Справа № 400/7052/23
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 р. Справа № 400/7052/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», вул. Лагерне поле, 5, м. Миколаїв, 54030,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до суду з позовом до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» (далі також відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» щодо відмови у проведенні перерахунку вислуги років та зарахуванні наявної вислуги років у пільговому обчисленні, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , згідно п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей»;

- зобов`язати Державну установу «Миколаївській слідчий ізолятор» провести перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 , відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких Інших осіб» та п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії за вислугу в пільговому обчисленні.

Ухвалою від 15.06.2023 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що законодавством регламентовано пільгове обчислення стажу осіб, які проходять службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби, що є гарантією їх прав на пільгове пенсійне забезпечення. Разом з тим, жодною нормою чинного законодавства не передбачено обмежень щодо зарахування вислуги років вказаної категорії осіб у пільговому обчисленні до стажу, який надає право на призначення пенсії за вислугу років.

Умови праці особи впливають на розмір її заробітної плати, на тривалість робочого часу, відпустки та інші соціальні гарантії. Законодавець передбачив призначення пенсій за вислугу років; особливість такого виду пенсії полягає у зменшеному пенсійному віці внаслідок виконання роботи, яка визначена законодавством такою, що призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Тобто вказаний вид пенсії є відповідним заохоченням для осіб, умови пращ яких негативно впливають на їхню професійну працездатність.

Отже, позивач не має календарної вислуги років для призначення пенсії відповідно до п. «а» ст. 12 Закону № 2262, проте у нього вже наявний відповідний пільговий стаж відповідно до приписів п. 3 Порядку № 393.

Відповідач надав відзив, в якому просить у задоволенні вимог позивача відмовити. Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що станом на момент звернення позивача постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393» (набрання чинності 19.02.2022 року) до Постанови № 393 були внесені зміни, а саме:

доповнено новим пунктом 2-1, згідно з нормами якого, для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови;

абзац 1 пункту 3 викладено в новій редакції, згідно з якою, до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах відповідний період служби.

Тобто, у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України 16.02.2022 року постанови № 119 редакція Порядку № 393 щодо правил обчислення вислуги років для призначення пенсії зазнала суттєвих змін.

Втім, відповідач наголосив, що у цьому випадку виключне значення має дата набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України 16.02.2022 року № 119, а саме 19.02.2022 року.

Натомість, позивач на даний час проходить службу та не виключений зі списків особового складу.

Отже, реалізуючи надані Законом повноваження на визначення порядку обчислення вислуги років та пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, Кабінет Міністрів України 19.02.2022 року (дати набрання чинності постанови Уряду України від 16.02.2022 року № 119), передбачив можливість врахування пільгового періоду служби тільки для визначення розміру пенсії та закріпив, що обчислення календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, проводиться виключно

згідно положень пунктів 1 та 2 Порядку № 393.

Посилання позивача на позиції Верховного Суду, викладених у постановах від 03.03.2021 року у справі № 805/3923/18-а та від 14.04.2021 року у справі № 480/4241/18 є помилковим, оскільки вони були сформульовані за іншого правового регулювання, а том не є релевантними до спірних правовідносин.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач у період з 03.07.2007 року по теперішній час проходить службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби у спеціальному звані «підполковник внутрішньої служби», де обіймаю посаду заступника начальника СІЗО з режиму охорони Державної установи «Миколаївській слідчий ізолятор».

Так, позивач проходив службу у періоди:

- з 03.07.2007 року по 26.08.2008 року на посаді начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Ольшанської виправної колонії Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області (№53);

- з 26.08.2008 року по 22.12.2008 року на посаді інспектора відділу соціально-виховної та психологічної роботи Миколаївського слідчого ізолятору Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області;

- з 22.12.2008 року по 01.05.2010 року на посаді начальника відділення соціально-психологічної служби відділу із соціально-виховної та психологічної роботи Миколаївського слідчого ізолятору Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області;

- з 01.05.2010 року по 17.01.2011 року на посаді старшого інспектора відділу соціально-виховної та психологічної роботи Миколаївського слідчого ізолятору Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області;

- з 17.01.2011 року по 01.04.2011 року на посаді психолога відділу соціально-виховної та психологічної роботи Ольшанської виправної колонії Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області (№53);

- з 01.04.2011 року по 01.10,2011 року на посаді старшого інспектора відділу соціально-виховної та психологічної роботи Миколаївського слідчого ізолятору Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області;

- з 01.10.2011 року по 01.12.2011 року на посаді інспектора (з мобілізаційної роботи та цивільної оборони) групи з мобілізаційної роботи та цивільної оборони Миколаївського слідчого ізолятору Управління Державного Департамент) України з питань виконання покарань у Миколаївській області;

- з 01.12.2011 року по 01.08.2012 року на посаді старшого інспектора відділу соціально-виховної та психологічної роботи Миколаївського слідчого ізолятору Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області;

- з 01.08.2012 року по 01.10.2015 року на посаді заступника начальника відділу Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області;

- з 01.10.2015 року по 01.06.2017 року на посаді заступника начальника СІЗО із соціально-виховної та психологічної роботи - начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи Миколаївського слідчого ізолятору управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області;

- з 01.06.2017 року по 23.05.2019 року на посаді заступника начальника СІЗО із соціально-виховної та психологічної роботи - начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор»;

- з 23.05.2019 року по теперішній час на посаді заступника начальника СІЗО з режиму і охорони державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

26.04.2023 року позивач звернувся до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» із заявою про перерахунок та зарахування до календарної вислуги років, яка надає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчислені, сформовану у період проходження служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 10.08.2005 року по 01.05.2023 року.

Відповідач листом від 02.05.2023 року № 20/8-Д-17-23/д-17 повідомив позивачу про відсутність правових підстав для призначення пенсії за вислугу років.

Не погоджуючись з вказаним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі та раніше за текстом Закон № 2262) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» «д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, і на день звільнення мають вислугу 25 календарних роки і більше.

Відмовляючи зарахування пільгової вислуги відповідач виходив з того, що умовою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону № 2262 є наявність на день звільнення відповідної календарної вислуги років, яку позивач не мав.

Суд вважає такі посилання неприйнятними з огляду на наступне:

Суд наголошує на необхідності застосування до спірних правовідносин принципу юридичної визначеності. Вказаний принцип встановлює гарантування необхідності стабільного та несуперечливого правового статусу особи. У контексті спірних правовідносин, Суд зазначає, що особа, реалізовуючи своє конституційне право на працю, обираючи певний вид професійної діяльності, повинна бути обізнана із умовами праці та привілеями, які вона отримує при цьому. Законні очікування особи полягають у тому, щоб у випадках, коли особа, спираючись на конституційні приписи, очікує, що досягне певного результату, якщо буде діяти відповідно до цих норм, законні очікування будуть реалізовані та захищені.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії»(заява № 28342/95), «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.).Так, у рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Михайлюк та Петров проти України» (заява № 11932/02) зазначено: Суд нагадує, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права.

Поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11), «C.G. та інші проти Болгарії» (заява № 1365/07).

Крім того, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах «Вєренцов проти України» (заява № 20372/11), «Кантоні проти Франції»(заява № 17862/91).

Умови праці особи впливають на розмір її заробітної плати, на тривалість робочого часу, відпустки та інші соціальні гарантії. Законодавець передбачив призначення пенсій за вислугу років; особливість такого виду пенсії полягає у зменшеному пенсійному віці, внаслідок виконання роботи, яка визначена законодавством такою, що призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Тобто, вказаний вид пенсії є відповідним заохоченням для осіб, умови праці яких негативно впливають на їх професійну працездатність.

Відповідно до ст. 17 Закону № 2262 особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» «д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, зокрема, військова служба.

Згідно ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 6 ст. 2 вказаного Закону визначені види військової служби, до яких належить, зокрема військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 17-1 Закону № 2262 передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі та раніше за текстом Порядок № 393).

Відповідно до п. 3 Порядку № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за 40 днів, зокрема, час проходження служби.

Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 року у справі № 805/3923/18-а висловив правову позицію, відповідно до якої пільгове зарахування окремих видів служби, передбачене Порядком № 393 не суперечить Закону № 2262 та може застосовуватися одночасно із Законом.

Завдяки пільговому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, у порівнянні з зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У справі, що розглядається, позивач не має календарної вислуги років для призначення пенсії, проте, в нього наявний відповідний пільговий стаж, відповідно до приписів п. 2 Порядку № 393.

Отже, законодавством чітко визначено, що таким категоріям осіб як позивач до вислуги років для призначення пенсій зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.

З огляду на наведене, при визначенні вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону № 2262, відповідач зобов`язаний був зарахувати на пільгових умовах один місяць служби за 40 днів час проходження служби.

Із зарахуванням вказаного періоду на пільгових умовах вислуга років позивача становила понад 25 календарних роки 03 місяці 17 днів, що свідчить про те, що він набув право на зарахування пільгової вислуги років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону № 2262.

Неправомірне застосування відповідачем наведених положень законодавства призвело до порушення права позивача на зарахування пільгової вислуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративній суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто у урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» (вул. Лагерне поле, 5, м. Миколаїв, 54030, ) задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» щодо відмови у проведенні перерахунку вислуги років та зарахуванні наявної вислуги років у пільговому обчисленні, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , згідно п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».

3. Зобов`язати Державну установу «Миколаївській слідчий ізолятор» (вул. Лагерне поле, 5, м. Миколаїв, 54030, ) провести перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких Інших осіб» та п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії за вислугу в пільговому обчисленні.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» (вул. Лагерне поле, 5, м. Миколаїв, 54030, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.08.2023 року.

Суддя О.В. Малих