Справа № 440/10363/23
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

28 серпня 2023 рокум. ПолтаваСправа № 440/10363/23

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Удовіченко С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Полтавській області про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Служби безпеки України в Полтавській області в якій просить зобов`язати провести службове розслідування нещасного випадку, що стався 22 травня 2006 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням підстав для поновлення строку з доказами поважності причин пропуску.

24 серпня 2023 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про поновлення строку звернення до суду.

В обгрунтування заяви позивач зазначив, що "... 23.12.2022 року подав документи на розгляд військово-лікарській комісії з приводу стану здоров`я. Мені повідомили, що потрібно ще надати довідку про обставини отримання травми в період проходження служби в органах СБУ.

З цього приводу, наприкінці грудня 2022 року, я звернувся до представника відділу по роботі з особовим складом УСБУ в Полтавській області. Через деякий час мені повідомили, що в особовій справі відсутній примірник даного документу, хоча відповідно до п. 2.9 Порядку №443 мав зберігатись у ній.

Після цього, 18.01.2023 року я офіційно звернувся до керівництва УСБУ в Полтавській області з проханням надати копію довідки про обставини отриманої травми в період проходження служби в органах СБУ, оскільки стовідсотково був впевнений, про наявність цього документу в підрозділі з охорони праці. Під час військової служби та після звільнення, з цього приводу не звертався за відсутності потреби і був впевнений, що посадові особи всі необхідні документи оформили у встановленому порядку, оскільки я завчасно повідомив про нещасний випадок.

14.02.2023 року, я отримав відповідь з Управління СБУ в Полтавській області (лист №66/3-57/12 від 08.02.2023 року), де було зазначено, що за результатами розгляду заяви від 19.01.2023 року про надання акту розслідування нещасного випадку, матеріали, що можуть містити інформацію щодо можливого повідомлення про нещасний випадок та проведення розслідування, були вивезені за межі Полтавської області, в зв`язку з чим Управління в даний час не має можливості підтвердити або спростувати факт проведення розслідування та надати копію відповідного акту.

Разом з тим, 22.08.2022 року я мобілізований Сумським МТЦК у розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 (припис №3/1068 від 22.08.2022 року). 26.08.2022 року наказом командира в/ч НОМЕР_2 , призначений на посаду начальника штабу - першого заступника командира в/ч НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира оперативно-тактичного угрупування «Суми» №204, з 24.08.2022 року залучений до воєнних (бойових дій) у складі сил та засобів ОТУ «Суми» та приймав безпосередню участь у бойових діях. Пізніше, відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_3 №129 від 08.05.2023 року залучений до виконання бойових завдань в оперативно-тактичному угрупуванні « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де приймаю безпосередню участь у бойових діях по сьогоднішній день ... ".

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку звернення до суду у справі № 440/10363/23 та оцінюючи доводи ОСОБА_1 зазначені у заяві, суд приходить до наступних висновків.

За змістом частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" ЄСПЛ указав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією з підстав для поновлення строку може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Реалізувати своє право на захист у порядку адміністративного судочинства, потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні та об`єктивні причини.

Отже, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення з позовом, тобто, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен дізнатися" дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

При визначенні початку строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Вищевказані правові висновки відображені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 лютого 2021 року при розгляді справи № 9901/141/20.

У своєму позові позивача зазначає, що: " ... у період з 2002 по 2020 роки проходив військову службу в Управлінні Служби безпеки України в Полтавській області. 22 травня 2006 року, близько 21:00 год повертаючись зі служби додому, на шляху прямування поряд з будинком за адресою: АДРЕСА_1 , від невідомих осіб отримав удари по голові, після чого я втратив свідомість. Мій знайомий та перехожі привели до тями та допомогли дістатися квартири. Зважаючи на погіршення стану здоров`я, вранці 23 травня 2006 року про даний випадок повідомив начальнику військово-медичної служби УСБУ в Полтавській області ОСОБА_2 , який прибув до помешкання разом з лікарем-невропатологом та провів огляд. Після цього, я був госпіталізований до нейрохірургічного відділення Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського з діагнозом: Відкрита черепно-мозкова травма. Забій головного мозку середнього ступеню тяжкості, субдуральна гематома правої лобно-тім`яної ділянки головного мозку, субарахноїдальний крововилив. 25.05.2006р. проведено хірургічне втручання з трепанацією черепа.

Після операції проходив курс лікування в медичному закладі військово-медичного управління УСБУ в Полтавській області, лікарняний лист №209, загалом з 24 травня 2006 року по 24 липня 2006 року.

29 липня 2006 року приступив до виконання своїх службових обов`язків.

Листом № 66/34/З-57/12 від 08 лютого 2023 року Управління Служби безпеки України в Полтавській області повідомило ОСОБА_1 , що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 матеріали, що можуть містити інформацію щодо можливого повідомлення про нещасний випадок та проведення розслідування, були вивезені за межі Полтавської області, в зв`язку з чим Управління в даний час не має можливості підтвердити або спростувати факт проведення розслідування та надати копію відповідного акту ... ".

Так, станом на дату отримання ОСОБА_1 травм, процедуру розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з військовослужбовцями Служби безпеки України (далі - військовослужбовці) під час виконання обов`язків військової служби визначав Порядок розслідування і ведення обліку нещасних випадків, що сталися з військовослужбовцями СБУ, затверджений наказом СБУ 12 грудня 2002 року № 443

Згідно із пунктом 2.1 Порядку № 443 про кожний нещасний випадок військовослужбовець (свідок), який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього чи прямого начальника потерпілого (далі - начальник потерпілого) та начальника підрозділу, органу, закладу СБУ, де стався нещасний випадок (при особливих нещасних випадках - також начальника підрозділу, органу, закладу СБУ, військовослужбовцем якого є потерпілий), і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.

За змістом позовної заяви слідує, що після отримання травм ОСОБА_1 про дану подію повідомив начальника військово-медичної служби УСБУ в Полтавській області.

Пунктом 2.4. Порядку № 443 встановлено, що строк розслідування нещасного випадку становить три робочих дні з дати утворення комісії з розслідування нещасного випадку. Протягом цього строку комісія зобов`язана: ґ) скласти акт розслідування нещасного випадку, що стався, за формою НВС-2 (додаток 3) у трьох примірниках, а також акт за формою НВС-1 або акт за формою НТВС у п`яти примірниках і подати їх на затвердження начальнику підрозділу, органу, закладу СБУ, який призначив комісію з розслідування нещасного випадку.

Відповідно до пункту 2.5. Порядку № 443 начальник підрозділу, органу, закладу СБУ повинен розглянути і затвердити акт розслідування нещасного випадку, акти за формою НВС-1 або НТВС протягом доби після закінчення розслідування, а щодо нещасних випадків, які сталися за межами підрозділу, органу, закладу СБУ, - протягом доби після отримання необхідних матеріалів.

Зазначені акти протягом трьох діб надсилаються: начальнику структурного підрозділу, де стався нещасний випадок, для здійснення заходів щодо запобігання подібним випадкам - акт за формою НВС-1 або НТВС; до Центру охорони праці і пожежно-технічного нагляду СБУ (далі - ЦОП і ПН) - акт за формою НВС-1 або НТВС разом з актом розслідування нещасного випадку; спеціалісту з охорони праці підрозділу, органу, закладу СБУ або посадовій особі, на яку покладено виконання функцій з питань охорони праці (далі - спеціаліст з охорони праці підрозділу, органу, закладу СБУ), - акт за формою НВС-1 або НТВС разом з першим примірником акта розслідування нещасного випадку та іншими матеріалами розслідування; до підрозділу роботи з особовим складом підрозділу, органу, закладу СБУ для долучення до особової справи потерпілого військовослужбовця - акт за формою НВС-1 або НТВС; потерпілому або особі, яка представляє його (її) інтереси, - акт за формою НВС-1 або НТВС разом з актом розслідування нещасного випадку.

Таким чином, у відповідності до Порядку № 443 за результатами службового розслідування затверджується відповідний акт, який протягом трьох діб надсилається, зокрема, потерпілому.

У свою чергу, пунктом 2.8 Порядку № 443 встановлено, що нещасний випадок, про який своєчасно не повідомили начальника потерпілого та начальника підрозділу, органу, закладу СБУ, де стався нещасний випадок (при особливих нещасних випадках - начальника підрозділу, органу, закладу СБУ, військовослужбовцем якого є потерпілий), незалежно від терміну, коли він стався, або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження ПИСЬМОВОГО ПОВІДОМЛЕННЯ ВІД ПОТЕРПІЛОГО чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою НВС-1 вирішується комісією з розслідування нещасного випадку.

Згідно позовної заяви, подія з якою позивач в майбутньому пов`язує порушення своїх прав сталася у 2006 році, однак з позовною заявою до суду позивач звернувся лише 19 липня 2023 року, тобто, через 17 років.

Доказів того, що позивач письмово звертався до відповідача із повідомленням про нещасний випадок у порядку пункту 2.8 Порядку 443, останній не надав.

При цьому, суд погоджується з доводами позивача, викладеними в заяві про поновлення строку звернення до суду, в частині, що мобілізація та перебування в зоні бойових дій, є поважною причиною для поновлення строку звернення до суду.

Однак, як випливає з матеріалів позовної заяви позивач, посилаючись на лист Управління СБУ в Полтавській області від 08 лютого 2023 року № 66/34/3-57/12, просить суд зобов`язати відповідача провести розслідування нещасного випадку, що стався 22 травня 2006 року.

У свою чергу, за змістом вищевказаного листа позивачу роз`яснено, що Управління СБУ в Полтавській області уважно розглянуто заяву від 19 січня 2023 року щодо надання копії акту розслідування нещасного випадку.

З аналізу вищевказаного листа слідує, що позивач звертався до Управління СБУ в Полтавській області із заявою про видачу копії акту розслідування нещасного випадку.

У свою чергу, позивач не оскаржуючи відмову у видачі такого акту, звернувся до суду із вимогами зобов`язати відповідача провести розслідування нещасного випадку, що стався 22 травня 2006 року.

Критеріями оцінки причин поважності пропуску строку звернення до суду є: 1) обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк (є причиною); 2) обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла або тривала протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 473/2236/17.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду протягом встановленого законом строку їх оскарження, а наведені позивачем обставини не є достатніми для висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду.

Суд зазначає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14 серпня 2020 року у справі № 536/2248/17.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Також пунктом 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (частина п`ята статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи наведене, позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Полтавській області про зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала, а саме - позивачу.

Копію ухвали направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Удовіченко