Справа № 360/7786/21
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року справа №360/7786/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г.,

за участі секретаря судового засідання Передерія Є.О.,

представника відповідача Макаренка С.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року у справі № 360/7786/21 (головуючий І інстанції Свергун І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.07.2021 № , прийняте Головним управлінням ДПС у Луганській області.

В обгрунтування позову зазначила, що до неї вказаним податковим повідомленням-рішенням застосовані штрафні санкції в розмірі 23800,00 грн за порушення ч. 20 ст. 15 та ч. 1 ст. 15-3 Закону № 481.

Рішення є протиправними, оскільки обставини, описані в акті перевірки, яким визначено порушення позивачем норм Закону № 481, жодним чином не доводять вину позивача у порушеннях.

Висновки акту є необґрунтованими, оскільки кальян не є тютюновим виробом і його продаж дозволено здійснювати без ліцензії.

В акті перевірки та інших матеріалах перевірки відсутні будь-які докази здійснення позивачем реалізації саме тютюнових виробів, а тому порушення ч. 20 ст. 15 Закону № 481 з боку позивача відсутні.

Також в акті перевірки взагалі не зазначено, якому чи яким із зазначених критеріїв місця торгівлі не відповідає місце торгівлі алкогольними напоями, де здійснює свою господарську діяльність позивач, а саме павільйон за адресою: АДРЕСА_1 , р-н озера Чисте.

Позивач має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями з терміном дії до 28.05.2022 за адресою місця торгівлі алкогольними напоями: АДРЕСА_1 , р-н озера Чисте, павільйон 20 кв. м.

Відповідно до додатку до ліцензії зазначене місце торгівлі обладнане касовим апаратом.

Павільйон за вказаною адресою повністю відповідає критеріям місця торгівлі алкогольними напоями, визначеним у ст. 1 Закону № 481.

Таким чином, відповідачем не надано жодних доказів порушення з боку позивача ст. 15-3 Закону № 481, а отже, підстави для застосування штрафу відповідно до абз. 14 ч. 2 ст. 17 Закону №481 відсутні.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 13.07.2021 № , винесене Головним управлінням ДПС у Луганській області.

Вирішено питання судових витрат по справі.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Суд першої інстанції не звернув уваги, що позивачем надавалися послуги саме з куріння кальянної суміші за допомогою кальяну, що підтверджується додатками до акту перевірки, який свідчить, що позивачем реалізовано суміш «Chabacco» зі смаком меліси з ягодами, яка в розумінні абз. 11 ст. 1 Закону № 481 є тютюновим виробом.

Оскільки кальянна суміш належить до курильної суміші, що містить тютюн та відноситься до товарної позиції 2403 УКТЗЕД, тому відповідно до п. 215.1 та пп. 215.3.2 ПК України вона належить до підакцизних товарів.

Суд першої інстанції не звернув уваги, що продаж алкогольних напоїв позивач здійснювала в натяжному тенті, який в розумінні абз. 14 ст. 1 Закону № 481, пп. 14.1.15, 14.1.75 ПК України не є належним місцем торгівлі алкогольними напоями.

Натяжний тент за своїми технічними характеристиками є тимчасовою конструкцією, яка не має фундаменту та несучих конструкцій та не є спеціально призначеною та обладнаною для торгівлі спорудою.

Також суд першої інстанції, стягуючи з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, не звернув уваги, що позивач здійснила переплату судового збору, що є підставою для повернення його позивачу, а не стягнення на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 04.06.2021, номер запису 001015841, основний вид діяльності 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

ГУ ДПС у Луганській області видало позивачу ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний номер 2100640, термін дії з 28.05.2021 до 28.05.2022, адреса місця торгівлі: АДРЕСА_1 , район озера Чисте, павільйон 20,0 кв. м.

Відповідно до наказу Головного управління ДПС у Луганській області від 09.06.2021 № 430-п Про проведення фактичної перевірки, на підставі підпунктів 20.1.2, 20.1.4, 20.1.8, 20.1.10, 20.1.11, 20.1.13 пункту 20.1 статті 20, пункту 74.3 статті 74, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2, пункту 80.8 статі 80 ПК України у зв`язку з наявністю інформації, що свідчить про порушення платником податків, відповідно до Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального, а саме: здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями в місцях, що не відповідають вимогам чинного законодавства, в рамках виконання функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, відповідачем в період з 16.06.2021 по 22.06.2021 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , р-н озера Чисте (павільйон).

За результатами перевірки складено акт перевірки від 22.06.2021 № 1347/12-32/09-01/ НОМЕР_1 (далі акт перевірки), в якому відповідач дійшов висновків про порушення позивачем статті 15 Закону № 481, а саме: реалізація позивачем тютюнових виробів без наявності ліцензії, а також статті 15-3 Закону № 481, зокрема, реалізація алкогольних напоїв у невизначених для цього місцях торгівлі.

В акті перевірки зазначені наступні обставини щодо порушення позивачем ч. 20 ст. 15 Закону № 481.

16.06.2021 р. у павільйоні за адресою: АДРЕСА_1 , р-н озера Чисте за місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) покупцем здійснено замовлення, а саме сік 1 стакан ємністю 0,5 л за ціною 15,00 грн, горілка ємністю 0,005 л за ціною 18,00 грн, кальян 1 шт. за ціною 180,00 грн на загальну суму 213,00 грн.

Перевіркою встановлено: в павільйоні з адресою: АДРЕСА_1 , р-н озера Чисте за місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) продано без тютюновий кальян 1 шт. за ціною 180 грн. Згідно до Закону України від 22.09.2005 р. № 2899-VІ Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення: замінники тютюну - засоби, які за своєю дією на здоров`я людини відповідають тютюну, але не містять тютюну; тютюн - засіб, що містить нікотин і виготовлений з рослини родини пасльонових; Термін "тютюнові вироби" вживається в цьому Законі у значенні, наведеному в ЗУ № 481.

Таким чином, в порушення ст. 15 ЗУ № 481 позивачем здійснена роздрібна торгівля тютюновими виробами, а саме 16.06.2021 було продано покупцеві кальян 1 шт. за ціною 180 грн за адресою: АДРЕСА_1 , р-н озера Чисте за місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Згідно поданих документів договору про експлуатацію обладнання від 08.06.2021 № -20210608 встановлено, що ТОВ Фенікс Дистрибьюшн, яке надалі іменується Дистриб`ютор в особі Іщук Ю.І., який діє на підставі Дов. № 135/1 від 01.01.2021 з однієї сторони та ФОП ОСОБА_1 , яке надалі іменується Торгова точка або ТТ в особі ОСОБА_1 .

Торгівельна точка, а саме Тент 5 X 10 м. бренд Чернігівське рік виробництва 2021, заводський № 2021.0030.001.000015 за адресою: АДРЕСА_1 , р-н Чистого озера здійснює реалізацію (продаж) кінцевим споживачам придбаного у Дистриб`ютора пива та енергетичного напою.

Відповідач дійшов висновку, що позивачем порушено ст. 15-3 Закону № 481 в частині реалізації алкогольних напоїв у невизначених для цього місцях торгівлі, оскільки місце торгівлі, а саме павільйон, в якому позивач продавала алкогольний напій (горілку), не відповідає поняттю місце торгівлі, визначеному у ст. 1 Закону № 481.

За наслідками перевірки ГУ ДПС у Луганській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми С від 13.07.2021 № про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 23800,00 грн за порушення ч. 20 ст. 15 та ч. 1 ст. 15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального.

Штрафні санкції нараховано на підставі абз. 7 ч. 2 ст. 17 Закону № 481 за реалізацію тютюнових виробів без наявності ліцензії у розмірі 17000,00 грн, а також на підставі абз. 14 ч. 2 ст. 17 Закону № 481 за реалізацію алкогольних напоїв у невизначених для цього місцях торгівлі у розмірі 6800,00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідачем не надано доказів здійснення позивачем реалізації саме тютюнових виробів, оскільки продукти, призначені для куріння за допомогою кальяна, можуть як містити тютюн, так і не містити його. Посилання податкового органу про реалізацію суміші для кальяна Chabacco не підтверджено належними доказами, оскільки про реалізацію такої суміші не зазначено в акті перевірки, а на фото цієї суміші зазначено, що вона є безтютюновою.

В акті перевірки взагалі не зазначено, яким вимогам чинного законодавства не відповідає місце торгівлі, де позивач здійснила продаж алкоголю.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Закон України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон №481) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Щодо висновків податкового органу про реалізацію позивачем тютюнових виробів без наявності ліцензії суд зазначає наступне.

Відповідач вважав, що оскільки позивачем продано без ліцензії кальян 1 шт. за ціною 180 грн, то це є порушенням ч. 20 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, а саме роздрібною торгівлею тютюновими виробами без наявності ліцензії.

На підставі абзацу одинадцятого статті 1 Закону № 481 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування.

Відповідно до підпункту 14.1.252 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК України) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, термін «тютюнові вироби» має аналогічне визначення.

Згідно абзацу тринадцятому статті 1 Закону № 481 роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

На підставі абзацу шістдесят шостому статті 1 Закону № 481 пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння - пристрої, призначені для вдихання аерозолів (пари), які утворюються внаслідок нагрівання продуктів, що містять у своєму складі тютюн (продукти його переробки), без їх згоряння.

Як визначено абзацом двадцятим статті 15 Закону № 481 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Таким чином, склад правопорушення роздрібна торгівля тютюновими виробами без ліцензії виникає в разі продажу суб`єктом господарювання тютюнових виробів кінцевим споживачам за відсутності у такого суб`єкта господарювання відповідної ліцензії на торгівлю цими тютюновими виробами.

Як визначено абзацом 7 частини другої статті 17 Закону №481 до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі (…) роздрібної торгівлі (…) тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до підпункту 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 ПК України тютюн та замінники тютюну, інші промислового виробництва; тютюн «гомогенізований» або «відновлений»; тютюнові екстракти та есенції класифікуються за кодом в товарній позиції 2403 УКТ ЗЕД.

На підставі пункту 1 примітки до підпозиції групи 24 Тютюн і промислові замінники тютюну розділу IV Закону України Про митний тариф України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) в підпозиції 2403 11 термін тютюн для кальяна означає тютюн, призначений для куріння за допомогою кальяна, що складається з суміші тютюну та гліцерину, з вмістом або без вмісту ароматичних масел і екстрактів, меляси або цукру, який має або не має фруктового аромату. Проте продукти, що не містять тютюн, призначені для куріння за допомогою кальяна, виключаються з цієї підпозиції.

Аналіз вищезазначених положень нормативно-правових актів свідчить, що продукти, призначені для куріння за допомогою кальяну можуть, як містити тютюн, так і не містити його.

Статтею 1 Закону України Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення від 22.09.2005 № 2899-IV (далі Закон № 2899) визначено наступні терміни:

- замінники тютюну - засоби, які за своєю дією на здоров`я людини відповідають тютюну, але не містять тютюну;

- предмети, пов`язані з вживанням тютюнових виробів, - портсигари, мундштуки, люльки, сигаретний папір, фільтри, обрізувач сигар, що використовуються для вживання тютюнових виробів, крім запальничок та сірників.

Поняття кальян в законодавстві України не визначено, проте, за своєю суттю, кальян - це прилад для куріння тютюнових виробів або замінників тютюну, що дозволяє фільтрувати і охолоджувати дим, що вдихається.

Тобто, фактично кальян відноситься до пристрою для вдихання диму від згоряння тютюнових виробів або замінників тютюну чи інших речовин та не є безпосередньо тютюновим виробом і законодавством не встановлено заборону здійснення продажу кальяну без ліцензії.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем в ході перевірки встановлено продаж ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення господарської діяльності безтютюнового кальяну в кількості 1 штука за ціною 180 грн, тому в акті перевірки зазначено про порушення позивачем абз. 20 ст. 15 Закону № 481.

Між тим, сам по собі продаж «кальяну», тобто пристрою для вдихання диму, не є продажом тютюнового виробу, що свідчить про відсутність підстав вважати, що позивач здійснила роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії.

В акті перевірки та інших наданих відповідачем доказах відсутні будь-які докази здійснення позивачем реалізації саме тютюнових виробів, а тому відсутні підстави для застосування до позивача штрафу, визначеного абз. 7 ч. 2 ст. 17 Закону № 481.

Є неприйнятним посилання апелянта на додатки до акту перевірки, а саме фото кальянної суміші «Chabacco», яке підтверджує реалізацію позивачем тютюнового виробу без ліцензії, оскільки на цій суміші зазначено, що вона є безтютюновою, містить склад: гліцерін, чайний лист, патоку, ароматизатори, пропіленглюколь, нікотин, без тютюна, консервантів та барвників.

Є безпідставними посилання апелянта на лист Луганської митниці від 02.02.2022, оскільки цей лист не спростовує вищевикладених висновків суду про те, що, по-перше, в акті перевірки не зазначено про продаж позивачем тютюнової суміші, по-друге, що фото кальянної суміші «Chabacco» свідчить про відсутність в ній тютюну.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність застосування до позивача штрафних санкцій за порушення ч. 20 ст. 15 Закону № 481.

Щодо висновків податкового органу про реалізацію позивачем алкогольних напоїв у невизначених для цього місцях торгівлі.

Відповідач вважав, що місце торгівлі, а саме павільйон, в якому позивач здійснила реалізацію алкогольного напою (горілки) не відповідає поняттю місце торгівлі, визначеному у ст. 1 Закону № 481.

Відповідно до абзацу чотирнадцятого статті 1 Закону № 481 місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій та/або програмними реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Таким чином, законом визначено вимоги до місця торгівлі алкогольними напоями, а саме:

- торговельна площа приміщення (будівлі) має бути не менше 20 кв. метрів;

- приміщення (будівля) має бути обладнане реєстраторами розрахункових операцій та/або програмними реєстраторами розрахункових операцій або в ньому мати бути книги обліку розрахункових операцій, в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв, незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженим та введеним в дію наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 № 507, визначено, що будівлі - це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устаткування, тварин, рослин, а також предметів.

Відповідно до абзацу першого розділу 3 Інструкції щодо заповнення форм державних статистичних спостережень стосовно торгової мережі та мережі ресторанного господарства, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 24 жовтня 2005 року № 327, що діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Інструкція) мережа роздрібної торгівлі поділяється на стаціонарну, напівстаціонарну, торгівлю поза магазинами (включаючи пересувну).

Як визначено пунктом 3.1 розділу 3 Інструкції мережа роздрібної торгівлі стаціонарна - це сукупність об`єктів роздрібної торгівлі, що розміщені в капітальних будівлях, мають систему спеціальних приміщень, оснащених торгово-технологічним устатковуванням. Стаціонарна мережа функціонує у вигляді об`єктів роздрібної торгівлі - магазинів.

Згідно пункту 3.2 розділу 3 Інструкції мережа роздрібної торгівлі напівстаціонарна - сукупність об`єктів роздрібної торгівлі, які займають відокремлене приміщення, як правило, легкої конструкції без великих капітальних витрат і, як правило, не мають торгового залу для здійснення торгово-технологічних операцій з покупцями. Напівстаціонарна мережа функціонує у вигляді об`єктів роздрібної торгівлі - кіосків, яток, автозаправних станцій тощо. Кіоск, ятка враховуються як окремі об`єкти торгівлі незалежно від того, розташовані вони у будь-якому приміщенні (магазині, кінотеатрі тощо), на вулиці, ринку чи в підземному переході тощо.

На підставі пункту 3.5 розділу 3 Інструкції павільйон - різновид об`єкта роздрібної торгівлі, який розташований в споруді легкого, некапітального будівництва з невеликою торговою залою і допоміжними приміщеннями. Якщо павільйон має торговий зал з площею 20 кв. м і більше, то він ураховується як магазин, а з площею менше 20 кв. м - як кіоск. На ринках павільйон має торговий зал, місця в якому здаються в оренду підприємствам та підприємцям для здійснення діяльності з роздрібної торгівлі.

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 15-3 Закону № 481 забороняється продаж (…) алкогольних напоїв у невизначених для цього місцях торгівлі.

Як свідчать матеріали справи, за технічними характеристиками павільйон, в якому позивач здійснює підприємницьку діяльність і в якому проводилася перевірка податковим органом, розміщено на земельній ділянці у вигляді закритого тенту площею більше 20 кв. метрів.

Позивач має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 2100640 від 27.05.2021 з терміном дії до 28.05.2022 за адресою місця торгівлі алкогольними напоями: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, буд. 20, р-н озера Чисте, павільйон 20 кв. м.

Відповідно до додатку до ліцензії № 2100640 зазначене місце торгівлі обладнане касовим апаратом № .

Таким чином, павільйон, в якому позивач здійснює господарську діяльність та в якому відповідачем проводилася перевірка відповідає вимогам, визначеним Законом № 481 до місця торгівлі алкогольними напоями, а саме, - торговельна площа павільйону становить 20 кв.м; павільйон обладнаний реєстраторами розрахункових операцій; позивач має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Отже, є безпідставними доводи відповідача, що натяжний тент, в якому позивач здійснює господарську діяльність є тимчасовою спорудою, тому не є спеціально призначеним місцем торгівлі алкогольними напоями.

При цьому суд звертає увагу податкового органу, що в акті перевірки взагалі не зазначено, якому чи яким із зазначених вище критеріїв місця торгівлі відповідно до ст. 1 Закону № 481 не відповідає павільйон, в якому позивач здійснювала господарську діяльність.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність застосування до позивача штрафних санкцій за порушення ч. 1 ст. 15-3 Закону № 481.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Щодо доводів про неправильний розподіл судових витрат по справі суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи позивач звернулася до суду з позовом про скасування повідомлення-рішення від 13.07.2021 № про застосування штрафних санкцій в розмірі 23800 грн.

При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір в розмірі 2270 грн.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно підпункту 1 пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач звернулася до суду з позовом майнового характеру скасування податкового повідомлення-рішення на суму 23800 грн.

Станом на час звернення позивача з позовом до суду в 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн.

Отже, позивач повинна була сплатити судовий збір у розмірі не менше 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908 грн (2270 Х 0,4), оскільки 1% ціни позову становив 238 грн (1% від 23800 грн)

Позивач сплатила 2270 грн, тобто надмірна сплата судового збору становить 1362 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі (…) внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 908 грн.

Надміру сплачена сума судового збору в розмірі 1362 грн є підставою для повернення переплаченої суми судового збору позивачу відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, в цій частині апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині стягнення з відповідача судового збору на користь позивача.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Здійснюючі апеляційний розгляд справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права в частині визначення розміру судового збору, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги відповідача та зміну рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру судового збору, який підлягає стягненню на користь позивача.

В іншій частині рішення суду є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Таким чином зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року у справі № 360/7786/21 задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року у справі № 360/7786/21 змінити.

Абзац третій резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року у справі № 360/7786/21 викласти в наступній редакції:

"Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області (ЄРПОУ 44082150, адреса: 93401, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 72) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп."

В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року у справі № 360/7786/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 28 серпня 2023 року, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 28 серпня 2023 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв