Справа № 420/15086/20
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

28 серпня 2023 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У 2021 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період 01.03.2016 28.02.2018; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказаний період.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 позов задоволено: визнано протиправними дії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси щодо виплати не в повному обсязі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 01.03.2016 28.02.2018 включно; зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2016 28.02.2018 включно.

16.08.2023 до суду від представника позивача надійшла заява в порядку ст. 383 КАС України, в якій останній просить суд:

1) визнати дії відповідача щодо розрахунку індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2016 по 28.02.2018 року, з врахуванням базового місяця для нарахування індексації березня 2016 року, протиправними.;

2) зобов`язати Відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2016 по 28.02.2018 року, з врахуванням базового місяця для нарахування індексації січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум, в порядку статті 383 КАС України

В обґрунтування заяви зазначено, що на виконання зазначеного судового рішення за його підрахунками позивач очікував надходження суми понад 79 тис. грн., проте отримав набагато менше - лише 4648,66 грн. З приводу чого 21.07.2023 року (вх.№911) позивач звернувся з Інформаційним запитом, у якому просив надати інформацію про підстави нарахування, виплати та обґрунтування розміру зазначеної вище суми (помісячно, починаючи з березня 2016 року по лютий 2018 року, з вказанням базового місяця для обрахунку індексації).

24.07.2023 представник позивача звернувся до Приморського відділу виконавчої служби у місті Одеса щодо належного виконання рішення суду. Посадовими особами було повідомлено, що виконавче провадження 65360212 є відкритим, перебуває на стадії виконання, і найближчим часом буде прийнято рішення стосовно даного виконавчого провадження.

10.08.2023 позивачем отримано аідповідь (вих.№ 1048 від 27.07.23), в якій йдеться про Постанову КМУ №704, яка жодним чином не відноситься до спірного періоду, та в якій сказано, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 по справі №420/15086/20.

До зазначеної відповіді додатком додано копію помісячного Розрахунку недоотриманої індексації, з якої вбачається що Відповідач невірно обрав базовий місяць, а саме березень 2016 року, в той час, як повинен був обрати січень 2008 року.

Отже, з відповіді відповідача вбачається, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 року по справі №420/15086/20 відповідач вчинив протиправні дії, невірно обираючи базовий місяць, для проведення розрахунку розміру індексації.

24.08.2023 до суду від представника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси надійшли заперечення проти заяви представника позивача, в яких останній заперечує проти задоволення заяви представника позивача, зазначаючи, що позивач має в розпорядженні діючий виконавчий лист, а тому повинен вживати заходів щодо виконання судового рішення в порядку, установленому для примусового виконання судових рішень. Зазначено також, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового i начальницького складу та деяких інших осіб» розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заяви та про наявність підстав для постановлення окремої ухвали відносно суб`єкта владних повноважень Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси за неналежне (неповне) виконання рішення суду по даній справі.

Так, рішенням ООАС від 25.02.2021 № 420/15086/20 зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2016 28.02.2018 включно.

На виконання зазначеного рішення Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси виплатив ОСОБА_1 4648,66 грн, оскільки згідно помісячного розрахунку недоотриманої індексації, відповідач обрав базовий місяць - березень 2016 року.

Поряд із тим, Верховний Суд в постанові від 19.05.2022 по справі №400/103/21 зазначив, що індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року підлягає обчисленню з урахуванням базового місяця, що відповідає місяцю зміни тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, тобто, січня 2008 року.

На момент виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 року №1294 (далі - постанова №1294), яка набрала чинності 01.01.2008 року, та якою було затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Постанова №1294 діяла до дати набрання чинності постанови Кабміну України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01.03.2018 року.

Отже, в липні 2015 тарифні ставки (оклади) військовослужбовців не змінилися, тому підстави для обчислення індексації грошового забезпечення позивачу з урахуванням базового місяця липень 2015 - відсутні.

Тобто з 01.12.2015 року базовим місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення є січень 2008 року.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові по справі №400/1118/21 від 26.01.2022 року.

В свою чергу, згідно з ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відтак, відповідач фактично не виконав у повному обсязі рішення суду, що набрало законної сили, проігнорувавши висновки Верховного Суду, які для нього є обов`язковими.

У зв`язку із неповним виконанням судового рішення суб`єктом владних повноважень, представник позивача / стягувача звернувся до суду в порядку ст. 383 КАС України.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Проголошені принципи обов`язковості судових рішень передбачені статтею 124 Конституції.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Принцип обов`язковості судового рішення також закріплений у ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, якою визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина судового розгляду у контексті ст.6 Конвенції. Провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження.

Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, що надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції (Рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 заява № 18357/91, п. 40).

Згідно з ч. 4 ст. 383 КАС України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Суд звертає увагу заявника на те, що ст. 383 КАС України взагалі не передбачена можливість зобов`язувати відповідача вчиняти певні дії на користь позивача за результатами розгляду заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених таким суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

В даному випадку відповідачем порушено вимоги ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Таким чином, зазначена вище бездіяльність відповідача призвела до порушення державних гарантій, установлених законодавством для військовослужбовців, порушень прав та інтересів позивача, інтереси якого були захищені судовим рішенням, що набрало законної сили, проте не виконувалось належним чином відповідачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси під час виконання рішення суду від 25.02.2021 по справі № 420/15086/20 щодо розрахунку індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2016 по 28.02.2018, з врахуванням базового місяця для нарахування індексації березня 2016 року, протиправними.

Встановити Квартирно-експлуатаційному відділу м. Одеси місячний строк з дня отримання ухвали для надання відповіді про результати розгляду окремої ухвали та інформації про вжиті заходи.

Про вжиті заходи реагування повідомити суд протягом одного місяця з дня отримання даної окремої ухвали.

В іншій частині заяви представника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Завальнюк