Справа № 204/8677/23
Суддя: Токар Н. В.
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/8677/23
Провадження № 2-а/204/61/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Кошелюк Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд:

-визнати поважними причину пропуску строків на оскарження та поновити їх;

-скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7053929, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що 26 травня 2023 року капралом поліції Лаврінець В.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7053929 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП, начебто, за не надання переваги у русі автомобілю поліції, який рухався з увімкненими проблисковими маячками в порушення п.3.2 ПДР України та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. Позов подався 06 червня 2023 року поза межами строку на оскарження (11 днів), які є незначні та обґрунтовані пізнім зверненням за юридичною допомогою. Позивач наголошує суду, що об`єктивною та поважною причиною пропуску процесуальних строків, встановлених законом та судом, є введення в Україні режиму воєнного стану 24 лютого 2022 року, який діє і до теперішнього часу, у зв`язку із чим просить суд поновити процесуальні строки для звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Так, вищевказану постанову позивач вважає незаконною та такою яка має бути скасована. Позивач зазначає, що 26 травня 2023 року о 02.47 год. не перебував за кермом транспортного засобу, а просто вийшов до свого автомобіля за особистими речами, натомість співробітники поліції звинуватили його у порушенні комендантської години, у зв`язку із чим позивач вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 червня 2023 року відкрито провадження у справі, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 29.06.2023 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування своєї позиції вказує, що інспектор чітко спостерігав факт допущення позивачем вимог ПДР, а тому, зобов`язаний був відреагувати на вказаний факт шляхом винесення постанови. Зазначає, що аргументи позивача спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності та не спростовують його вини. Жодних доказів на підтвердження зазначених в позовній заяві аргументів суду не надано. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що 26 травня 2023 року поліцейським капралом поліції УПП в Дніпропетровській області Лаврінець В.О. винесено постанову серії ЕАС №7053929, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. Згідно оскаржуваної постанови правопорушення полягало в тому, що 26.05.2023 року о 01.20 год. в м.Дніпро по вул.Балка Мальовнича біля буд.14А водій, керуючи транспортним засобом, не надав переваги у русі автомобілю поліції, який рухався з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору, чим порушив п.3.2 ПДР України (а.с.10).

Частиною ч.3 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Пунктом 3.2 ПДР України встановлено, що у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів)

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому, представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені, відеозапису вчиненого правопорушення до відзиву не долучено. Поданий представником відповідача відзив на позовну заяву не містить належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, натомість в ньому міститься лише посилання на оформлену постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7053929 від 26.05.2023 року, яка оскаржується позивачем.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не надано жодного належного чи допустимого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі "Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії" Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Складення самої постанови про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом вчинення особою правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим, тому постанову серії ЕАС №7053929 від 26.05.2023 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, слід скасувати, а також у відповідності до ст. 286 КАС України закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ознайомившись із заявою позивача про поновлення строку звернення до суду, суд визнає поважною причину пропуску позивачем строку звернення до суду та вважає можливим цей строк поновити.

Згідно із ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати слід стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії ЕАС №7053929 від 26.05.2023 року, винесену поліцейським УПП в Дніпропетровській області капралом поліції Лаврінець В.О. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. за порушення ч.3 ст.122 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Токар