Справа № 260/4439/22
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/4439/22 пров. № А/857/10055/23 А/857/10056/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,

за участю представника позивача Ігнатенка С.С.,

за участю представника відповідача Пензова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Львові апеляційні скарги Закарпатської митниці на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023 року, прийняте суддею Луцович М.М. о 09 годині 54 хвилині у м. Ужгороді, повний текст складено 15.05.2023 року та на додаткове рішення від 22 травня 2023 року, прийняте о 14 годині 20 хвилині, повний текст складено 26.05.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з адміністративним позовом до Закарпатської митниці (надалі відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу Закарпатської митниці від 30.09.2022 №889-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 »; поновлення в Закарпатській митниці на рівнозначній посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці з 07.10.2022; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 07.10.2022 по дату винесення судового рішення; стягнення моральної шкоди у розмірі 25000 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023 позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Закарпатської митниці №889-о від 30 вересня 2022 «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 в Закарпатській митниці на рівнозначній посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці з 07 жовтня 2022; стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме з 07 жовтня 2022 по 27 квітня 2023 у розмірі 169 290,40 грн., із відрахуванням із цієї суми обов`язкових податків та зборів; допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на рівнозначній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 24080,10 грн. із відрахуванням із цієї суми обов`язкових податків та зборів. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Суд виходив з того, що пунктом 22 Контракту про проходження державної служби № 674 від 08 листопада 2021 конкретизовано, що неналежним виконанням або невиконанням особою цього контракту вважається: невиконання посадовою особою завдання (завдань) у строки, визначені Графіком виконання завдань; недосягнення особою ключових показників завдання (завдань); невиконання додаткових умов цього контракту.

Ні оскаржуваний наказ про припинення державної служби та звільнення позивача, ні доповідна записка відділу внутрішньої безпеки Закарпатської митниці № 7.7-25/15-182 від 22.09.2022, яка в оскаржуваному наказі визначена підставою його прийняття, посилань на існування будь-якої із наведених обставин, які у розумінні п. 22 Контракту про проходження державної служби № 674 від 08.11.2021 вважаються неналежним виконанням умов цього контракту, в собі не містить та якими саме доказами підтверджується існування таких обставин у них не зазначено.

Посилання відповідача лише на пункти положення про відділ та пункти посадової інструкції позивача, без встановлення та без зазначення конкретних обставин та фактів, які спроможні підтвердити несумлінне виконання позивачем його службових обов`язків, породжує для позивача негативні наслідки у вигляді стану юридичної невизначеності щодо підстав його звільнення.

Твердження відповідача про незабезпечення ОСОБА_1 належного виконання повноважень, передбачених підпунктами 9.3, 9.11, 9.20, 9.21, 9.24, 9.26, 9.28, 9.33 та 9.38 Положення про відділ митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці, затвердженого 01.07.2021 є безпідставним, адже ці підпункти стосуються повноважень Відділу митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» в цілому.

Суд зазначив, що фактів неправильного застосування, недотримання та/або невиконання позивачем вимог законодавства України з питань державної митної справи не встановлено. Також у Протоколі № 3 від 22.09.2022 конкретні відомості про виявлення фактів не ініціювання та/або не складання позивачем протоколів про порушення митних правил у тих випадках коли для цього існували достатні правові підстави, як і про виявлення фактів не виконання доручень, розпоряджень керівництва та/або інших повноважень, які передбачені Положенням про відділ, відсутні.

Щодо доповідної записки № 7.7-28-12/25-981 від 19.09.2022, то у ній обґрунтування несумлінного виконання позивачем посадових обов`язків здійснюється у спосіб порівняння кількісних показників результативності виконаної позивачем, як головним державним інспектором відділу митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці, роботи за період з 01 липня 2022 по 19 вересня 2022 із загальним кількісним показником результативності відділу митного оформлення № 3 митного посту «Тиса» Закарпатської області в цілому. Відтак, суд її оцінив критично.

Крім того, вказуючи на низький рівень показників результативності ОСОБА_1 відповідачем не враховано, що починаючи з 14 липня по 06 серпня 2022 позивач перебував у відпустці, а у період з 07.09.2022 до моменту звільнення позивач був відсторонений від виконання посадових обов`язків згідно наказу Закарпатської митниці № 413 від 07.09.2022.

Суд взяв до уваги службову характеристику позивача, лист Закарпатської митниці №7.7-08-1/12/28/222/І/АДВ/6222 від 17.10.2022, згідно якого службові розслідування відносно ОСОБА_1 не проводилися, дисциплінарні стягнення не застосовувалися та лист Управління по роботі з персоналом Закарпатської митниці № 7.7-12/37-742 від 20.09.2022 доведено факт успішного проходження ОСОБА_1 навчання з питань кваліфікації та благонадійності.

Оскільки позивачем не надано доказів, що прямо чи опосередковано підтверджують заподіяння йому сильних душевних страждань, шкоди здоров`ю, чи інших втрат немайнового характеру, з яких суд, при обрахуванні розміру компенсації, міг би встановити характер та обсяг моральних страждань і матеріальні витрати, понесені позивачем, підстави для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди - відсутні.

Додатковим рішенням від 22 травня 2023 стягнутого на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської митниці витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20985, 00 грн.

Суд виходив з того, що представник відповідачів не довів, що понесені позивачем витрати на оплату послуг адвоката є явно неспівмірними з обсягом або якістю цих послуг, з реальними витратами адвоката на складання документів у справі, вчинення інших дій, які охоплюються поняттям правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у Додатковій постанові від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц зазначила: « 28. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.»

На переконання суду, судові витрати позивача на професійну правничу допомогу документально підтверджені належно оформленими документами, наявними в матеріалах справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, а також співмірний з виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, Закарпатська митниця подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі на рішення зазначає, що позивачем не забезпечено належне виконання повноважень, передбачених п.п. 9.3, 9.11, 9.20, 9.21, 9.24, 9.26, 9.28, 9.33 та 9.38 Положення про відділ митного оформлення №3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці, чим не виконав або неналежно виконав посадові обов`язки, передбачені п.п.3.1, 3.3, 3.7 та 3.8 посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці.

Як наслідок, всупереч вимогам абз.2 п.10 Контракту позивач не виконав завдання та не досягнув якісного виконання показників результативності, ефективності та якості завдань, які передбачені пунктом 5 Контракту про проходження державної служби № 674.

Відповідно до пункту 5 Контракту № 674 ОСОБА_1 зобов`язаний виконувати завдання та досягти визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання.

Відповідно до розподілу обов`язків, як правило, працювало 4 посадові особи ВМО №3 митного поста «Тиса».

У період часу з 20.03.2022 по 15.04.2022, відповідно до розподілу обов`язків, позивач працював на ділянці контролю вантажний напрямок «Виїзд з України», здійснюючи оглядові функції вантажних транспортних засобів.

У вказаний період посадовими особами ВМО №3 на ділянці контролю «Виїзд з України» «Пасажирський напрямок (оформлення транспортних засобів смугами руху зелений/червоний коридор, а також автобусів регулярного та нерегулярного сполучення)» складено 19 протоколів про ПМП, безпосередньо ОСОБА_1 протоколів про ПМП не складалось.

У зазначений період посадовими особами ВМО №3 за даними напрямком роботи здійснювалось пропуск валюти та валютних цінностей із декларування та внесенням інформації в модуль «Облік валютних цінностей» АСМО «Інспектор» у 47 випадках, безпосередньо ОСОБА_1 таких оформлень не здійснювалось.

Таким чином, ОСОБА_1 на неналежному рівні виконувались ключові показники передбачені п. 5 Контракту про проходження державної служби № 674.

Апелянт звертає увагу на те, що оскільки позовні вимоги були задоволені частково, то не підлягали стягненню з відповідача витрат на правничу допомогу у повному обсязі.

Крім того, із Детального опису робіт (послуг) вбачається, що ряд послуг, які надавалися адвокатом не є доцільними та дублюють одна одну (складання і направлення на адресу Закарпатської митниці адвокатського запиту, складання і направлення листа про здійснення оплати за копіювання та сканування документів, згідно адвокатського запиту, аналіз наданих клієнтом та додатково зібраних адвокатським об`єднанням документів, а також складання від імені клієнта проекту позовної заяви), тобто вказані послуги фактично охоплюються виконаною роботою щодо підготовки позову. Такі види наданих послуг є подібними діями представника позивача.

В даному випадку предмет спору у цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

ОСОБА_1 подав відзиви на апеляційні скарги, в яких погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та стягненням витрат на правничу допомогу в розмірі 20985, 00 грн., а тому просить такі залишити без задоволення, а рішення та додаткове рішення без змін.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 08 листопада 2021 укладено контракт про проходження державної служби № 674 між Закарпатською митницею та ОСОБА_1 , згідно з умовами якого позивач призначається на посаду державної служби головного державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці (а.с. 13-18).

Записом у трудовій книжці ОСОБА_1 підтверджено, що на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці з укладенням контракту про проходження державної служби, його призначено наказом Закарпатської митниці № 978-о від 08.11.2021 (а.с. 40).

19 вересня 2022 начальник митного поста «Тиса» Закарпатської митниці звернувся до в.о. начальника митниці, із доповідною запискою № 7.7-28-12/25 - 981 (а.с. 122-126), в якій щодо стану результатів виконання завдань та досягнення показників результативності, ефективності та якості їх виконання головним державним інспектором відділу митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» ОСОБА_1 за період з 01.07.2022 по 19.09.2022 відмітив наступне: «цією посадовою особою виконано митні формальності відносно 624 транспортних засобів, які переміщувалися смугою руху «зелений коридор», та 5 транспортних засобів, які переміщувалися смугою руху «червоний коридор», виконано митні формальності відносно 0 осіб, які здійснювали декларування валюти та валютних цінностей, фактів виявлення митними органами суміжної держави незаконного переміщення через спільний митний кордон підакцизних товарів, товарів, переміщення яких кваліфікується за ст. 201, 305 Кримінального кодексу України, не було. При цьому, загальні показники на відповідній ділянці відділу митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці за період з 01.07.2022 по 19.09.2022 наступні: виконано митні формальності відносно 4929 транспортних засобів, які переміщувалися смугою руху «зелений коридор», та 981 транспортних засобів, які переміщувалися смугою руху «червоний коридор»; виконано митні формальності відносно 8 осіб, які здійснювали декларування валюти та валютних цінностей; виявлено всього 6 фактів митних правопорушень. Таким чином, ОСОБА_1 за період з 01.07.2022 по 19.09.2022 на неналежному рівні вжито заходів виявлення порушень митних правил та боротьби з контрабандою та здійснення митних формальностей щодо пропуску транспортних засобів через митний кордон України».

22 вересня 2022 протоколом Комісії з контролю у сфері державної служби та умов дотримання контрактів про проходження державної служби № 3 встановлено несумлінне виконання ОСОБА_1 службових обов`язків (а.с. 111-121). Згідно цього протоколу, ОСОБА_1 не забезпечив належне виконання повноважень, передбачених підпунктами 9.3, 9.11, 9.20, 9.21, 9.24, 9.26, 9.28, 9.33 та 9.38 Положення про відділ митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці, затвердженого 01.07.2021, чим не виконав або неналежно виконав посадові обов`язки, передбачені підпунктами 3.1, 3.3, 3.7 та 3.8 посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці. Зазначені обставини вказують на ознаки порушення принципу доброчесності посадовою особою.

22 вересня 2022 заступник начальника відділу внутрішньої безпеки Закарпатської митниці звернувся до в.о. начальника Закарпатської митниці із доповідною запискою № 7.7-25/15-182 (вх.22729/7.7-25-31 від 22.09.2022) (а.с.129-132). В доповідній записці зазначено, що на виконання резолюції від 19.09.2022 в.о. начальника Закарпатської митниці Пасюка С.В. на доповідних записках відділу внутрішньої безпеки Закарпатської митниці від 16.09.2022 № 7.7-25/15-168, 169,170, 171,172,173,174 та 175 і відповідно до «Порядку здійснення контролю за дотриманням посадовими особами Державної митної служби України законодавства у сфері державної служби та умов контрактів про проходження державної служби», затвердженого наказом Держмитслужби від 14.07.2021 № 530, Відділом проводились контрольні заходи щодо дотримання посадовими особами Закарпатської митниці вимог законодавства України, інших нормативно-правових актів у сфері державної служби, а також з питань етичної поведінки державного службовця та/або умов контрактів про проходження державної служби в період часу з 19.09.2022 по 22.09.2022 стосовно, в тому числі, ОСОБА_1 , головного державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці. Запропоновано у відповідності до п. 9 ст. 83 Закону та підстав припинення державної служби передбачених ч. 3 п. 21 Контракту про проходження державної служби, припинити контракт із, в тому числі, ОСОБА_1 , головним державним інспектором відділу митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці.

30 вересня 2022 наказом Закарпатської митниці № 889-о припинено державну службу та звільнено 06 жовтня 2022 ОСОБА_1 , головного державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці, призначеного тимчасового на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника ( ОСОБА_2 ), у зв`язку з неналежним виконанням умов контракту про проходження державної служби, відповідно до пункту 3 частини дванадцятої статті 31-1, пункту 9 частини першої статті 83 та статті 88-1 Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», припинивши контракт про проходження державної служби від 08.11.2021 № 674. Підстава: доповідна записка відділу внутрішньої безпеки від 22.09.2022 № 7.7-25/15-182 (вх. № 22729/7.7-25-31 від 22.09.2022); контракт про проходження державної служби від 08.11.2021 № 674.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначено Законом України «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VІІІ).

Частиною 1 ст. 1 Закон № 889-VІІІ визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (ч. 2 ст. 1 Закон № 889-VІІІ).

Основні обов`язки державного службовця визначені в ст. 8 Закону № 889-VІІІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 569 Митного кодексу України (далі - МК України) працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Так, ч. 3 ст. 569 МК України встановлено, що правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Згідно ч. 5 ст. 570 МК України з особами, які призначаються на службу до митних органів на посади державної служби, можуть укладатися контракти про проходження державної служби відповідно до законодавства про державну службу з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Рішення про віднесення посади державної служби до посад, призначення на які здійснюється з укладанням контракту про проходження державної служби, приймається до проведення конкурсу керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або керівником митниці у разі делегування йому відповідних повноважень.

Контракт про проходження державної служби укладається з особами у разі необхідності забезпечення організації та виконання завдань, що мають як тимчасовий, так і постійний характер.

Чисельність посад державної служби в митному органі, на які здійснюється призначення з укладанням контракту про проходження державної служби, не обмежується.

Контракт про проходження державної служби укладається на строк до трьох років.

Дія контракту про проходження державної служби за умови належного його виконання державним службовцем може бути продовжена за угодою сторін на той самий або більший строк, але не більше ніж на три роки шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту.

Порядок укладення контракту про проходження державної служби з особою, яка призначається на посаду державної служби, регламентований ст. 31-1 Закону № 889-VІІІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 31-1 Закону № 889-VІІІ з особою, яка призначається на посаду державної служби, може бути укладено контракт про проходження державної служби відповідно до пункту 3 частини другої статті 34 цього Закону в порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Згідно з ч. 2 ст. 31-1 Закону № 889-VІІІ порядок призначення на посади державної служби з укладанням контракту про проходження державної служби, зокрема, визначає: 1) умови, за яких призначення на посаду державної служби може здійснюватися на умовах, передбачених контрактом; 2) обчислення строку проходження державної служби за контрактом та порядок набрання контрактом чинності; 3) види і порядок узгодження додаткових умов контракту; 4) порядок укладання контрактів; 5) відповідальність сторін та порядок вирішення спорів; 6) порядок продовження строку, зміни умов, припинення дії та розірвання контракту; 7) особливості укладання окремих контрактів.

Частиною 5 ст. 31-1 Закону № 889-VІІІ визначено, що до істотних умов контракту належать: 1) місце роботи і посада державної служби; 2) спеціальні вимоги до осіб, які претендують на посаду державної служби; 3) дата набрання чинності та строк дії контракту; 4) права та обов`язки сторін; 5) завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості їх виконання, строки їх виконання; 6) режим праці та відпочинку; 7) умови оплати праці; 8) відповідальність сторін та вирішення спорів; 9) підстави зміни умов, припинення дії та розірвання контракту.

За взаємною домовленістю сторони можуть визначити додаткові умови контракту про проходження державної служби.

При укладанні контракту про проходження державної служби не допускається звуження обсягу прав державного службовця, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 8 ст. 31-1 Закону № 889-VІІІ контракт про проходження державної служби укладається на строк до трьох років.

Згідно з ч. 9 ст. 31-1 Закону № 889-VІІІ контракт про проходження державної служби підписується державним службовцем та суб`єктом призначення або керівником державної служби і є невід`ємною частиною акта про призначення на посаду.

Контракт про проходження державної служби набирає чинності з дати, визначеної в акті про призначення на посаду як дата початку виконання посадових обов`язків (ч. 10 ст. 31-1 Закону № 889-VІІІ).

Відтак, відносини, зокрема, щодо припинення державної служби, регулюються Законом № 889-VIII. Застосування до відносин щодо припинення державної служби законодавства про працю можливе лише в частині відносин, що не врегульовані цим Законом, а з особою, яка призначається на посаду державної служби, може бути укладено контракт про проходження державної служби.

Підстави для припинення державної служби визначено приписами статті 83 Закону України № 889-VIII від 10.12.2015 «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно з частиною першою якої державна служба припиняється: 1) у разі втрати права на державну службу або його обмеження (стаття 84 цього Закону); 2) у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону); 3) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (стаття 86 цього Закону); 4) за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону); 5) у разі настання обставин, що склалися незалежно від волі сторін (стаття 88 цього Закону); 6) у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону); 7) у разі виходу державного службовця на пенсію або досягнення ним 65-річного віку, якщо інше не передбачено законом; 8) у разі застосування заборони, передбаченої Законом України «Про очищення влади»; 9) з підстав, передбачених контрактом про проходження державної служби (у разі укладення) (стаття 88-1 цього Закону).

Відтак, однією з підстав припинення державної служби є підстави, передбачені контрактом про проходження державної служби (у разі укладення).

Пунктом 22 Контракту про проходження державної служби № 674 від 08 листопада 2021 конкретизовано, що неналежним виконанням або невиконанням особою цього контракту вважається: невиконання посадовою особою завдання (завдань) у строки, визначені Графіком виконання завдань; недосягнення особою ключових показників завдання (завдань); невиконання додаткових умов цього контракту.

Згідно зі ст. 88-1 № 889-VIII Закону щодо припинення державної служби з підстав, передбачених контрактом про проходження державної служби визначено, що контрактом про проходження державної служби можуть бути встановлені додаткові, крім передбачених цим Законом, підстави припинення державної служби.

Судом першої інстанції вірно звернуто увагу на те, що ні оскаржуваний наказ про припинення державної служби та звільнення позивача, ні доповідна записка відділу внутрішньої безпеки Закарпатської митниці № 7.7-25/15-182 від 22.09.2022, яка в оскаржуваному наказі визначена підставою його прийняття, посилань на існування будь-якої із наведених обставин, які у розумінні п. 22 Контракту про проходження державної служби № 674 від 08.11.2021 вважаються неналежним виконанням умов цього контракту, не містять.

У доповідній записці відділу внутрішньої безпеки Закарпатської митниці № 7.7-25/15-182 від 22.09.2022 здійснено посилання на Протокол № 3 Комісії з контролю у сфері державної служби та умов дотримання контракту про проходження державної служби від 22 вересня 2022, де вказано про те, що ОСОБА_1 не забезпечив належне виконання повноважень, передбачених підпунктами 9.3, 9.11, 9.20, 9.21, 9.24, 9.26, 9.28, 9.33 та 9.38 Положення про відділ митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці, затвердженого 01.07.2021, чим не виконав або неналежно виконав посадові обов`язки, передбачені підпунктами 3.1, 3.3, 3.7 та 3.8 посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці. Зазначені обставини вказують на ознаки порушення принципу доброчесності посадовою особою.

Доброчесність, як визначено у пункті 5 частини першої статті 4 Закону №889 - це спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень.

Згідно із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 у справі №9901/355/21 доброчесністю є позитивна моральна якість, зумовлена свідомістю і волею людини, яка є узагальненою стійкою характеристикою людини, її способу життя, вчинків; якість, що характеризує готовність і здатність особистості свідомо і неухильно орієнтуватись у своїй діяльності та поведінці на принципи добра і справедливості.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів поділяє висновок суд першої інстанції, що, має місце формальне зазначення Комісією переліку пунктів Положення про відділ, де працював позивач, та посадової інструкції позивача, що свідчить про відсутність чіткої та однозначної причини звільнення позивача, наведені лише загальні формулювання звільнення.

Крім того, твердження відповідача про незабезпечення ОСОБА_1 належного виконання повноважень, передбачених підпунктами 9.3, 9.11, 9.20, 9.21, 9.24, 9.26, 9.28, 9.33 та 9.38 Положення про відділ митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці, затвердженого 01.07.2021 не заслуговують на увагу, враховуючи те, що такі стосуються повноважень Відділу митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» в цілому, а не конкретно повноважень позивача.

Твердження відповідача про не виконання або неналежне виконання позивачем посадових обов`язків, передбачених підпунктами 3.1, 3.3, 3.7 та 3.8 посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці колегія суддів оцінює критично, з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці основними посадовими обов`язками, зокрема, є:

- забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань державної митної справи;

- здійснення аналізу та управління ризиками з метою визначення форм та обсягів митного контролю, проведення заходів із запобігання та протидії контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, ініціювання та складання протоколів про порушення митних правил;

- сприяння захисту прав інтелектуальної власності, вжиття заходів щодо запобігання переміщенню через митний кордон України товарів з порушенням охоронюваних законом права інтелектуальної власності, недопущення переміщення через митний кордон України контрафактних товарів;

- підготовка за дорученням керівництва відділу митного оформлення аналітичних та інформаційних матеріалів у межах компетенції, виконання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів, а також розпоряджень керівництва, виконання яких не потребує іншої спеціальності, кваліфікації, зміни найменування посади чи професії, а також виконує інші повноваження, передбачені Положенням про відділ.

Комісією з контролю у сфері державної служби та умов дотримання контракту про проходження державної служби, висновки якої оформлено Протоколом № 3 від 22.09.2022, фактів неправильного застосування, недотримання та/або невиконання позивачем вимог законодавства України з питань державної митної справи не встановлено. Також у Протоколі № 3 від 22.09.2022 конкретні відомості про виявлення фактів не ініціювання та/або не складання позивачем протоколів про порушення митних правил у тих випадках коли для цього існували достатні правові підстави, як і про виявлення фактів не виконання доручень, розпоряджень керівництва та/або інших повноважень, які передбачені Положенням про відділ, відсутні.

У відповідності до ч. 1 ст. 64 Закону № 889-VІІІ за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Попри формальне посилання Комісією з контролю у сфері державної служби та умов дотримання контракту про проходження державної служби у Протоколі № 3 від 22.09.2022 на вказані підпункти посадової інструкції, Комісією конкретних фактичних обставин стосовно дій чи бездіяльності позивача, які б дійсно мали місце та які б свідчили про невиконання чи неналежне виконання позивачем покладених на ньому посадових обов`язків чи завдань, визначених контрактом, не зазначено.

Щодо доповідної записки № 7.7-28-12/25 - 981 від 19.09.2022, в якій наведено стан результатів виконання головним державним інспектором відділу митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ОСОБА_1 завдань, передбачених пунктом 5 Контракту про проходження державної служби № 674 від 08.11.2021, та досягнення показників результативності, ефективності та якості їх виконання, у період з 01 липня 2022 по 19 вересня 2022, то таку суд оцінює критично, адже у цій доповідній записці обґрунтування несумлінного виконання позивачем посадових обов`язків здійснюється у спосіб порівняння кількісних показників результативності виконаної позивачем, як головним державним інспектором відділу митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці, роботи за період з 01 липня 2022 по 19 вересня 2022 із загальним кількісним показником результативності відділу митного оформлення № 3 митного посту «Тиса» Закарпатської області в цілому за відповідний період.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що таке порівняння показників результативності є помилковим, оскільки ключові показники пункту 5 Контракту про проходження державної служби № 674 від 08.11.2021 кількісного, числового вираження не мають. Тобто ні пунктом 5 цього Контракту, ні іншими умовами відповідного Контракту та додатками до нього не визначено яку саме кількість митних формальностей, документального оформлення митних правопорушень чи який саме обсяг нарахувань митних платежів повинен зробити позивач протягом кварталу, щоб певний ключовий показник вважався досягнутим. Крім того, вказуючи на низький рівень показників результативності ОСОБА_1 , як одного працівника відділу митного оформлення № 3 митного посту «Тиса» Закарпатської області, саме у період з 01 липня 2022 по 19 вересня 2022 відповідачем не було враховано, що починаючи з 14 липня по 06 серпні 2022 позивач перебував у відпустці (табеля обліку використання робочого часу за липень та серпень 2022, а у період з 07.09.2022 до моменту звільнення позивач був відсторонений від виконання посадових обов`язків згідно наказу Закарпатської митниці № 413 від 07.09.2022. Відтак, результати такого порівняння не є коректними та самі по собі не мають жодного правового значення для вірного вирішення даної справи.

Крім того, даними наявних у справі Результатів виконання завдань та досягнення показників результативності, ефективності та якості їх виконання державним службовцем ОСОБА_1 за ІІІ квартал 2022, які прийнято начальником відділу митного оформлення № 3 митного посту «Тиса» ОСОБА_3 , від 01.10.2022 підтверджено факт виконання поставлених позивачу завдань та показників результативності протягом останнього кварталу, який передував даті звільнення (а.с.72-73).

Щодо покликання відповідача на негативну Службову характеристику ОСОБА_1 , складену начальником митного поста «Тиса» Закарпатської митниці Коцур Володимиром, то така сама по собі не свідчить про недотримання, невиконання чи неналежного виконання позивачем умов Контракту про проходження державної служби № 674 від 08.11.2021.

Крім того, судом вірно звернуто увагу на те, що в останньому абзаці цієї Службової характеристики чітко зазначено: «порушень виконання вимог Законів України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції», моральних стандартів присяги державного службовця та етики поведінки, вимог трудової та виконавської дисципліни у діях ОСОБА_1 не зафіксовано».

Факт відсутності застосування до позивача будь-якого виду дисциплінарного стягнення за період роботи в Закарпатській митниці підтверджується також листом Закарпатської митниці №7.7-08-1/12/28/222/І/АДВ/6222 від 17.10.2022, згідно якого службові розслідування відносно ОСОБА_1 не проводилися, дисциплінарні стягнення не застосовувалися.

Відтак, жодного дисциплінарного стягнення до позивача, в тому числі і на підставі п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» відповідачем до ОСОБА_1 не застосовувалося, що свідчить про протиправність наказу про звільнення останнього через неналежне виконання останнім умов контракту про проходження державної служби, і наявності підстав для поновлення останнього на рівнозначній посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці з 07 жовтня 2022.

Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки апелянт не наводить жодних аргументів щодо визначення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню, то апеляційний суд не надає оцінки оскарженому судовому рішенню в цій частині.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За правилами ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів, оглядаючи матеріали справи, зазначає наступне.

10 жовтня 2022 між позивачем та адвокатським об`єднанням «Греца і Партнери» укладено договір про надання правової допомоги.

На підтвердження наданих юридичних послуг представником позивача надано рахунки № 002418 від 28 жовтня 2022 на суму 11520,00 грн., № 002540 від 12 грудня 2022 на суму 4515,00 грн., № 002904 від 27 квітня 2023 на суму 4950,00 грн., детальний опис робіт (послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, акти виконаних робіт № 002418 від 28 жовтня 2022 на суму 11520,00 грн., № 002540 від 12 грудня 2022 на суму 4515,00 грн., № 002904 від 27 квітня 2023 на суму 4950,00 грн.

На підтвердження факту сплати позивачем витрат на правничу допомогу надано квитанцію про оплату № від 01 листопада 2022 на суму 11520,00 грн., квитанцію № від 14 грудня 2022 на суму 4515,00 грн., платіжна інструкція від 27.04.2023 на суму 4950,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вбачається з аналізу вищенаведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень і на користь якої ухвалено рішення. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. В цьому конкретному випадку, під час розгляду в суді першої інстанції адміністративної справи № 260/4439/22 позивач здійснив витрати на професійну правничу допомогу адвоката у загальному розмірі 20985,00 грн., що підтверджується наведеними вище документами.

Крім того, апеляційний суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу має бути співмірним зі складністю спору та виконаним адвокатом обсягом робіт; витраченим часом, ціною позову, значенням справи для сторони, в тому числі впливом на репутацію позивача, публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, що відповідає позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 23.04.2019 у справі №826/9047/16 (касаційне провадження №К/9901/5750/19).

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ) як джерела права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення на користь позивача понесених ним обґрунтованих та співмірних витрат на правничу допомогу у розмірі 20985,00 грн.

Отже, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції та дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційні скарги Закарпатської митниці залишити без задоволення, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023 року та додаткове рішення від 22 травня 2023 року у справі №260/4439/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 25.08.2023.