Справа № 560/14091/23
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

28 серпня 2023 рокум. Хмельницький
Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Божук Д.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними, незаконними дії адміністрації ЗВК58 щодо складення дисциплінарних стягнень;

- скасувати незаконну постанову начальника державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" від 19.07.2022;

- стягнути з адміністрації ЗВК58 моральну шкоду у сумі п`ятдесят тисяч гривень.

Ухвалою суду від 08.08.2023 позовну заяву залишено без руху. Вказано, що недоліки повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду:

1) нової редакції позовної заяви (у двох примірниках - для суду та для відповідача), у якій зазначити, які конкретно дії відповідача позивач просить визнати протиправними щодо складення дисциплінарних стягнень (вказавши реквізити дисциплінарних стягнень). У разі, якщо такі дії стосуються лише постанови начальника державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" від 19.07.2022 - вказати про це;

2) документу про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн. за платіжними реквізитами Хмельницького окружного адміністративного суду, або доказу про відсутність коштів на особовому рахунку позивача, достатніх для сплати судового збору (або надати доказ відмови відповідача у наданні такого на звернення від 24.07.2023);

3) копії рішення від 19.07.2022, яке оскаржується (у двох примірниках - для суду та для відповідача) (або надати доказ відмови відповідача у наданні такого на звернення від 24.07.2023).

4) письмової заяви, в якій вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду, якщо такі є, та надати суду докази поважності причин його пропуску.

На виконання ухвали суду позивачем надіслано заяву - додаток до позовної заяви від 01.08.23 (від 21.08.2023), в якому зазначає, зокрема, "1. Недоліки, уточнення : прошу суд скасувати незаконну постанову начальника державної установи "Замкова виправна колонія № 58" від 19 липня 2022".

Також вказує, що довідки, постанови, копії ітп адміністрація ЗВК58 йому на його прохання не надає. Наразі 21.08.23 відповіді на заяви, запити до адміністрації ЗВК 58 досі неотримував.

Враховуючи повідомлені позивачем обставини, у наведеній частині вимоги КАС України при оформленні позовної заяви дотримано.

Щодо поновлення строку звернення до суду вказує, що за працевлаштування адміністрація ЗВК58 вимагає з нього кошти. Самостійно працювати адміністрація ЗВК58 перешкоджає, вигадує штучні перешкоди і вимагає кошти за безперешкодне користування законними правами. Державні адвокати ЦБВПД, яких надає ЦБВПД, покривають злочини адміністрації ЗВК58, заяви пишуть так, щоб було неможливо притягнути адміністрацію ЗВК 58 до відповідальності та ще й вимагають кошти за написання заяв. Просить суд поновити строк на подачу позовної заяви.

Дослідивши подану заяву, суд звертає увагу на таке.

Позивач вказує, що постановою від 19.07.2022 на дисциплінарній комісії йому було оголошено "сувору догану" (на підставі рапорту від 13.07.2022). 14.07.2022 ним було подано до прокуратури та ДБР заяви щодо подій, які відбулись 13.07.2022.

Тобто перебіг шестимісячного строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 20.07.2022.

Проте позивач звернувся до суду лише 02.08.2023 (направивши позов поштовим зв`язком), тому позов подано з пропущенням шестимісячного строку звернення, визначеного частиною другою статті 122 КАС України.

Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2023 року у справі № 260/2362/22 зазначив, що правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 24 лютого 2021 року по справі №540/2097/18 виклав правову позицію, що юридична необізнаність не може визнаватися тією непереборною обставиною, явищем чи фактором, що завадили позивачу з дотриманням установлених законом строків звернутися до суду з позовом.

Крім того, перебування позивача в місцях позбавлення волі не перешкоджає реалізації його права на отримання безоплатної правової допомоги. Доказів звернення для отримання такої допомоги саме для захисту питань, висвітлених в позовній заяві, позивачем не надано (така ж позиція вказана в ухвалі Верховного Суду від 23 червня 2022 року у справі №160/14061/20).

Позивач вказує, що державні адвокати заяви пишуть так, щоб було неможливо притягнути адміністрацію ЗВК 58 до відповідальності.

Проте некомпетентність представника позивача в правових питаннях, а також труднощі в пошуку кваліфікованого спеціаліста для оформлення позовної заяви не є об`єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджають оскаржити рішення суб`єкта владних повноважень в судовому порядку в межах встановленого законодавством строку звернення до суду. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 07 серпня 2018 року у справі №826/4213/18.

У той же час, позивач сам же вказує, що позовну заяву складав один зі зразка позовної заяви, яку йому ще в 2017р складала державний адвокат ЦБВПД .

В той же час, триваюча пасивна поведінка позивача щодо самостійного написання та подачі позовної заяви не свідчить про дотримання строку звернення до суду.

Доводи позивача щодо непрацевлаштування як підстави для поновлення строку звернення до суду є безпідставними, оскільки не перешкоджають реалізації його права на звернення до суду.

Вирішення питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з позовом залежить лише від того, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення такого права.

Проте позивачем не вказано непереборних та об`єктивних перешкод, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду.

Таким чином, доводи позивача, викладені в заяві, не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення строку звернення до суду.

Процесуальні строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Отже, наведені позивачем обставини є неповажними та не можуть свідчити про своєчасність подання позову та/або бути поважною причиною його пропуску, оскільки не спростовують факту пропуску строку звернення до суду без поважних причин та обізнаності позивача про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, про які він знав.

Суд зазначає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч.2 ст.123 КАС України).

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду обставини пропуску строку звернення до суду визнані неповажними, інших підстав для поновлення строку судом не встановлено, тому позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись пунктом 9 частини 4 статті 169, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду, вказані у заяві позивача від 21.08.2023.

Позовну заяву ОСОБА_1 до державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяД.А. Божук