув недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі від 19.07.2023.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, позовну заяву необхідно повернути позивачеві.

Керуючись пунктом 1 частини 4 статті 169, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяО.Л. Польовий