Справа № 740/2567/23
Суддя: Гагаріна Т. О.
Дата ухвалення: 2023-08-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/2567/23
Провадження № 2-а/740/28/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді Гагаріної Т.О., за участю секретаря судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Топішка Максима Григоровича, Головного управління національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

27.04.2023 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що постановою від 25.02.2023 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП і призначено штраф у розмірі 3 400 грн. З даною постановою він не згодний, вважає, що вона є протиправною та підлягає скасуванню.

Зазначив, що відповідно до оскаржуваної постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.126 КУпАП за те, що він керував автомобілем не маючи права керування транспортними засобами. Вважає, що в його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення, оскільки він не керував транспортним засобом, як вказано в оскаржуваній постанові, "оскільки не має відповідної категорії та взагалі не вміє їздити на швидкісних мотоциклах".

25.02.2023 він перебував в стані алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим попросив товариша відвезти його додому. Під час руху вони зупинилися у зв`язку з несправністю автомобіля. Коли вони зрозуміли, що на автомобілі їхати далі не можна, він сказав товаришу, щоб той йшов додому, а він залишиться та буде когось просити, щоб відбуксирували його автомобіль до місця стоянки чи на СТО. В момент, коли він перебував біля автомобіля, до нього під`їхав патрульний автомобіль поліції та почали звинувачувати у керуванні транспортним засобом, проти чого він заперечував, в результаті чого поліцейський склав відносно нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, та як він вже дізнався потім, виніс оскаржувану постанову. На місці поліцейський повідомив йому лише про складання відносно нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, а щодо наявності постанови йому стало відомо в судовому засіданні під час розгляду справи за ч.5 ст.126 КУпАП 12.04.2023. Зазначив, що вищевказані обставини виключають склад адміністративного правопорушення, оскільки вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом та не вважається таким, що не має права керувати транспортним засобом, оскільки термін, на який він був позбавленим права керування закінчився. Просив поновити строк на оскарження постанови, оскільки він її не отримував, про її наявність дізнався лише 12.04.2023 вже після закінчення терміну на її оскарження, у зв`язку з чим вважає, що є підстави для поновлення строку на її оскарження.

У відзиві представник відповідача ГУНП в Чернігівській області просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що 25.02.2023 нарядом ВРПП Ніжинського РВП при патрулюванні в м. Ніжині по вул. Захисників України поліцейським Топішко М.Г. було зупинено автомобіль Опель Омега н.з. НОМЕР_1 , який хаотично рухався по дорожньому покриттю. В подальшому стало відомо, що водієм вказаного автомобіля виявився ОСОБА_1 . Під час перевірки документів виявилось, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння і без посвідчення водія, що стало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП. Позивачу було роз`яснено положення статті 268 КУпАП, ст.63 Конституції України, ст.307 КУпАП та ч.2 ст.308 КУпАП. Поліцейський Топішко М.Г. повідомив позивачу про те, що останній має право скористатись професійною правничою допомогою, на що останній відмовився. В результаті розгляду адміністративної справи відносно позивача була винесена постанова серії БАБ №439096 від 25.02.2023 за ч.2 ст.126 КУпАП. Зазначив, що доводи позивача про те, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, а саме факт керування транспортним засобом, спростовуються постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.03.2023, яка набрала законної сили 31.03.2023. Таким чином, постанова винесена поліцейським Топішко М.Г. є законною та відповідає вимогам КУпАП та інших нормативно-правових актів України.

У відзиві відповідач - поліцейський Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Топішко М.Г. просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що 25.02.2023 нарядом ВРПП Ніжинського РВП при патрулюванні в м. Ніжині по вул. Захисників України було зупинено автомобіль Опель Омега н.з. НОМЕР_1 . На вимогу поліцейського надати документи на право керування транспортним засобом та інші відповідні документи, у водія не було посвідчення воді категорії «В». В подальшому по базі ІПНП «ЦУНАМІ» було встановлено, що посвідчення водія відповідної категорії у ОСОБА_1 знищене. Також при спілкуванні з водієм у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Відносно ОСОБА_1 за порушення п.2.1 (а) ПДР було винесено постанову серії БАБ №439096 за ч.2 ст.126 КУпАП та за порушення п.2.5 ПДР України складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. При складанні адмінматеріалів ОСОБА_1 поставив свій підпис про отримання копії постанови, що давало йому змогу сплатити штраф своєчасно. Зазначив, що при розгляді та оформленні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 всі вимоги чинного законодавства ним були дотримані, тому просить відмовити в задоволенні позову.

Позивач подав до суду заяву від 23.08.2023, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ГУНП в Чернігівській області, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Відповідач поліцейський Топішко М.Г. в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

На підставі положень ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з положень ст. 251, 252, 279 КУпАП, орган (посадова особа), розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, в тому числі надає оцінку зібраним доказам.

Згідно ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 ст.9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідачами надані достатні докази на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Так, з наданого суду відеозапису події вбачається, що позивачу ОСОБА_1 було повідомлено про те, що на нього буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП та винесена постанова за ч.2 ст.126 КУпАП. На оглянутому судом відео чітко вбачається, що поліцейським Топішком М.Г. було повідомлено позивачу ОСОБА_1 про винесення відносно нього постанови за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення на нього штрафу у розмірі 3 400 грн. Останній власноручно поставив підпис у зазначеній постанові та отримав копію постанови.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи факт порушення позивачем ОСОБА_1 вимог п.2.1 (а) ПДР України.

Отже, відповідач при винесенні постанови відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом.

З досліджених у судовому засіданні доказів, вбачається, що відповідачем при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП не було допущено істотних порушень, які б свідчили про наявність підстав для скасування винесеної ним постанови.

Зокрема, позивач був присутній на місці складання постанови та повідомлений про її складання, він не був позбавлений права та можливості висловити свої заперечення та доводи по суті вчиненого правопорушення, бажання скористатись правовою допомогою позивач не висловив.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

Доказів упередженості відповідача та підстав для сумніву у його об`єктивності щодо позивача перед судом не наведено.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18.

Згідно ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Також постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.03.2023 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за керування 25.02.2023 о 17 годині 30 хвилин, по вул. Захисників України в м. Ніжині Чернігівської області, автомобілем марки Опель Омега н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Яка набрада законної сили 31.03.2023.

Отже доводи позивача про те, що він не керував 25.02.2023 о 17 годині 30 хвилин транспорним засобом, не приймаються судом.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

При зверненні до суду з позовом позивач заявив клопотання про поновлення процесуального строку, визначеного ч.2 ст.286 КАС України.

Згідно зі ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З метою недопущення порушення права позивача на доступ до суду і перешкоджання розгляду його позовних вимог, суд вважає необхідним поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з даним позовом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, виходячи з положень ст. 139 КАС України та з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, суд не вбачає підстав для відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ч.6 ст.121, 251, 280 КУпАП, ст.ст.250, 257-263, 286 КАС України, суд,-

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Топішка Максима Григоровича, Головного управління національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.О.Гагаріна