Справа № 300/1038/23
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 рокуСправа № 300/1038/23 пров. № А/857/8076/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Довгополова О.М., Затолочного В.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року (суддя Матуляк Я.П., м.Івано-Франківськ), -

ВСТАНОВИВ :

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі ГУПФ) в якому просив:

визнати протиправними дії відповідача при проведенні перерахунку пенсії (на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області» від 13.10.2022 № 2574; далі - Довідка) щодо зменшення з 01.12.2019 основного розміру пенсії з 80% сум грошового забезпечення до 70% сум грошового забезпечення та обмеження розміру його пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність;

зобов`язання ГУПФ здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії на підставі Довідки, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум;

визнати протиправними дії ГУПФ щодо ненарахування позивачу з 01.02.2023 щомісячної доплати до пенсії згідно із постановою Кабінету Міністрів України від «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі Постанова №713);

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити з 01.02.2023 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн відповідно до Постанови № 713, без обмеження пенсії максимальним розміром.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУПФ щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 85% до 70% сум грошового забезпечення та застосування обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 при проведенні перерахунку пенсії. Зобов`язано ГУПФ здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 85% сум грошового забезпечення відповідно до Довідки, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, в частині задоволених позовних вимог, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі вказує, на відсутність правових підстав для перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019, виходячи з 80% відповідних сум грошового забезпечення, оскільки під час перерахунку призначеної пенсії на підставі оновленої довідки застосовуються нормативно-правові акти, чинні на дату, з якої перераховується пенсія, відтак, при проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.12.2019 відповідачем застосовано норми Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі Закон №1166-VІІ), що набрав чинності з 01.04.2014, яким внесено зміни до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-XII), відповідно до яких максимальний розмір пенсії за вислугу років, обчислений за нормами цієї статті не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач повинен при кожному наступному перерахунку пенсії позивача застосовувати належний відсоток розміру його грошового забезпечення для перерахунку пенсії, право на який останній здобув задовго до внесення відповідних змін до закону, а саме: 85%.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

В іншій частині - щодо відмови у задоволенні позову, рішення суду першої інстанції фактично не оскаржується, тому суд апеляційної інстанції не має права робити правові висновки щодо цієї частини судового рішення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФ та з 1991 року, як колишній працівник органів внутрішніх справ, отримує пенсію за вислугу років (30 років, в календарному обчисленні 30 років), призначену відповідно до Закону №2262-XII.

Згідно із протоколом за пенсійною справою 10- (МВС) від 31.12.2015, пенсія позивача до 01.01.2016 обраховувалась в основному розмірі 85% грошового забезпечення, яке включало такі складові:

посадовий оклад 950 грн;

оклад за військове звання 130 грн;

процентна надбавка за вислугу років (40%) 432 грн;

надбавка за особливо важливі завдання (50%) 756 грн;

премія (23%) 521,64 грн.

З 01.01.2016 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі Постанова №988), пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова №103), відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача в розмірі 70% грошового забезпечення, виходячи із таких його складових: посадовий оклад 2800 грн; оклад за військове звання - 2200 грн; процентна надбавка за вислугу років (50%) - 2500 грн, що підтверджується протоколом за пенсійною справою 10- (МВС) від 01.01.2016 (а.с.48).

Надалі, з липня 2021 року позивачу у відповідності до Постанови №713 нараховувалась та виплачувалась щомісячна доплата в розмірі 2000 грн (а.с.49).

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі Постанова №118), з 01.03.2022 ОСОБА_1 установлено підвищення пенсії, додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою № 713 (а.с.50).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року у справі № 300/4622/22, що набрало законної сили 19.01.2023 (далі Рішення суду), визнано протиправною відмову ГУПФ у проведенні з 01.12.2019 перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які визначені в Довідці ДУ та зобов`язано ГУПФ провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі Довідки, та здійснити з 01.12.2019 виплату перерахованої пенсії, з урахуванням фактично виплачених сум.

ГУПФ, на виконання зазначеного Рішення суду, 01.02.2023 здійснено перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.12.2019 відповідно до оновленої Довідки із розрахунку 70% таких сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 2800 грн; оклад за військове звання - 2200 грн; процентна надбавка за вислугу років (50%) - 2500 грн; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за специфічні умови проходження служби (67%) та премія (125,36%) 20726,34 грн. Загальний розмір пенсії склав 22591,05 грн, який обмежено десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність при виплаті та становить 20930 грн, що підтверджується матеріалами пенсійної справи № 10- (МВС) (а.с.26, 51).

Згідно матеріалів пенсійної справи № 10- (МВС), щомісячну доплату в сумі 2000 грн до розміру пенсії позивача, за наслідком проведеного перерахунку, не установлено.

ОСОБА_1 звернувся до ГУПФ із заявою від 10.02.2023, згідно якої, зокрема, просив нарахувати та виплатити пенсію в повному розмірі без обмеження сумою 20930 грн та з щомісячною доплатою в сумі 2000 грн згідно з Постановою № 713 (а.с.21-22).

За результатами розгляду вказаної заяви, ГУПФ, листом від 10.02.2023 за № 747-382/В-02/8-0900/23 повідомило позивача, що судові рішення виконуються в межах покладених зобов`язань, а у випадку, коли судом не визначено порядок проведення перерахунку пенсії, застосовуються норми законодавства, чинного на час, з якого проводиться перерахунок пенсії, відтак, на виконання Рішення суду відповідачем у січні 2023 року проведено відповідний перерахунок пенсії ОСОБА_1 , внаслідок якого розмір пенсійної виплати з лютого 2023 року склав 22591,05 грн, однак виплата проводиться в максимальному розмірі 20930 грн (а.с.23-24).

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон № 2262-XII.

На час призначення пенсії ОСОБА_1 , умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членів їхніх сімей встановлювались Законом СРСР «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців» від 28.04.1990 (далі Закон № 1480-I).

Відповідно до статті 14 Закону № 1480-I (чинної на час призначення позивачу пенсії), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 13): за вислугу 20 років - 40 процентів, а звільненим у відставку за віком або через хворобу - 45 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 46); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення, але всього не більше 75 процентів цих сум; б) особам офіцерського складу і особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт «б» статті 13): за загальний трудовий стаж 25 років - 40 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 46).

З 01.01.1992 року введено в дію Закон № 2262-ХІІ, яким визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі.

Частина перша статті 13 Закону № 2262-ХІІ (у первинній редакції) передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

б) особам офіцерського складу, особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною друга вказаної статті Закону №2262-ХІІ (у первинній редакції) встановлено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2 - 80 процентів.

Законом України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» (далі Закон № 103/96-ВР) до Закону №2262-ХІІ внесено зміни, виклавши частину 2 статті 13 коментованого Закону в наступній редакції: «Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів».

У 2002 році у вказану статтю знову були внесені зміни Законом України Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» (далі - Закон № 51-IV), які набрали чинності з 01.01.2003, згідно яких загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Як підтверджено матеріалами справи, відповідачем здійснювались перерахунки пенсії позивача відповідно до черговості змін, внесених до Закону № 2262-ХІІ.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон № 3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011, внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Відповідно до Закону № 1166-VІІ, який набрав чинності 01.04.2014 внесено зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, де число « 80» замінили на число « 70» (максимальний розмір пенсії), що, на думку відповідача, передбачає необхідність проведення перерахунку пенсії позивача в розмірі 70% від грошового забезпечення.

Отже, зміна встановленого законом максимального розміру пенсії з 90% до 80% та з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення відбувалася вже після призначення позивачу пенсії. При цьому, згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

З системного аналізу вказаних норм слідує, що положення статті 13 Закону №2262-ХІІ, якими встановлено розмір пенсії, виходячи з 70% від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що виникли після 01.04.2014, тобто набрання ними чинності, та стосуються питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Всупереч наведеному, при здійснені перерахунку пенсії позивачу на виконання Рішення суду ГУПФ застосувало норми, які визначають максимальний відсотковий розмір пенсії, які були чинні на момент перерахунку пенсії, а не її призначення.

При цьому, процедури призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, а тому внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення стосуються лише порядку призначення пенсії особам, звільненим з військової служби, та деяких інших осіб, у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, та в жодному разі не перерахунку вже призначеної пенсії. При перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25 травня 2018 року у справі № 686/12623/17, 19 червня 2018 року у справі № 583/2264/17.

Крім того, слід зазначити, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У Рішенні від 05.04.2001 Конституційний Суд України витлумачив зміст принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Так, згідно із статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки в даному випадку перерахунок пенсії позивачу пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, то при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Отже, застосувавши відсоткове значення - 70 при визначенні розміру пенсії після проведення перерахунку, відповідач порушив право позивача, оскільки його пенсія обраховувалась із розміру 85 відсотків грошового забезпечення.

04.02.2019 Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду прийняте зразкове рішення у справі № 240/5401/18, де суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ на підставі Постанови № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ. Тому, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. За таких обставин відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку. Постановою Великої Палати Верховного суду від 16 жовтня 2019 року це рішення залишене без змін.

Посилання відповідача на те, що оскільки у Рішенні суду щодо перерахунку та виплати пенсії на підставі оновленої довідки у справі № 300/4622/22 не було покладено інших зобов`язань на ГУПФ, в тому числі не зазначено відсоткові значення грошового забезпечення, яке слід враховувати, то відповідач правомірно повторно провів перерахунок із застосуванням обмеження 70%, є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідач повинен при кожному наступному перерахунку пенсії позивача застосовувати належний відсоток розміру його грошового забезпечення для перерахунку пенсії, право на який останній здобув задовго до внесення відповідних змін до закону, а саме: 85%.

Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Наведені ж в апеляційній скарзі доводи не спростовують і не містять вагомих та обґрунтованих аргументів, які б давали підстави стверджувати про інше, а тому у задоволені апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. М. Довгополов
В. С. Затолочний