Справа № 300/3365/23
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2023 р. справа № 300/3365/23

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рентал ІФ" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.01.2023 за № 0000/103/19/0901 та за № 0000/104/19/0901,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рентал ІФ" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.01.2023 за № 0000/103/19/0901 та за № 0000/104/19/0901.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення ґрунтуються виключно на висновку осіб, які проводили перевірку щодо здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії. Позивач зазначає, що підставою для проведення перевірок за наслідками яких винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення слугувало розпорядження від 12.08.2022 за №257-л про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Однак, такі висновки не відповідають фактичним обставинам, оскільки під час перевірки контролюючим органом не взято до уваги вимоги ухвали суду, якою зупинено дію вказаного розпорядження, та яке в подальшому, визнано протиправним та скасовано згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 по справі 300/5216/22. З цих підстав позивач вважає, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліку.

23.06.2023 позивачем зазначений в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недолік усунутий.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.06.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

03.07.2023 від представника відповідача на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.36-44). Відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову з підстав правомірності висновків перевірки та, як наслідок, оскаржуваних рішень.

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, судом встановлено таке.

В період з 30.11.2022 по 09.12.2022 ГУ ДПС в Івано-Франківській області на підставі наказу начальника Головного управління ДПС в Івано-Франківській області за №1997-п від 28.11.2022 та направлень від 28.11.2022 за №3318 та №3319, проведено фактичну перевірку ТОВ "Рентал ІФ" за адресою вул. Довбуша,87, с. Чукалівка Івано-Франківської області, про що складено акт за №170/09-19-09-01/42068380 від 09.12.2022 (а.с.48-54).

Перевіркою, серед іншого, встановлено порушення статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", а саме роздрібна торгівля пальним без наявності ліцензії.

Внаслідок виявленого перевіркою порушення, 10.01.2023 відповідач виніс та направив позивачу податкове повідомлення-рішення за №0000/103/19/0901, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 250 000,00 грн. (а.с.73).

В період з 30.11.2022 по 09.12.2022 ГУ ДПС в Івано-Франківській області на підставі наказу начальника Головного управління ДПС в Івано-Франківській області за №1998-п від 28.11.2022 та направлень від 28.11.2022 за №3320 та №3321, проведено фактичну перевірку ТОВ "Рентал ІФ" за адресою вул. Б.Хмельницького,75, м. Калуш Івано-Франківської області, про що складено акт за №171/09-19-09-01/42068380 від 09.12.2022 (а.с.60-66).

Перевіркою, серед іншого, встановлено порушення статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", а саме роздрібна торгівля пальним без наявності ліцензії.

Внаслідок виявленого перевіркою порушення, 10.01.2023 відповідач виніс та направив позивачу податкове повідомлення-рішення за №0000/104/19/0901, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 24 400 561,90 грн. (а.с.74).

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно з п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.п.19-1.1.16 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

За приписами п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Вимогами п.75.1 ст.75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Пунктом 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Як зазначено судом вище, перевірки проведені на підставі наказів від 28.11.2022 за №1997-п та №1998-п, та направлень на перевірку, за наслідками яких прийнято оскаржувані рішення.

Судом встановлено, що до початку проведення фактичних перевірок, працівниками ГУ ДПС в Івано-Франківській області пред`явлено посадовим особам позивача службові посвідчення та направлення на перевірку, що підтверджується підписами у відповідних графах направлень.

Що стосується податкових повідомлень-рішень від 10.01.2023 за № 0000/103/19/0901 та за № 0000/104/19/0901, то судом встановлено таке.

Перевірками встановлено, що в період з 30.11.2022 позивачем здійснювалась роздрібна торгівля пальним без наявності ліцензії за адресами: вул. Довбуша,87, с. Чукалівка Івано-Франківської області ; вул. Б.Хмельницького,75, м. Калуш Івано-Франківської області.

Згідно розпорядження Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 12.08.2022 за №257-л анульовано ліцензії ТОВ "Рентал ІФ" на право роздрібної торгівлі пальним за №1900158 від 03.07.2019 за адресою вул. Довбуша,87, с. Чукалівка Івано-Франківської області та за №1900157 від 03.07.2019 за адресою вул. Б.Хмельницького,75, м. Калуш Івано-Франківської області (а.с.47).

В той же час, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 у справі №300/5216/22 задоволено заяву ТОВ "Рентал ІФ" про забезпечення позову та зупинено дію розпорядження ГУ ДПС в Івано-Франківській області за №257-Л від 12.08.2022 про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним ТОВ "Рентал ІФ" за №1900158 від 03.07.2019 та за №1900157 від 03.07.2019.

Вказана ухвала згідно вимог ст. 156 КАС України, набрала законної сили 19.12.2022.

Однак, свідомо ігноруючи вимоги судового рішення, яке набрало законної сили, ГУ ДПС в Івано-Франківській області проведено фактичні перевірки ТОВ "Рентал ІФ" під час проведення яких, сформовано висновки про допущені порушення, які фактично ґрунтується на наявності оскаржуваного позивачем розпорядження.

В той же час, суд констатує, що на момент проведення перевірок, дія розпорядження за №257-Л від 12.08.2022 про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі, зупинена.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Частиною 1, 2 ст. 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд зазначає, що в порядку забезпечення позову, судом зупинено дію індивідуальних актів суб`єкта владних повноважень, які обумовлюють триваюче порушення прав позивача, зокрема обмежують здійснення певних прав позивачем та його господарчої діяльності протягом невизначеного строку.

По своїй суті забезпечення позову є встановлення судом тимчасових обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача. Така характеристика інституту забезпечення позову відповідає такому виду забезпечення позову, як зупинення дії індивідуального акта.

Суд звертає увагу, що приписами КАС України передбачено декілька видів забезпечення позову, а саме: зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

З аналізу наведеного слід дійти висновку, що інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві не передбачає заходів, якими суб`єкта владних повноважень може бути зобов`язано до вчинення активних дій, навпаки, всі заходи забезпечення позову направленні на обмеження активної поведінки суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах. Такий вид забезпечення позову, як зупинення дії індивідуального акта, не є виключенням із наведеного.

Як наслідок, суд доходить висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо виконання судового рішення, спрямованого на обмеження активної поведінки (дій), яке набрало законної сили та в порушення висновків суду щодо зупинення дії розпорядження, проведено перевірки і сформовано висновки на підставі таких розпоряджень.

Суд наголошує, що підстави та сам факт проведення таких перевірок є наслідком послідовних протиправних дій посадових осіб контролюючого органу всупереч встановлених судом обмежень.

ЄСПЛ в п. 73 рішення по справі "Гефген проти Німеччини" від 01.06.2010р. (заява № 22978/05) застосовує концепцію "плодів отруєного дерева", тобто оцінку допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

Відтак, акти складені за результатами проведення фактичних перевірок та висновки щодо встановлених перевірками порушень не є допустимими доказами, як такі, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом, тому при вирішенні даної справи, судом до уваги не беруться.

Окрім того суд зазначає, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 по справі №300/5216/22 визнано протиправним та скасовано розпорядження Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним від 12 серпня 2022 року №257-л в частині анулювання ліцензії товариства з обмеженою відповідальністю "Рентал ІФ" на право роздрібної торгівлі пальним від 03.07.2019 №1900157; визнано протиправним та скасовано розпорядження Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним від 12 серпня 2022 року №257-л в частині анулювання ліцензії товариства з обмеженою відповідальністю "Рентал ІФ" на право роздрібної торгівлі пальним від 03.07.2019 №1900158.

Вказане рішення суду набрало законної сили 23.05.2023 згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 у справі №300/5216/22 встановлено протиправність розпорядження Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним від 12 серпня 2022 року №257-л.

Саме наявність вказаного розпорядження слугувала формуванню перевіркою висновків щодо допущення позивачем порушення вимог статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", а саме роздрібна торгівля пальним без наявності ліцензії, які в свою чергу слугували підставою для застосування штрафних санкцій до позивача оскаржуваними податковими повідомленнями рішеннями.

З огляду на зазначене та враховуючи протиправність дій посадових осіб відповідача, які призвели до прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд доходить висновку, що такі рішення підлягають до скасування.

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція).

Так, Європейський Суд з прав людини (надалі по тексту також - Суд) у своєму рішенні по справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (від 9 грудня 1994 року №18390/91), вказав, що статтю 6 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення. Необхідно також враховувати численність різноманітних тверджень, з якими сторона у справі може звернутися до судів, та відмінності, наявні в Договірних державах, стосовно передбачених законом положень, звичаєвих норм, правових висновків, викладення та підготовки рішень. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

В рішенні "Салов проти України" (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року) Суд також звернув увагу на те, що статтю 6 параграф 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд доходить висновку про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправним та підлягають до скасування.

Згідно із частиною 1статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 7 500, 00 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Рентал ІФ" (, вул. Олекси Тихого, 87, м. Київ, 03067) до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.01.2023 за № 0000/103/19/0901 та за № 0000/104/19/0901 - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.01.2023 за № 0000/103/19/0901 та за № 0000/104/19/0901.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Рентал ІФ" (, вул. Олекси Тихого, 87, м. Київ, 03067) сплачений судовий збір у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.