Справа № 420/2233/23
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2233/23
У Х В А Л А
28 серпня 2023 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача - ВЧ НОМЕР_1 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону (м.Одеса) Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_3 ), НОМЕР_4 прикордонного загону (м.Бердянськ) Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
03.02.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону (м.Одеса) Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача НОМЕР_4 прикордонний загін (м.Бердянськ) Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ), в якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону (м. Одеса) (військова частина НОМЕР_3 ) Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та не виплати у повному обсязі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) додаткової винагороди, встановленої п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022р. №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного i стану, із розрахунку 100 000грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі, стримуванні збройної агресії на території Запорізької області та м. Запоріжжя в період з 12.07.2022р. по 20.10.2022р. за серпень 2022р., вересень 2022р.. жовтень 2022p.;
- зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін (м. Одеса) (Військова частина НОМЕР_3 ) Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) додаткову винагороду, встановлену п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022р. №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі, стримуванні збройної агресії на території Запорізької області та м. Запоріжжя в період з 12.07.2022р. по 20.10.2022р. за серпень 2022р., вересень 2022р.. жовтень 2022р. із розрахунку 100 000грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. з урахуванням проведених платежів.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 року прийнято до розгляду позов та відкрито провадження по справі.
Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.262 КАС України.
27.02.2023 року (вх.№5877/23) від представника НОМЕР_2 прикордонного загону (м.Одеса) Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_3 ) до суду надійшов відзив на позовну заяву.
03.03.2023 року (вх.№6584/23) від представника позивача до суду надійшла заява про уточнення (зміну) позовних вимог та залучення співвідповідача.
Так, позивач просить суд збільшити позовні вимоги та:
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_4 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України щодо не оформлення документів ОСОБА_1 , передбачених п. 4-5 наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392-АГ Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168. та їх неподання до НОМЕР_2 прикордонного загону (м. Одеси) (військова частина НОМЕР_3 ) Державної прикордонної служби України для призначення, нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100000 грн, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких військовослужбовцям, особам рядового i Начальницького виплат складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року № 168, за всі дні участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період серпень-жовтень 2022 року;
- зобов`язати НОМЕР_4 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України невідкладно підготувати пакет документів щодо ОСОБА_2 , передбачених п. 4-5 наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392-АГ Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, та надати їх до НОМЕР_2 прикордонного загону (м. Одеси) (військова частина НОМЕР_3 ) Державної прикордонної служби України для призначення, нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100000 грн, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України Питання військовослужбовцям, особам рядового i деяких начальницького виплат складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року № 168, за всі дні участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період серпень-жовтень 2022 року.
24.03.2023 року (вх.№9083/23) від представника позивача до суду надійшло клопотання про витребування доказів.
28.07.2023 року (вх.№ЕС/8007/23) від представника позивача до суду надійшло клопотання.
31.07.2023 року (вх.№ЕС/8093/23) від представника ВЧ НОМЕР_1 надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
03.08.2023 року (вх.№ЕС/8276/23) від представника ВЧ НОМЕР_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, зокрема, просить суд позов ОСОБА_1 до НОМЕР_4 прикордонного загону про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчините певні дії залишити без розгляду, у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.
08.08.2023 року (вх.№ЕС/8596/23) від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив.
Вирішуючи клопотання представника відповідача - ВЧ НОМЕР_1 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону (м.Одеса) Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_3 ), НОМЕР_4 прикордонного загону ( АДРЕСА_2 ) Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії суд виходить з такого.
Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Водночас, у зазначених положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.
Відповідно до абз.1 ст.3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Згідно ст.4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.
Відповідно до статті 98 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.
Згідно із частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язана із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Отож, до «усіх виплат», право на отримання яких має працівник відповідно до умов трудового договору та державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (посадовий оклад, оклад за військовим званням, компенсація за невикористані відпустки, інші виплати), також належить і виплата надбавки та премії, які, відповідно, є складовою заробітної плати.
Згідно з частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Таким чином, строки звернення до суду із позовом про нарахування та виплату заробітної плати (грошового забезпечення) не застосовувалися.
Законом України № 2352-IX від 01.07.2022р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» внесені зміни до норм КЗпП України.
Зокрема, частини 1 і 2 ст.233 КЗпП України викладені в новій редакції, згідно якої працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч.1).
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116) (ч.2).
Згідно нової редакції ст.234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.
Таким чином, строк звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, встановлено тримісячний строк, який обчислюється з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
При цьому, такий строк може бути поновлений судом в разі його пропуску з поважних причин за умови, якщо з дня отримання письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.
Закон України № 2352-ІХ від 01.07.2022р. не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності, тобто, його норми не мають зворотної дії в часі.
Отже, цей Закон містить норми прямої дії та поширює свою дію тільки на ті правовідносини, які виникли та існують після набрання ним чинності, зокрема з 19.07.2022р.
Відповідно до п.1 Глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Згідно статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлено з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин.
В подальшому карантин неодноразово продовжувався.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Оскільки станом на час звернення позивача до суду карантин, встановлений КМ України діяв, застосування строку, визначеного ч.1 ст.233 КЗпП України, не може вважати правильним.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволені клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону (м.Одеса) Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_3 ), НОМЕР_4 прикордонного загону (м.Бердянськ) Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Керуючись ст.ст. 80, 122, 123, 183, 240, 295, 297 КАС України, суд, -
У задоволені клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону (м.Одеса) Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_3 ), НОМЕР_4 прикордонного загону (м.Бердянськ) Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Ухвала окремо від кінцевого рішення по справі не оскаржується.

Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Корой С.М.