Справа № 400/6132/23
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2023 р. № 400/6132/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому, ураховуючи зміну позовних вимог, просить: визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області щодо перерахунку та збільшення пенсії ОСОБА_1 згідно з постановою Кабінету Міністрів України №118 від 16 лютого 2022 року протиправною; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області провести перерахунок та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01.12.2022, позивачу пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення за останньою або аналогічною їй посадою на момент звільнення (рішення Миколаївського окружного адміністративного суді у справа №400/357/19 від 21.03.2019), з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії (рішення Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 400/6737/21 від 29.10.2021), без обмеження її максимального розміру (рішення Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 400/3519/22 від 18.04.2022), збільшеної відповідно до постанови КМУ № 118 від 16.02.2022.

На обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому призначено пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) і вказує, що відповідач не проводить позивачу індексацію його пенсійної виплати відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 „Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році (далі Постанова № 118) та від 24.02.2023 № 168 „Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році (далі Постанова № 168).

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, зазначаючи, що розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) відповідно до Постанови № 118 підвищуються на коефіцієнт збільшення у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Розмір пенсійної виплати позивача досягає максимального розміру, передбаченого законодавством. Оскільки підвищення пенсії здійснюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, то вимога позивача про здійснення виплати пенсії з урахуванням індексації згідно із Постановою № 118 суперечить вимогам чинного законодавства та не підлягає задоволенню. Відповідач вказує, що На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 у справі № 400/357/19, яке набрало законної сили, позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018 у розмір 90% відповідних сум грошового забезпечення. Згідно з рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 у справі № 400/6737/21 здійснено перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум. Оскільки розмір пенсійної виплати позивача визначено з урахуванням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 у справі № 400/6737/21, тобто без застосування обмеження її максимальним розміром, що передбачено статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, то виплата пенсії здійснюється без урахування підвищення, передбаченого Постановою № 118.

У зв`язку з відсутністю заяв сторін про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін, суд, відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Сторони визнають, що виплата позивачу пенсії здійснюється без урахування підвищення (індексації), передбаченого Постановою № 118.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ, законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно з частиною другою статті 42 Закону України від 09.07.2033 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

16.02.2022 Кабiнет Miністрів України прийняв постанову № 118, якою встановив, що з 1 березня 2022 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Отже, для застосування норм Постанови № 118 до спірних правовідносин належить установити, якими є межі визначеного законом максимального розміру пенсії за вислугу років.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом України від 08.07.2011 № 3368-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон № 3668-VI), який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесені зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини цього рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Отже, у Законі № 2262-ХІІ відсутні норми, які б обмежували пенсію за вислугу років максимальним розміром.

Щодо можливості визначення Законом № 3668-VI меж максимального розміру пенсії за вислугу років, призначених за Законом № 2262-ХІІ суд виходить з такого.

Положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційний Суд України у рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надав оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнав таким, що не відповідає статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин, - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Відповідні положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII) визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 № 7-р(ІІ)/2022 і відповідно до пункту 2 цього рішення втрачають чинність через шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, Закон № 3668-VI також не передбачає меж максимального розміру пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ.

Наведене дає підстави вважати, що межі максимального розміру пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ законодавчо не визначені, що дозволяє застососувати Постанову № 168 до всіх пенсій, призначених за цим Законом.

З аналізу наведених норм суд дійшов висновку, що позивач має право на виплату пенсії з 01.03.2022 та з 01.03.2023 з урахуванням індексації, установленої згідно з Постановами № 118 і 168 відповідно.

При цьому право на індексацію пенсії у позивача виникло на підставі Постанов № 118 і № 168 і не може бути обмежено розміром пенсії у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Зокрема, обмеження пенсій за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ максимальним розміром є протиправним (правова позиція постанова Верховного Суду від 11.07.2022 у справі № 620/613/21).

На цій підставі суд відхиляє посилання відповідача на те, що пенсія позивача не підлягає індексації, оскільки її розмір перевищує максимальний.

Одночасно суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у частині зобов`язання відповідача провести перерахунок та здійснити виплату пенсії з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01.12.2022, в розмірі 90% грошового забезпечення за останньою або аналогічною їй посадою на момент звільнення, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії без обмеження її максимального розміру, ураховуючи відсутність доказів порушення прав позивача у цій частині.

Зокрема, десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, у 2023 році становить 20 930 грн (2 093 х 10 = 20 930).

У позовній заяві вказаний розмір пенсії - 37 640,34 грн, що є більшим за 20 930 грн. Такий самий розмір пенсійної виплати позивача підтверджується листом відповідача від 22.05.2023 № 9523-9099/З-02/8-1400/23.

За такого порушення прав позивача відбулося у зв`язку з невиплатою індексації пенсії, а не у зв`язку з обмеженням максимального розміру пенсії.

Так само у справі відсутні будь-які докази того, що у відповідача з 01.12.2022 виник обов`язок перерахувати пенсію позивача виходячи з 90 % грошового забезпечення з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення та премії. З 01.12.2022 Уряд України не вводив нових видів грошового забезпечення або нових його розмірів.

За такого суд не має підстав вважати, що права позивача порушені в частині визначення відповідачем розміру грошового забезпечення, з якого обчислюється основний розмір пенсії.

Крім того, є такі, що набрали законної сили, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду:

- у справі № 400/3519/22 від 18.04.2022 про зобов`язання відповідача здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 90 % сум грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність;

- у справі № 400/6737/21 від 29.10.2021 про зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію з 01.04.2019, виходячи з 90 відсотків грошового забезпечення, обчисленого на підставі довідки від 17.02.2021 № 9/1/1450, виданої Миколаївським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, з урахуванням зазначених у цій довідці посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, додаткових видів грошового забезпечення, премії.

У разі невиконання відповідачем зазначених судових рішень, позивач має право звернутися до суду із заявами про встановлення судового контролю за їх виконанням (статті 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України) в межах справ № 400/3519/22, № 400/6737/21.

У справі відсутні будь-які докази того, що після ухвалення зазначених вище судових рішень між сторонами виникли нові правовідносини, у яких права позивача порушені в частині розміру грошового забезпечення, з якого обчислюється основний розмір пенсії, та розміру пенсії без обмеження її десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Матеріалами справи підтверджується лише порушення пенсійних прав позивача у зв`язку з невиплатою індексації пенсії (про що і вказує позивач у пункті 1 прохальної частини позовної заяви).

На підставі вищенаведеного позовні вимоги належить задовольнити частково.

Суд вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд користується повноваженнями, передбаченими частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: самостійно визначає формулювання резолютивної частини рішення суду, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.

Судові витрати у справі становить судовий збір, сплачений позивачем за звернення до адміністративного суду з позовною заявою в сумі 1 073,60 грн, який на підставі частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код: 13844159) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо невиплати з 01.12.2022 ОСОБА_1 пенсії в підвищеному внаслідок індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 „Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році розмірі.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 01.12.2022 виплату пенсії ОСОБА_1 в підвищеному внаслідок індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 „Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році розмірі та з урахуванням раніше виплачених сум.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код: 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі в розмірі 1 073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна