Справа № 440/8962/22
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 р. Справа № 440/8962/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.12.2022, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, м. Полтава, повний текст складено 23.12.22 по справі № 440/8962/22

за позовом Приватного підприємства "Торгова компанія "Молімпекс"

до Головного управління ДПС у Полтавській області , Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Торгова компанія "Молімпекс" (далі за текстом також - позивач, ПП "Торгова компанія "Молімпекс") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі - відповідач-1, ГУ ДПС у Полтавській області), Державної податкової служби України (далі - відповідач-2, ДПС України), у якій просило:

1) визнати протиправними та скасувати рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- від 30.08.2022 за № 7267609/35414234 на суму ПДВ - 102076,92 грн;

- від 31.08.2022 за № 7276282/35414234 на суму ПДВ - 99 126,72 грн;

- від 31.08.2022 за № 7276283/35414234 на суму ПДВ - 99 126,72 грн;

- від 30.08.2022 за № 7267610/35414234 на суму ПДВ - 203 616,00 грн;

- від 31.08.2022 за № 7276281/35414234 на суму ПДВ - 207 694,08 грн.

2) зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні:

- від 06.06.2022 за № 147 на загальну суму 612 461 гривень 52 копійок, в тому числі ПДВ - 102 076,92 грн;

- від 07.06.2022 за № 157 на загальну суму 594 760 гривень 32 копійок, в тому числі ПДВ - 99 126,72 грн;

- від 07.06.2022 за № 158 на загальну суму 594 760 гривень 32 копійок, в тому числі ПДВ - 99 126,72 грн;

- від 07.06.2022 за № 159 на загальну суму 1 221 696 гривень 00 копійок, в тому числі ПДВ - 99 126,72 грн;

- від 28.06.2022 за № 227 на загальну суму 1 246 164 гривень 48 копійок, в тому числі ПДВ - 207 694,08 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Полтавській області:

- від 30.08.2022 за № 7267609/35414234 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 06.06.2022 за №147;

- від 31.08.2022 за № 7276282/35414234 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 07.06.2022 за №157;

- від 31.08.2022 за № 7276283/35414234 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 07.06.2022 за №158;

- від 30.08.2022 за № 7267610/35414234 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 07.06.2022 за №159;

- від 31.08.2022 за № 7276281/35414234 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 28.06.2022 за №227.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 06.06.2022 за № 147, від 07.06.2022 за № 157, від 07.06.2022 за № 158, від 07.06.2022 за № 159, від 28.06.2022 за № 227, складені та подані на реєстрацію Приватним підприємством "Торгова компанія "Молімпекс", датою їх первинного подання.

Стягнуто на користь Приватного підприємства "Торгова компанія "Молімпекс" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Полтавській області витрати зі сплати судового збору в сумі 12405,00 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Полтавській області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ГУ ДПС у Полтавській області зазначило, що ухвалюючи рішення, Полтавський окружний адміністративний суд невірно застосував приписи Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1165 від 11 грудня 2019 року, а також Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 за № 520. Вказує, що позивачем за податковими накладними, стосовно яких виникли спірні правовідносини, не надано первинних документів, необхідних для реєстрації ПН, визначених у п. 5 Порядку № 520, для підтвердження відсутності наявності ризику за податковими накладними, а отже рішення Комісії ГУ ДПС, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, прийняті відповідно до чинного законодавства.

За результатами апеляційного розгляду ГУ ДПС у Полтавській області просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ПП "ТК "Молімпекс" зареєстроване як юридична особа 26.09.2007, , що підтверджується копією Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основним видом діяльності позивача за КВЕД є: 46.33 "Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами".

18.10.2018 між ПП "ТК "Молімпекс" (як постачальником) та ТОВ "Військсервіс-Волонтер" (як покупцем) укладено договір поставки № 18-10/1 щодо поставки продуктів харчування.

Відповідно до п. 2.1. цього Договору Постачальник зобов`язаний поставляти Товар партіями за домовленістю Сторін, здійснювати завантаження Товару своїми силами та за свій рахунок. Разом з поставкою Товару передати пакет документів про якість та безпечність продукції, видаткову накладну, товарно-транспортну накладну. Оформити податкові накладні відповідно до ст. 201 ПК України з обов`язковою реєстрацією в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оплата Товару Покупцем здійснюється на підставі наданих Постачальником, оформлених відповідно до законодавства, рахунку, видаткової накладної та товарно-транспортної накладної, які постачальник виписує на кожну партію Товару та передає Покупцю у момент отримання Товару Покупцем (п. 3.4. Договору).

Оплата Товару здійснюється протягом 7 (семи) банківських днів з дати підписання видаткової накладної.

Поставка товару проводиться за домовленістю Сторін на кожну партію на умовах DDP (доставка до визначеного Покупцем місця) або ЕХW (самовивіз).

Договір вступає в силу з дати його підписання та діє до 31 грудня 2022 року, однак в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за ним (п. 8.1. Договору, згідно Додаткової угоди від 31.12.2019).

На виконання умов договору здійснено поставки Товару:

1. Відповідно до видаткової накладної від 06.06.2022 за №МС-0000926 поставлено олію соняшникову раф. дез. виморож 5л/4,6 кг у кількості 2076 шт. на загальну суму 612 461,52 грн. За результатом вказаної господарської операції складено та направлено на реєстрацію податкову накладну від 06.06.2022 за №147.

Згідно з квитанцією від 30.06.2022 за № реєстрація податкової накладної зупинена на підставі відсутності коду УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1512 в таблиці даних платника податку як товарів, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуг та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Позивачем направлено пояснення від 25.08.2022 за № 6147 з додатками на підтвердження здійснення операції.

Зокрема вказано, що товар придбано у ТОВ «ІТК «Малком» у кількості 3096 шт. за договором від 29.04.2022 за № 2904-1. Операція з придбання товару підтверджується видатковою накладною від 03.06.2022 за № 7, ТТН від 03.06.2022 за № 7, рахунком від 27.05.2022, банківською випискою з рахунку позивача, податковою накладною від 02.06.2022 за № 2, декларацією виробника від 03.06.2022 за № 12. Транспортування відбулося згідно з договором-заявкою від 03.06.2022 за № 1 з ТОВ «Шекера». Зберігання товару здійснювалося на складі за адресою: м. Дніпро, вул. Ігоря Клюєва, 24, відповідно до Договору оренди № 23/10/2019/643 від 23.10.2019 з ТОВ «Перспектива Істейт». Операція з постачання підтверджується договором постачання від 18.10.2018 за № 18-10/1, видатковою накладною 06.06.2022 за № МС-0000926, ТТН від 06.06.2022, договором-заявкою про перевезення від 03.06.2022 за № 1 з ТОВ «Шекера».

Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30.08.2022 за № 7267609/35414234 відмовлено у реєстрації податкової накладної від 06.06.2022 за № 147 через неподання платником договорів, копій зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них та документів щодо підтвердження відповідності продукції. У примітках зазначено, що не надано додаткову угоду щодо пролонгації договору поставки від 18.10.2018 за № 18-10/1, не надано сертифікат відповідності та декларацію виробника.

2. Відповідно до видаткової накладної від 07.06.2022 за № МС-0000961 поставлено олію соняшникову раф. дез. виморожену 5л/4,6 кг у кількості 2016 шт. на загальну суму 594 760,32 грн. За результатом вказаної операції складено та направлено на реєстрацію податкову накладну від 07.06.2022 за №157.

Згідно з квитанцією від 30.06.2022 за № реєстрація податкової накладної зупинена на підставі відсутності коду УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1512 в таблиці даних платника податку як товари, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуг та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Позивачем направлено пояснення від 25.08.2022 за № 6157 з додатками на підтвердження здійснення господарської операції.

Зокрема вказано, що товар придбано у ТОВ ІТК Малком у кількості 4032 шт. за договором від 29.04.2022 за №2904-1. Операція з придбання товару підтверджується видатковою накладною від 07.06.2022 за №10, ТТН від 07.06.2022 за №10, рахунком від 06.06.2022, банківською випискою з рахунку позивача, податковою накладною від 06.06.2022 за №6/1, декларацією виробника від 07.06.2022 за №23, №24. Транспортування відбулося згідно з договором-заявкою від 06.06.2022 з ФОП ОСОБА_1 . Зберігання товару здійснювалося на складі за адресою: м. Дніпро, вул. Ігоря Клюєва, 24, відповідно до Договору оренди № 23/10/2019/643 від 23.10.2019 з ТОВ Перспектива Істейт. Операція з постачання підтверджується договором постачання від 18.10.2018 за №18-10/1, видатковою накладною від 07.06.2022 за №МС-0000961, ТТН від 07.06.2022, договором-заявкою про перевезення від 06.06.2022 з ФОП ОСОБА_1 .

Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 31.08.2022 за № 7276282/35414234 відмовлено у реєстрації податкової накладної від 07.06.2022 за № 157 через неподання платником договорів, копій зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них. У примітках зазначено, що не надано додаткову угоду щодо пролонгації договору поставки від 18.10.2018 № 18-10/1, номенклатура придбаного товару не відповідає номенклатурі реалізованого товару.

3. Відповідно до видаткової накладної від 07.06.2022 за № МС-0000963 поставлено олію соняшникову раф. дез. виморож. 5л/4,6 кг у кількості 4032 шт. на загальну суму 1 221 696,00 грн. За результатом вказаної операції складено та направлено на реєстрацію податкову накладну від 07.06.2022 за №159.

Згідно з квитанцією від 30.06.2022 за № реєстрація податкової накладної зупинена на підставі відсутності коду УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1512 в таблиці даних платника податку як товари, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуг та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Позивачем направлено пояснення від 25.08.2022 за № 6159 з додатками на підтвердження здійснення господарської операції.

Зокрема вказано, що товар придбано у ТОВ «ІТК «Малком» у кількості 4032 шт. за договором від 29.04.2022 за № 2904-1. Операція з придбання товару підтверджується видатковою накладною від 07.06.2022 за № 9, ТТН від 07.06.2022 за № 9, рахунком від 06.06.2022, банківською випискою з рахунку позивача, податковою накладною від 06.06.2022 за № 6/1, декларацією виробника від 07.06.2022 за № 23. Транспортування відбулося згідно з договором-заявкою від 07.06.2022 з ТОВ «Спецбудмаш-БМ». Зберігання товару здійснювалося на складі за адресою: м. Дніпро, вул. Ігоря Клюєва, 24, відповідно до Договору оренди № 23/10/2019/643 від 23.10.2019 з ТОВ «Перспектива Істейт». Операція з постачання підтверджується договором постачання від 18.10.2018 за № 18-10/1, видатковою накладною від 07.06.2022 за № МС-0000963, ТТН від 07.06.2022, договором-заявкою про перевезення від 07.06.2022 з ТОВ «Спецбудмаш-БМ».

Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30.08.2022 за № 7267610/35414234 відмовлено у реєстрації податкової накладної від 07.06.2022 за №159 через неподання платником договорів, копій зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них та документів щодо підтвердження відповідності продукції. У примітках зазначено, що не надано додаткову угоду щодо пролонгації договору поставки від 18.10.2018 № 18-10/1, не надано сертифікат відповідності та декларацію виробника.

4. Відповідно до видаткової накладної від 28.06.2022 № МС-000171, поставлено олію соняшникову раф. дез. виморож. 5л/4,6 кг. у кількості 4224 шт. на загальну суму 1 246 164,48 грн. За результатом вказаної операції складено та направлено на реєстрацію податкову накладну від 28.06.2022 № 227.

Згідно з квитанцією за № реєстрація податкової накладної зупинена на підставі відсутності коду УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1512 в таблиці даних платника податку як товари, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуг та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Позивачем направлено пояснення від 25.08.2022 за № 6227 з додатками на підтвердження здійснення господарської операції.

Зокрема вказано, що товар придбано у ТОВ ІТК Малком у кількості 4224 шт. за договором від 29.04.2022 за № 2904-1. Операція з придбання товару підтверджується видатковою накладною від 28.06.2022 за № 28, ТТН від 07.06.2022 за № 9, рахунком від 06.06.2022, банківською випискою з рахунку позивача, податковою накладною від 01.07.2022 за № 1/1, декларацією виробника від 28.06.2022 за № 88. Транспортування відбулося згідно з договором-заявкою від 27.06.2022 за № 1 з ТОВ Кремтранс Компані. Зберігання товару здійснювалося на складі за адресою: м. Дніпро, вул. Ігоря Клюєва, 24, відповідно до Договору оренди № 23/10/2019/643 від 23.10.2019 з ТОВ Перспектива Істейт. Операція з постачання підтверджується договором постачання від 18.10.2018 за № 18-10/1, видатковою накладною від 28.06.2022 за №МС-00001171, ТТН від 28.06.2022, договором-заявкою про перевезення від 27.06.2022 за № 1 з ТОВ «Кремтранс Компані».

Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 31.08.2022 за № 7276281/35414234 відмовлено у реєстрації податкової накладної від 28.06.2022 за № 227, через неподання платником договорів, копій зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них. У примітках зазначено, що не надано додаткову угоду щодо пролонгації договору поставки від 18.10.2018 за № 18-10/1, номенклатура придбаного товару не відповідає номенклатурі реалізованого товару.

5. Відповідно до видаткової накладної від 07.06.2022 за № МС-000962 поставлено олію соняшникову раф. дез. виморож. 5л/4,6 кг. у кількості 2016 шт. на загальну суму 594 760,32 грн. За результатом вказаної операції складено та направлено на реєстрацію податкову накладну від 07.06.2022 за № 158.

Згідно з квитанцією від 30.06.2022 за № реєстрація податкової накладної зупинена на підставі відсутності коду УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1512 в таблиці даних платника податку як товари, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуг та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Позивачем направлено пояснення від 25.08.2022 № 6158 з додатками на підтвердження здійснення господарської операції операції.

Зокрема вказано, що товар придбано у ТОВ ІТК Малком у кількості 4224 шт. за договором від 29.04.2022 за № 2904-1. Операція з придбання товару підтверджується видатковою накладною від 07.06.2022 за № 140, ТТН від 07.06.2022 за № 10, рахунком від 06.06.2022, банківською випискою з рахунку позивача, податковою накладною від 01.07.2022 за № 1/1, декларацією виробника від 07.06.2022 за № 23, № 24. Транспортування відбулося згідно з договором-заявкою від 06.06.2022 з ФОП ОСОБА_1 . Зберігання товару здійснювалося на складі за адресою: м. Дніпро, вул. Ігоря Клюєва, 24, відповідно до Договору оренди № 23/10/2019/643 від 23.10.2019 з ТОВ Перспектива Істейт. Операція з постачання підтверджується договором постачання від 18.10.2018 за № 18-10/1, видатковою накладною від 28.06.2022 за № МС-00001171, ТТН від 07.06.2022, договором-заявкою про перевезення від 06.06.2022 за № 1 з ФОП ОСОБА_1 .

Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 31.08.2022 за № 7276283/35414234 відмовлено у реєстрації податкової накладної 07.06.2022 за № 158 через неподання платником договорів, копій зовнішньоекономічних контрактів з додатками до них. У примітках зазначено, що не надано додаткову угоду щодо пролонгації договору поставки від 18.10.2018 за № 18-10/1, номенклатура придбаного товару не відповідає номенклатурі реалізованого товару.

Позивач оскаржив рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 30.08.2022 за № 7267609/35414234, від 31.08.2022 за №7276282/35414234, від 30.08.2022 за № 7267610/35414234, від 31.08.2022 за № 7276281/35414234, від 31.08.2022 за №7276283/35414234 в адміністративному порядку.

Рішеннями від 19.09.2022 за № 44720/35414284/2, № 44658/35414284/2, № 44621/35414284/2, № 44720/35414284/2, № 44657/35414284/2 скарги залишено без задоволення.

Позивач, вважаючи рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 30.08.2022 за № 7267609/35414234, від 31.08.2022 за №7276282/35414234, від 30.08.2022 за № 7267610/35414234, від 31.08.2022 за № 7276281/35414234, від 31.08.2022 за №7276283/35414234 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що оспорювані у цій справі рішення суб`єкта владних повноважень - Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, не ґрунтуються на вимогах законодавства та фактичних обставинах, що свідчить про неправомірність таких рішень.

Зважаючи на відсутність підстав для відмови у реєстрації податкових накладних позивача, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні від 06.06.2022 за №147, від 07.06.2022 за №157, від 07.06.2022 за №158, від 07.06.2022 за №159, від 28.06.2022 за №227, складені та подані на реєстрацію Приватним підприємством "Торгова компанія "Молімпекс", датою їх первинного подання.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року, № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3, пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з підпунктом "а" пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається, виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів) (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Відповідно до пункт 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України (пункт 201.10 статті 201 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.60 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Положенням пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже платник податку - постачальник з настанням першої із умов виникнення податкових зобов`язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 ПК України, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" № 1246 від 29 грудня 2010 року (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно із пунктом 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами: відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Наведені норми дають підстави для висновку, що законодавець встановлює перелік обов`язкової для фіксації в рамках квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної інформації. Без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою. При цьому квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної повинна фіксувати: 1) порядковий номер та дату складення податкової накладної; 2) конкретний критерій або ж критерії, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; 3) пропозицію про надання платником податків пояснень та/або перелік конкретних документів, що є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.

Положеннями пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

При цьому зазначені норми податкового законодавства кореспондуються і з Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року за № 1165, якою затвердженні порядки з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктом 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пунктів 7, 8 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно із пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному вебсайті ДПС.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року, № 520 (далі - Порядок № 520).

Пунктом 2 вказаного порядку встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3).

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 4).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункт 7).

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (пункт 9).

Згідно з пунктом 11 Порядку № 520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Відповідно до пункту 12 вказаного Порядку № 520 рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.

Колегія суддів зазначає, що можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів. Хоча перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначено Порядком № 520, конкретний перелік таких документів може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.

Зі змісту долучених до матеріалів справи квитанцій від 30.06.2022 за №, від 30.06.2022 за №, від 30.06.2022 за №, від 13.06.2022 за №, від 30.06.2022 за № судом установлено, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність операцій, за якими складено податкові накладні від 06.06.2022 за №147, від 07.06.2022 за №157, від 07.06.2022 за №159, від 28.06.2022 за №227, від 07.06.2022 за №158 пункту 1 Критеріям ризиковості здійснення операції.

Проте у ході розгляду справи відповідачами не надано пояснень разом з їх документальним підтвердженням щодо підстав встановлення відповідності надісланих позивачем податкових накладних від 06.06.2022 за №147, від 07.06.2022 за №157, від 07.06.2022 за №159, від 28.06.2022 за №227, від 07.06.2022 за №158 положенням пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Посилання контролюючого органу у квитанціях на те, що обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання товару/послуги та обсягу його постачання лише дублює положення пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операції, жодним чином не вказуючи на конкретну підставу для зупинення реєстрації податкових накладних.

Разом з цим, як убачається з матеріалів справи, у квитанціях про зупинення реєстрації ПН не вказано конкретний перелік документів, який платник податків має надати для обґрунтованого рішення щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Враховуючи зміст квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних та відсутність конкретизації, які саме документи позивачу слід подати податковому органу, позивачем подано повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, пояснення та копії документів, що підтверджують інформацію, зазначену у податкових накладних.

Колегія суддів зазначає, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкових накладних щодо оформлення квитанцій прямо вказує на те, що рішення, які прийнято на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкових накладних, теж не є законними.

В свою чергу, в оскаржуваних рішеннях контролюючим органом не обґрунтовано, які саме документи, надані платником податків, складені з порушенням законодавства, чому документи платника не є достатніми для прийняття Комісією ДПС рішення про реєстрацію податкових накладних.

Серед підстав для ухвалення рішень про відмову у реєстрації податкових накладних відповідачем вказано (з урахуванням додаткової інформації): 1) ненадання угоди-пролонгації до договору від 18.10.2018 за №8-10/1; 2) ненадання сертифікатів відповідності та декларації виробника; 3) номенклатура придбаного товару не відповідає номенклатурі реалізованого товару.

Проте у квитанції про зупинення реєстрації ПН не зазначалося про необхідність надання зазначених документів.

Разом з цим ненадання до ГУ ДПС у Полтавській області угоди-пролонгації до договору від 18.10.2018 за №8-10/1, сертифікатів відповідності та декларації виробника не впливає на факт виникнення у позивача податкового зобов`язання з ПДВ після відвантаження товару контрагентам, на підтвердження чого до контролюючого органу надано первинні документи, та відповідно не впливає на обов`язок платника податків, ПП «Торгова компанія «Моліплекс», скласти за зареєструвати в ЄРПН податкові накладні.

Надані до справи позивачем документи підтверджують, що у позивача була можливість для поставки товару, що зазначений у податкових накладних від 06.06.2022 за №147, від 07.06.2022 за №157, від 07.06.2022 за №159, від 28.06.2022 за №227, від 07.06.2022 за №158, а отже висновок контролюючого органу про те, що номенклатура придбаного товару не відповідає номенклатурі реалізованого товару, не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи.

В межах спірних правовідносин колегія суддів звертає увагу на те, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №822/1817/18, від 04.12.2018 у справі №821/1173/17, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, від 12.11.2019 у справі №816/2183/18, від 18 лютого 2020 року у справі №360/1776/19.

Також колегія суддів зазначає, що приймаючи рішення про реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результатами розгляду цієї справи не робить висновків щодо "товарності (реальності)" господарських операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, сформованими у постанові від 10 квітня 2020 року у справі №819/330/18.

Отже, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів про ризиковість здійснених операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Водночас відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навів обґрунтованих мотивів прийняття рішень про відмову в реєстрації податкових накладних від 06.06.2022 за №147, від 07.06.2022 за №157, від 07.06.2022 за №159, від 28.06.2022 за №227, від 07.06.2022 за №158, складених ПП «Торгова компанія «Моліплекс», в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до вимог Податкового кодексу України та Постанови КМУ № 1165 від 11 грудня 2019 позивачем подано пояснення і документи на підтвердження здійснення господарських операцій, що були підставою для складання та реєстрації податкових накладних від 06.06.2022 за №147, від 07.06.2022 за №157, від 07.06.2022 за №159, від 28.06.2022 за №227, від 07.06.2022 за №158. Факт поставки товару зумовлював обов`язок позивача в силу вимог пункту 187.1 статті 187, пункту 201.1 статті 201, пункту 201.7 статті 201, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України сформувати та направити для реєстрації податкові накладні, тобто, за правилом першої події, що в даному випадку і було виконано позивачем шляхом подання податкових накладних для реєстрації в ЄРПН.

Первинні документи, які були надані на розгляд Комісії ГУ ДПС у Полтавській області, є достатніми для реєстрації податкових накладних і в контролюючого органу не було підстав для відмови у їх реєстрації в ЄРПН.

Водночас колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного переліку таких документів.

Вживання податковим органом загального посилання на необхідність подання «первинних документів» є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Зазначений висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

У рішенні від 13 грудня 2001 у справі "Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови" ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010; "Тошкуце та інші проти Румунії", заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Загальними вимогами, які висуваються до індивідуальних актів, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Обов`язковою ознакою правового акта індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Отже рішення контролюючого органу повинне відповідати критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії та не породжувати його неоднозначного трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Зазначені висновки неодноразово викладалися Верховним Судом, зокрема, у постановах від 09.07.2019 у справі № 140/2093/18, від 16 квітня 2019 у справі № 826/10649/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 640/983/19.

У свою чергу, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності, що узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 у справі № 822/1817/18 та від 20 серпня 2019 у справі № 2540/3009/18.

В порушення наведених вище нормативних приписів відповідачем прийнято оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних із зазначенням причиною для відмови ненадання «копій документів» в графі "Додаткова інформація" зазначено документи, які не вказувалися у квитанціях про зупинення реєстрації ПН.

З огляду на неконкретність вимог контролюючого органу щодо надання документів, рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не відповідають критерію обґрунтованості.

Водночас колегія суддів звертає увагу, що реєстрація поданої позивачем податкової накладної зупинена (як зазначено у квитанції) через встановлення ризиковості операції з посиланням на п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, з огляду на те, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1512 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання.

Однак у якості підстав прийняття оскаржуваних рішень зазначено неподання платником податку копій документів, а саме: угоди-пролонгації до договору від 18.10.2018 за №8-10/1, сертифікатів відповідності та декларації виробника; зазначено, що номенклатура придбаного товару не відповідає номенклатурі реалізованого товару.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що Головним управлінням ДПС у Полтавській області не доведено правомірності прийняття оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30.08.2022 за № 7267609/35414234, від 31.08.2022 за № 7276282/35414234, від 30.08.2022 за № 7267610/35414234, від 31.08.2022 за № 7276281/35414234, від 31.08.2022 за № 7276283/35414234, а тому позовні вимоги в частині визнання таких рішень протиправними та їх скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо висновків суду першої інстанції про необхідність захисту прав позивача шляхом покладення на ДПС України обов`язку зареєструвати податкові накладні від 06.06.2022 за №147, від 07.06.2022 за №157, від 07.06.2022 за №159, від 28.06.2022 за №227, від 07.06.2022 за №158, складені ПП «Торгова компанія «Моліплекс», суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

За приписами пункту 19 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 1246 датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

У контексті наведеного колегією суддів ураховується, що відповідно до пунктів 2, 4, 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За правилами частин третьої і четвертої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналіз наведених норм свідчить, що законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки.

Суд повинен відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіального органу, прийняти конкретне рішення, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Такий підхід, установлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити дії після скасування його адміністративного акта.

Тобто адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16 травня 2019 року у справі № 826/17220/17.

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Тобто дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». При цьому дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом.

Така позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 208/8402/14-а, від 29 березня 2018 року у справі № 816/303/16, від 6 березня 2019 року у справі № 200/11311/18-а, від 16 травня 2019 року у справі № 818/600/17 та від 21 листопада 2019 року у справі № 344/8720/16-а.

Відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29 серпня 2012 року № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011).

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 підкреслив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Разом з тим спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Така правова позиція сформована у постановах Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 28 листопада 2019 у справі № 2340/3933/18, від 16 вересня 2015 у справі № 21-1465а15 та від 02 лютого 2016 у справі № 804/14800/14.

Колегія суддів наголошує, що відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява № 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

З урахуванням того, що відмова у реєстрації податкових накладних визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається, колегія суддів уважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 06.06.2022 за №147, від 07.06.2022 за №157, від 07.06.2022 за №159, від 28.06.2022 за №227, від 07.06.2022 за №158, складені ПП «Торгова компанія «Моліплекс», датою їх первинного подання.

Твердження ГУ ДПС у Полтавській області про те, що судом першої інстанції у рішенні неправомірно зобов`язано ДПС України здійснити реєстрацію податкової накладної позивача з посиланням на те, що адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, є безпідставним та таким, що спростовується наведеним.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.12.2022 по справі № 440/8962/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк