Справа № 160/7297/23
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2023 року Справа № 160/7297/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Міністерства оборони України, відповідача-2: військової частини НОМЕР_1 , відповідача-3: Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,-
10 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, з урахуванням уточненої позовної заяви від 28.04.2023 року, до відповідача-1: Міністерства оборони України, відповідача-2: військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:
визнати протиправним та скасувати наказ №465-РС від 05 жовтня 2022 року Міністерства оборони України про увільнення ОСОБА_1 від займаної посади у військовій частині НОМЕР_1 і призначення ОСОБА_1 на посаду у військовій частині НОМЕР_2 ;
визнати протиправним та скасувати наказ №243 від 06 листопада 2022 року військової частини НОМЕР_1 про виключення ОСОБА_1 із списків особового складу та всіх видів забезпечення;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на посаді начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 з 06 листопада 2022 року;
звернути рішення суду до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.10.2022 року №465-РС, старшого сержанта ОСОБА_1 , начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .
25 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , як військовослужбовець 1 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 отримав усні накази від командира 98 об 108 обр Сил ТрО майора ОСОБА_2 , начальника штабу 98 об ТрО ст. лейтенанта ОСОБА_3 , заступника командира 98 об ТрО полковника ОСОБА_4 та заступника начальника штабу 98 об ТрО майора ОСОБА_5 , за якими:
військовослужбовці здали особисту зброю та засоби захисту (бронежилети і шоломи);
у всіх військовослужбовців, що зазначені нижче, за наказом командування батальйону були вилучені військові квитки та передані, як їм повідомили, до стройової служби з невідомих підстав;
військовослужбовці мали завантажитися 06.11.2022 з особистими речами в ешелон під безпосереднім керівництвом і супровідом ЗНШ ОСОБА_5 для вибуття до навчань і злагоджень на військовий навчальний полігон у м.Рівне.
На початку березня, при особистій явці до місця розташування КСП та штабу в/ч НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , як й іншим військовослужбовцям, було повідомлено, що вони виключені із списків в/ч НОМЕР_1 .
На запит 28 березня 2023 року позивачу було надано копію витягу з наказу по стройовій частині в/ч НОМЕР_1 від 06.11.2022 №243, відповідно до якого стало відомо про виключення ОСОБА_1 зі списків та усіх видів забезпечення в/ч НОМЕР_1 з 06.11.2022 року, вважати особу таким, що посаду і справи здав 06.11.2022 та вибув для подальшого проходження військової служби командиром механізованої роти механізованого батальйону 3 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України.
Між тим, ОСОБА_1 вважає наказ Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.10.2022 року №465-РС про увільнення від займаної посади та наказ в/ч НОМЕР_1 по стройовій частині від 06.11.2022 №243 протиправними та такими, що винесені з порушенням нормативно-правових актів, а права - такими, що підлягають відновленню у спосіб поновлення на посаді начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку із чим представник позивача звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із уточненою позовною заявою.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 квітня 2023 року для розгляду адміністративної справи №160/7297/23 визначено суддю Олійника В.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року заяву позивача про поновлення процесуального строку задоволено, поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду та ухвалено відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , прибув на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 року №69/2022 року «Про загальну мобілізацію».
Згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.10.2022 року №465-РС відповідно до пункту 116 Положення про проходження громадянами України служби у Збройних Силах України та Директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 28.07.2022 року №168/дск старшого сержанта ОСОБА_1 , начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 (копія відповідної сторінки повідомлення про прийняття кадрових рішень щодо наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.10.2022 року №465-РС знаходиться в матеріалах справи, оскільки її було додано позивачем до первісного позову).
06.11.2022 року наказом №243 командира військової частини НОМЕР_1 позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 , з котлового забезпечення 07.11.2022 року, позивач вважається таким, що справи та посаду здав 06.11.2022 року і вибув для подальшого проходження військової служби в розпорядженні командира 3 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України (відповідний витяг із наказу знаходиться у матеріалах позовної заяви).
Спірні правовідносини по даній справі виникли між сторонами з приводу проходження позивачем публічної служби, до якої відноситься військова служба, відповідно до п.17 ч.1 ст.4 КАС України.
Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 12.03.1992 №2232-ХІІ визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Статтею 6 Закону визначено, що порядок призначення на військові посади встановлюється Конституцією України, законами України, положеннями про проходження військової служби; про проходження громадянами України служби у військовому резерві (частина 7).
Військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством (частина 12).
Накази Головнокомандувача Збройних сил України (по особовому складу) від 05 жовтня 2022 року №465-РС про переведення позивача у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №243 від 06.11.2022 року, були винесені в умовах воєнного стану.
Разом з тим, абзацом 2 пункту 257 Положення №1153/2008 вказано, що для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.
Відповідно до пункту 112 Положення, військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення (у разі проведення заміни у військових частинах (підрозділах), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в районах проведення антитерористичних операцій).
Таким чином, військовослужбовці можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули, виключно у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби.
Аналіз абзацу 2 пункту 257 Положення №1153/2008, дозволяє зробити висновок, що для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.
Відтак, на думку представника відповідача-2, спірний наказ прийнятий відповідно до пунктів 82, 257 Положення "Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України".
ОСОБА_1 увільнений від займаної посади у військовій частині НОМЕР_1 і зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 у відповідності до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) №465-РС від 05.10.2022. Також у відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №243 від 06.11.2022 позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 та прописано про вибуття для подальшого проходження військової служби в окремому розпорядженні командира 3 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України.
Тобто, кадрове рішення про переведення було прийняте Головнокомандувачем Збройних Сил України.
З урахуванням викладеного, представник відповідача-2 просив залучити у якості відповідачів Головнокомандувача Збройних Сил України, Генеральний штаб Збройних Сил України, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (надалі - Положення № 1153/2008).
Цим Положенням №1153/2008 визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.
Пунктом 12 Положення №1153/2008 передбачено, що встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, які утримуються на окремих штатах, за посадами яких штатом передбачено військове звання підполковника (капітана 2 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Розділом IV "Призначення на посади та звільнення з посад" Положення №1153/2008 регламентовані питання призначання на посади, звільнення з посад, а також питання переміщення військовослужбовців по службі в межах однієї військової частини або різних військових частин, у тому числі в умовах особливого періоду та військового стану, граничні строки перебування на посадах, компетенція посадових осіб щодо видання відповідних наказів.
Відповідно до підпункту 1 пункту 81 Положення, військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) призначення на посади здійснюється Міністром оборони України та посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців, яка затверджується Міністром оборони України.
Відповідно до п. 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі, визначених у випадках визначених у вказаного пункті.
Оскаржувані накази не містить посилання, згідно якого підпункту пункту 116 Положення, відповідачі прийняли такі накази, а також відсутні причини призначення (переміщення) позивача відповідного до вимог, передбачених Положенням, що позбавляє можливості дослідити наявність чи відсутність правових підстав для призначення позивача на іншу посаду та перевірити обґрунтованість і вмотивованість прийнятого наказу у контексті спірних правовідносин.
Згідно наказу №243 від 06 листопада 2022 року позивач вважається таким, що справи та посаду здав 06.11.2022 року.
Хоча відповідач-2 до суду не надав жодного доказу, який підтверджує те, що позивач справи та посаду здав 06.11.2022 року, враховуючи що в матеріалах справи міститься доказ того, що позивача з цим наказом ознайомили лише 28 березня 2023 року.
Здавання справ та посади повинно підтверджуватись документами, які відповідач-2 до суду не надав.
З урахуванням викладеного, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .
07 червня 2023 року на електронну адресу суду від представника Південно-Східного територіального юридичного відділу Міністерства оборони України надійшов відзив на позовну заяву вх.№7145/23-ел, в якому представник відповідача-1 просить залишити позовні вимоги ОСОБА_1 без задоволення, у зв`язку із наступним.
ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України, а саме у військовій частині НОМЕР_1 .
Зазначена військова частина Збройних Сил України входить до складу Сил територіальної оборони.
Відповідно до статті 3 Закону України "Про Збройні Сили України" (зі змінами) Збройні Сили України мають наступну загальну структуру:
- Генеральний штаб Збройних Сил України;
- Командування об`єднаних сил Збройних Сил України;
- види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили;
- окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони. Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили;
- окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки;
- органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.
Відповідно до статті 8 Закону України "Про Збройні Сили України" (зі змінами), Головнокомандувач Збройних Сил України є найвищою військовою посадовою особою у Збройних Силах України та саме Головнокомандувач Збройних Сил України здійснює через Генеральний штаб Збройних Сил України безпосереднє військове керівництво Збройними Силами України.
Указом Президента України №135/2020 від 10 квітня 2020 року були внесені зміни до пункту 257 Положення та додано абзац 2, де зазначено, що: "Для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення."
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України від 14 березня 2022 року №133, від 18 квітня 2022 року №259, від 18 травня 2022 року № 341, від 12 серпня 2022 року № 573, від 7 листопада 2022 року №757, а також від 6 лютого 2023 року №58 (строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб).
Відповідно до абзацу 5 статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Таким чином, вбачається, що під час дії особливого періоду, з моменту оголошення мобілізації та з моменту введення воєнного стану, призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється, без згоди військовослужбовців.
Таким чином, питання щодо переведення позивача належить до повноважень Головнокомандувача Збройних Сил України, Командувача Сил територіальної оборони та командира військової частини НОМЕР_1 , в якій він проходив військову службу.
Тому представник відповідача-1 вважає, що будь-якої вини чи протиправних дій з боку Міністерства оборони України стосовно позивача допущено не було, відтак, залучення Міністерства оборони України є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не відповідає вищенаведеним приписам законодавства.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року у задоволенні клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про розгляд справи №160/7297/23 за правилами загального позовного провадження відмовлено, у задоволенні клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про допит свідків у справі №160/7297/23 - відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року клопотання Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 задоволено та ухвалено:
Розгляд адміністративної справи №160/7297/23 розпочати спочатку.
Клопотання представника відповідача-2 про витребування доказів - задовольнити.
Ухвалу про залучення у якості відповідача-3 Генерального штабу Збройних Сил України було надіслано 26 червня 2023 року на вказану адресу, що документально підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Повторно вказану ухвалу було направлено на електронну адресу Генерального штабу Збройних Сил України 28 червня 2023 року, що також підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Протягом строку, визначеного в ухвалі, відповідач-3 відзиву на позовну заяву не надав, із заявами та клопотаннями на адресу суду не звертався, витребуваних документів станом на дату винесення рішення не надав.
Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи вищезазначене, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що 10 січня 2022 року між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського складу.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №9 від 10 січня 2022 року, старшого сержанта ОСОБА_1 призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 31 лютого 2021 року №25-РС, начальника складу військової частина НОМЕР_1 , припис №1/3 від 10.01.2022 року, з 10 січня 2022 року зарахувати до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення за нормою №1 і вважати таким, що з 10 січня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2910 гривень на місяць, шпк "сержант", ВОС 789428А.
Згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.10.2022 року №465-РС, старшого сержанта ОСОБА_1 , начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .
Згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.10.2022 року №465-РС відповідно до пункту 116 Положення про проходження громадянами України служби у Збройних Силах України та Директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 28.07.2022 року №168/дск старшого сержанта ОСОБА_1 , начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .
25 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , як військовослужбовець 1 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 отримав усні накази від командира 98 об 108 обр Сил ТрО майора ОСОБА_2 , начальника штабу 98 об ТрО ст. лейтенанта ОСОБА_3 , заступника командира 98 об ТрО полковника ОСОБА_4 та заступника начальника штабу 98 об ТрО майора ОСОБА_5 , за якими:
військовослужбовці здали особисту зброю та засоби захисту (бронежилети і шоломи);
у всіх військовослужбовців, що зазначені нижче, за наказом командування батальйону були вилучені військові квитки та передані, як їм повідомили, до стройової служби з невідомих підстав;
військовослужбовці мали завантажитися 06.11.2022 з особистими речами в ешелон під безпосереднім керівництвом і супровідом ЗНШ ОСОБА_5 для вибуття до навчань і злагоджень на військовий навчальний полігон у м.Рівне.
Відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 25 жовтня 2022 року №40/2423, ОСОБА_1 брав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України: з 12.05.2022 року по 13.05.2022 року, з 06.06.2022 року по 09.06.2022 року, з 19.06.2022 року по 28.06.2022 року, з 01.07.2022 року по 02.07.2022 року, з 01.08.2022 року по 02.08.2022 року, з 01.09.2022 року по 02.09.2022 року.
06 листопада 2022 року наказом №243 командира військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 , з котлового забезпечення 07.11.2022 року.
ОСОБА_1 вважається таким, що справи та посаду здав 06.11.2022 року і вибув для подальшого проходження військової служби в розпорядженні командира 3 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №98 від 08 листопада 2022 року пункту 292 - старшого сержанта ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 08.11.2022 №54-РС на посаду начальника лазні польової лазні взводу матеріального забезпечення 1 механізованого батальйону, ВОС-789294А, який прибув із військової частини НОМЕР_1 , з 08.11.2022 зарахувати до списків особового складу, поставити на всі види забезпечення і вважати таким, що з 08.11.2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Встановити оклад за посадою 2820 гривень на місяць.
Виплачувати надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислуги років.
Розмір щомісячної премії з вислугою років до одного року встановити 277%.
Підстава: витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 08.11.2022 №54-РС, рапорт старшого сержанта ОСОБА_1 від 08.11.2022, припис командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2022 №40/3095.
15. Старший сержант ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 ), солдат резерву 53 запасна рота.
Судом встановлено, що при особистій явці до місця розташування КСП та штабу в/ч НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , як й іншим військовослужбовцям, було повідомлено, що військовослужбовців виключені із списків військової частини НОМЕР_1 .
На колективний запит до військової частини НОМЕР_1 , 28 березня 2023 року позивачу було надано копію витягу з наказу по стройовій частині в/ч НОМЕР_1 від 06.11.2022 №243, відповідно до якого стало відомо про виключення ОСОБА_1 зі списків та усіх видів забезпечення в/ч НОМЕР_1 з 06.11.2022 року, вважати особу таким, що посаду і справи здав 06.11.2022 та вибув для подальшого проходження військової служби командиром механізованої роти механізованого батальйону 3 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України.
ОСОБА_1 вважає наказ Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.10.2022 року №465-РС, яким увільнено його від займаної посади, та наказ в/ч НОМЕР_1 по стройовій частині від 06.11.2022 №243 про виключення ОСОБА_1 зі списків та усіх видів забезпечення, протиправними та такими, що винесені з порушенням нормативно-правових актів, а права - такими, що підлягають відновленню у спосіб поновлення на посаді начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з позовною заявою.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини по даній справі виникли між сторонами з приводу проходження позивачем публічної служби, до якої відноситься військова служба, відповідно до пункту 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України.
Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 12.03.1992 №2232-ХІІ, визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Згідно зі статтею 3 Закону України №2232-XI, правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону Україну», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтею 6 Закону («Військові посади») визначено, що порядок призначення на військові посади встановлюється Конституцією України, законами України, положеннями про проходження військової служби; про проходження громадянами України служби у військовому резерві (частина 7).
Військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством (частина 12).
Військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули (частина 13).
Питання переміщення військовослужбовців по службі регламентовано пунктами 82-96, 109, 112, 113, 114, 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України 10.12.2008 року №1153/2008.
Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Пізніше, дію військового стану було подовжено:
Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України №2119-ІХ від 10 березня 2022 року, постановлено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України №259/2022 від 18 квітня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України №2212-ІХ від 21 квітня 2022 року, постановлено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/202, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ. з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.
Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № №58/2023, затвердженим Законом України №2915-ІХ від 07.02.2023 з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.
Таким чином, накази Головнокомандувача Збройних сил України (по особовому складу) від 05 жовтня 2022 року №465-РС про переведення ОСОБА_1 у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №243 від 06.11.2022 року винесені в умовах воєнного стану.
Згідно норм частин 1,4 статті 2 Закону України 25.03.1992 № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
За приписами частини 13 статті 6 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули.
Спеціальними нормами, які регулюють проходження військової служби, є Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008.
Цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі. Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.
Пунктом 12 Положення №1153/2008 передбачено, що встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Розділом IV Положення №1153/2008 врегульовано порядок призначення на посади та звільнення з посад.
Положенням №1153/2008 визначено види посад та вимоги при призначенні на посаду, зокрема, такі види посад, як: вищі, рівнозначні та нижчі посади (п.82).
Відповідно до підпункту 1 пункту 81 Положення №1153/2008, призначення на посади здійснюється: військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) Міністром оборони України та посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців (далі номенклатура посад), яка затверджується Міністром оборони України.
Разом з тим, абзацом 2 пункту 257 Положення №1153/2008 вказано, що для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.
Згідно з пунктом 109 Положення, вибуття до нового місця служби військовослужбовця здійснюється після надходження витягу з наказу відповідного командира (начальника) військової частини про призначення, в тому числі доведеного технічними засобами передачі документованої інформації. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини має відбутися після здавання посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання військовою частиною зазначеного витягу з наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення по службі військовослужбовця.
До зазначеного строку не включається час перебування військовослужбовця у відпустці, відрядженні, на лікуванні чи під вартою.
Відповідно до пункту 112 Положення, військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення (у разі проведення заміни у військових частинах (підрозділах), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в районах проведення антитерористичних операцій).
Військовослужбовці, які зараховані в розпорядження відповідно до підпунктів 1 - 12-1 цього пункту, продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають.
Таким чином, військовослужбовці можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули, виключно у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби.
Аналіз абзацу 2 пункту 257 Положення №1153/2008 дозволяє зробити висновок, що для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.
Відтак, у даному випадку, спірний наказ прийнятий відповідно де пунктів 82, 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
При цьому, не встановлено наявності обставин, наведених у пункті 112 Положення №1153/2008, які виключають можливість переведення позивача на посаду без його згоди.
Також, Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Сила України, затвердженої наказом Міністра оборони України №170, передбачено, що в особливий період до введення воєнного стану просування по службі військовослужбовців здійснюється за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби без дотримання вимог пункту 87 Положення.
З введенням воєнного стану призначення військовослужбовців на вищі посади здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 Положення.
В особливий період, для доукомплектування Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці за набутим досвідом служби можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю для проведення відповідної підготовки (перепідготовки).
Такі військовослужбовці після їх призначення на посаду підлягають направленню на підготовку (перепідготовку) за новою спеціальністю у встановленому порядку (абзац 9 пункту 4.13 розділу IV Інструкції).
Отже, переміщення позивача з військової частини НОМЕР_1 та зарахування у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 проведене з дотриманням норм законодавства, оскільки переміщення позивача відбулося у відповідності до спеціальних норм Положення №1153/2008.
Положення, яке діє тимчасово, на період особливого періоду, зокрема воєнного стану, передбачає можливість переміщення військовослужбовця без отримання його згоди на посаду відповідними керівниками з метою доукомплектування Збройних Сил України.
Водночас, слід зауважити, що під час воєнного стану в України в Збройних Силах України діють штати воєнного часу та відповідні ним номенклатури посад.
Командиром військової частини НОМЕР_1 було відправлено листа до військової частини НОМЕР_2 від 19.04.2023 року №42/493 де зазначено, що наприкінці березня 2023 року до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 з`явились наступні військовослужбовці:
24. старший сержант ОСОБА_1 .
Зазначені військовослужбовці, станом на дату повідомлення, відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.2022 №455-РС, від 05.10.2022 №465-РС, №1367 від 03.10.2022 року були увільнені від займаних посад у військовій частині НОМЕР_1 та переведені у розпорядження командира 3 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України.
У відповідь на зазначений запит військова частина НОМЕР_2 листом №1781/6338 від 02 травня 2023 повідомила військову частину НОМЕР_1 , що відносно військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 старшого сержанта ОСОБА_1 проведене службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини та направлене повідомлення до Державного бюро розслідувань про скоєння ним правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України.
Вищезазначені обставини та приписи нормативно-правових актів у сукупності свідчать про відповідність оскаржуваного наказу вимогам чинного законодавства та відсутність підстав для його скасування.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 увільнений від займаної посади у військовій частині НОМЕР_1 і зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 у відповідності до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) № 465-РС від 05.10.2022 року.
Крім того, у відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №243 від 06.11.2022 року позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 та прописано про вибуття для подальшого проходження військової служби в окремому розпорядженні командира 3 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України.
А отже, кадрове рішення про переведення було прийняте Головнокомандувачем Збройних Сил України.
Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Генеральний штаб Збройних Сил України (код 22991050) є головним органом військового управління з планування оборони держави, стратегічного планування застосування Збройних Сил України та визначених сил і засобів інших складових сил оборони (далі - інші складові сил оборони), координації і контролю за виконанням завдань у сфері оборони органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та силами оборони у межах, визначених законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України. Генеральний штаб здійснює стратегічне керівництво силами та засобами Збройних Сил, інших складових сил оборони, які залучаються до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях.
Діяльність Генерального штабу регулюється Положенням про Генеральний штаб Збройних Сил України, затвердженим Указом Президента України №23/2019 від 30 січня 2019 року.
Згідно абзаців 4-5 Закону України "Про Збройні Сили України", Головнокомандувач Збройних Сил України є найвищою військовою посадовою особою у Збройних Силах України. Головнокомандувач Збройних Сил України здійснює через Генеральний штаб Збройних Сил України безпосереднє військове керівництво Збройними Силами України.
Командувачі видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України підпорядковуються Головнокомандувачу Збройних Сил України та відповідають за розвиток підпорядкованих їм військ (сил), їх технічне оснащення та всебічне забезпечення, підготовку та готовність до виконання покладених завдань, відповідно до абзацу 7 Закону України "Про Збройні Сили України".
Вищевказаний наказ Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) №465-РС від 05.10.2022 про увільнення ОСОБА_1 із займаної посади у військовій частині НОМЕР_1 і зарахування у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 прийнятий відповідно до пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та Директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 28.07.2022 №168/дск.
Вказаній Директиві Головнокомандувача ЗС України від 28 липня 2022 року №168/дск надано гриф таємності, а саме "Для службового користування" і саме вона слугувала підставою для видання наказу Головнокомандувача Збройних Сил України №465-РС від 05.10.2022.
Генеральний штаб Збройних Сил України підпорядковується Головнокомандувачу Збройних Сил України та є окремою юридичною особою, що приймає самостійно управлінські та кадрові рішення.
Відповідно до абзацу 3 пункту 110 розділу IV Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008, переміщення осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу за наявності обґрунтованих підстав з урахуванням висновків атестування, рекомендацій їх безпосередніх і прямих начальників на підставі клопотань командирів (начальників), які порушили питання про переміщення, здійснюється між видами Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані начальникам структурних підрозділів Генерального штабу Збройних Сил України, - наказом Головнокомандувача Збройних Сил України.
Згідно пункту 112 Указу Президента України №1153/2008, військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.
Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби, без його згоди.
Згідно пункту 116 Указу Президента України №1153/2008, зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі:
1) розформування (реформування) військової частини або скорочення штатних посад, якщо до кінця встановленого строку проведення цих заходів не вирішено питання щодо дальшого службового використання вивільнених військовослужбовців.
Військовослужбовці звільняються з посад та зараховуються в розпорядження посадових осіб наказами командирів (начальників), які мають право призначення на ці посади.
Військовослужбовці, які зараховані в розпорядження відповідно до підпунктів 1 - 12-1 цього пункту, продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають.
Військовослужбовець, якого звільнено з посади, вважається таким, що перебуває у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини, у списках якої він перебуває, з дня, що настає за днем звільнення, та до дня, з якого він приступив до виконання обов`язків за новою військовою посадою, на яку його призначено (до дня зарахування у розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посаду).
Переміщення ОСОБА_1 із займаної посади у військовій частині НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_2 здійснювалося в умовах воєнного стану та здійснено відповідно до повноважень покладених на Головнокомандувача Збройних Сил України.
З урахуванням викладених обставин справи, суд зазначає, що відповідачами доведено правомірність наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.10.2022 року №465-РС про увільнення від займаної посади ОСОБА_1 та наказу в/ч НОМЕР_1 по стройовій частині від 06.11.2022 №243 про виключення ОСОБА_1 зі списків та усіх видів забезпечення в/ч НОМЕР_1 з 06.11.2022 року.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 .
У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог розподіл судових витрат, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства, судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до відповідача-1: Міністерства оборони України, відповідача-2: військової частини НОМЕР_1 , відповідача-3: Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України .

Суддя В.М. Олійник