Справа № 560/14093/23
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

28 серпня 2023 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Польовий О.Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)", в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо незаконного отримання з позивача та його рідних оплати за перебування в кімнатах довготривалих побачень за період з 16.05.2015 по 29.10.2021;

- стягнути на користь позивача протиправно отримані кошти за перебування в кімнатах довготривалих побачень за період з 16.05.2015 по 29/10/2021 в розмірі 16478,81 грн;

- стягнути моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн.

Ухвалою від 08.08.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд визнав неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду, позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху. Суд вказав позивачу, що недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання доказів сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн або доказів звільнення від сплати судового збору; зазначення інших підстав поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали від 08.08.2023 позивач подав заяву, в якій зазначив, що посадові особи відповідача не надають довідку про відсутність коштів на особовому рахунку, достатніх для сплати судового збору. Вказав, що звертався до відповідача із запитами про надання такої довідки, однак не отримав на них відповідь. Щодо пропуску строку звернення до суду позивач зазначив, що адміністрація Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" не працевлаштовує його для можливості заробити гроші. Адвокати, які позивачу надає Центр з надання БВПД, покривають злочини адміністрації Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)". Позивач повідомив, що фактично знаходиться цілодобово у камері і немає коштів на оплату праці іншого адвоката.

Надаючи правову оцінку доводам позивача, суд враховує, що згідно з частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" передбачено, що розмір прожиткового мінімуму з 01.01.2023 встановлений у розмірі 2684,00 грн.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який поданий фізичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлено ставку судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом цього позову є вимога майнового характеру (стягнення коштів в розмірі 16478,81 грн).

Позивач доказів сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн суду не надав.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

Тобто, підставою для звільнення засудженого від сплати судового збору Закон України "Про судовий збір" визначає відсутність на його особовому рахунку коштів, достатніх для сплати судового збору.

Водночас, без доказів про відсутність коштів на особовому рахунку засудженого, достатніх для сплати судового збору, суд позбавлений можливості встановити наявність передбачених законом підстав для звільнення останнього від судового збору.

Позивач зазначив, що посадові особи Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" не надають йому довідку про відсутність коштів на особовому рахунку, достатніх для сплати судового збору.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав заяву, подану до начальника Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)", в якій останній просив надати довідку щодо стану особового рахунку. Однак з вказаної копії неможливо встановити факт отримання начальником Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" такої заяви.

Оскільки у матеріалах справи не містять доказів відсутності на особовому рахунку позивача коштів, достатніх для сплати судового збору, тому у задоволенні клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору слід відмовити.

Водночас, у межах спірних правовідносин, суд позбавлений права надавати оцінку діям працівників відповідача щодо розгляду заяви позивача.

Крім цього, строки звернення до суду визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_1 просить визнати протиправними дії відповідача щодо незаконного отримання з позивача та його рідних оплати за перебування в кімнатах довготривалих побачень за період з 16.05.2015 по 29.10.2021 в розмірі 16478,81 грн та стягнути з відповідача вказану суму. Однак до суду з позовом останній звернувся 02.08.2023, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Позивач зазначив, що адміністрація Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" не працевлаштовує його для можливості заробити гроші. Адвокати, які позивачу надає Центр з надання БВПД, покривають злочини адміністрації Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)". Позивач повідомив, що фактично знаходиться цілодобово у камері і немає коштів на оплату праці іншого адвоката. Вказані обставини, на думку позивача, перешкоджають останньому звернутись до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку викладеним у заяві доводам позивача, суд враховує, що причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

Водночас, суд вважає вказані позивачем обставини неповажними причинами для поновлення строку звернення до суду, оскільки наявність чи відсутність роботи не перешкоджали останньому звернутись до суду з цим позовом особисто. При цьому відсутність коштів на оплату судового збору є підставою для звільнення засудженого від його сплати.

Крім того, доводи позивача про те, що адвокати, надані йому у системі безоплатної правової допомоги, покривають злочини адміністрації Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" є суб`єктивним твердження позивача. В свою чергу, останній не позбавлений права обрати іншого представника для звернення до суду.

Тому належних доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач суду не надав.

Таким чином, ОСОБА_1 не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, позовну заяву необхідно повернути позивачеві.

Керуючись пунктом 1 частини 4 статті 169, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяО.Л. Польовий