Справа № 460/321/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/321/23 пров. № А/857/7495/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року (суддя Друзенко Н.В., ухвалене в м. Рівне) у справі № 460/321/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату призначеної пенсії з врахуванням ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме щодо збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 річний стаж, але не вище 75 процентів заробітку, починаючи з 30 липня 2022 року (у межах шестимісячного строку, що передував зверненню до суду із даним позовом).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив відповідач- Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зокрема зазначає, що судом не взято до уваги той факт, що позивач не виявив бажання перейти на пенсію за віком на умовах частини 2 статті 27 Закону № 1058-ГУ, а наголошує на збереженні визначених ч.І ст. статті 27 Закону №1058-ІУ умов пенсійного забезпечення, відповідач правомірно відмовив у перерахунку пенсії позивачу зі збільшенням пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 відсотків заробітку.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 є особою, яка постраждала унаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області. З 26.10.2014 йому призначено пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, за заявою від 15.08.2022, позивача переведено на пенсію по інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, відповідно до Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідачем не заперечується, що позивачу виплачується пенсія по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків.

Позивач звернувся до пенсійного органу з заявою щодо перерахунку пенсії на умовах ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Листом від 07.12.2022 відповідач повідомив про відсутність підстав для перерахунку та виплати пенсії на підставі ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

ОСОБА_1 вважає, порушеним право на отримання пенсії із збільшенням на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 49 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закон № 796-XII).пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною 2 статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV) передбачено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Статтею 28 Закону №1058-ІV передбачено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років - жінкам пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 цього Закону, але не більш як на 1% мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Частиною 2 статті 56 Закону №796-XII передбачено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 % заробітку.

Проаналізувавши наведені норми права суд першої інстанції зробив вірний висновок, що Закон №796-XII визначає спеціальні норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частини 2 статті 27 Закону №1058-ІV надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або спеціальним Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Разом з тим, для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що страховий стаж позивача складає 42 роки 4 місяці 27 днів.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що ключовим питанням у даній справі є право позивача на перерахунок пенсії відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді, зокрема, у постановах від 20.02.2018 (справа № 287/89/17-а), від 29.10.2018 (справа № 565/817/17), від 17.04.2019 (справа № 565/939/17), від 15.07.2021 (справа № 565/787/17), обставини яких є подібними, Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в пункті 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Позивач має право на перерахунок пенсії, який має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (понад 20 років - для чоловіків, понад 15 років - для жінок) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад цей стаж, але не вище 75% заробітку, оскільки він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській катастрофі та обрав умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, встановлені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Окрім цього, у постанові від 26.12.2022 у справі № 520/4297/19 КАС ВС дійшов наступного висновку, у справі щодо перерахунку пенсії позивача, який отримує пенсію по інвалідності 2 групи в розмірі фактичних збитків внаслідок захворювання, пов`язаного з роботою по ліквідації наслідків на ЧАЕС, на підставі ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У вказаній справі, колегія суддів звернула увагу, що у цій справі та у справі № 712/2147/17 позивачами є особи учасники ліквідації аварії на ЧАЕС, пенсії яким обраховані на підставі постанови № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 23.11.2011. Враховуючи, що ст. 56 Закону № 796 є загальною для всіх громадян, віднесених до категорій 1, 2, 3, 4, постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС, вона поширюється і на позивача, який отримує пенсію по інвалідності 2 групи в розмірі фактичних збитків внаслідок захворювання, пов`язаного з роботою по ліквідації наслідків на ЧАЕС. Постанова № 1210, на підставі якої визначається розмір пенсії, не містить обмежень щодо застосування положень ч. 2 ст. 56 Закону № 796. На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення в частині відмови в задоволенні позову про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з її збільшенням на 1% заробітку за кожен наступний рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 08.02.2019 підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині.

Відтак, з врахуванням вищенаведеного, у даній справі суд зазначає, що перерахунок пенсії позивача на підставі Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для нього мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, а наслідком такої неправомірної бездіяльності відповідача є нездійснення перерахунку позивачу пенсії на підставі частини другої статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років та обмеження відповідного права, зокрема права на мирне володіння майном, передбаченого статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем протиправно не здійснено перерахунок пенсії за віком на підставі частини другої статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років.

З урахуванням викладеного вірним є висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не перерахунку пенсії відповідно до частини другої статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що захист порушених прав позивача потребує зобов`язання територіального органу Пенсійного фонду України перерахувати та виплачувати пенсію за віком на підставі частини другої статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років.

Обчислення пенсії позивача на підставі Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи мало здійснюватися, в тому числі, у спосіб встановлення доплати до пенсії за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для нього мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за рік з моменту призначення пенсії, тобто з 26.10.2014.

Відтак вірним є висновок суду першої інстанції, що для захисту порушених протиправною бездіяльністю прав позивача слід зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії встановивши з 30.07.2022 (в межах шестимісячного строку звернення до суду) доплату до пенсії за понаднормовий стаж в розмірі 1 процент заробітку (заробітної плати для обчислення пенсії, визначеної відповідно до частин 1, 2 статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування) за кожен рік понад 20 років, встановлений частиною 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції, чинній до 01.10.2017.

Враховуючи наведене вище колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, про підставність позовних вимог для задоволення.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року у справі №460/321/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
Р. Б. Хобор