Справа № 460/31513/22
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/31513/22 пров. № А/857/6054/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Пліша М. А.,

з участю секретаря судового засідання Єршової Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду апеляційні скарги Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне, Міністерства оборони України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у справі №460/31513/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне, Міністерства оборони України, Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення,-

суддя в 1-й інстанції Поліщук О. В.,

час ухвалення рішення 28.02.2023 року,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення 28.02.2023 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне, Міністерства оборони України, Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, в якому просив визнати протиправними дії Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне щодо надання клопотання від 05 жовтня 2021 року №2097 до виконавчого комітету Рівненської міської ради без необхідних документів для виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових; визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, оформленого протоколом від 12 листопада 2021 року №524 щодо відмови йому та членам його сім`ї у погодженні для надання постійного житла квартири АДРЕСА_1 , який перебуває на обліку у військовій частині НОМЕР_1 Рівненського гарнізону; зобов`язати Міністерство оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями прийняти рішення щодо погодження йому та членам його сім`ї у наданні постійного житла квартири АДРЕСА_1 , який перебуває на обліку у військовій частині НОМЕР_1 Рівненського гарнізону.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне щодо надання клопотання від 05 жовтня 2021 року №2097 до виконавчого комітету Рівненської міської ради без необхідних документів для виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, оформленого протоколом від 12 листопада 2021 року №524 щодо відмови ОСОБА_1 та членам його сім`ї у погодженні для надання постійного житла квартири АДРЕСА_1 , який перебуває на обліку у військовій частині НОМЕР_1 Рівненського гарнізону. Зобов`язано Міністерство оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, прийняти рішення щодо погодження ОСОБА_1 , який перебуває на обліку у військовій частині НОМЕР_1 Рівненського гарнізону, та членам його сім`ї у наданні постійного житла квартири АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідачі - Квартирно-експлуатаційний відділ м.Рівне та Міністерство оборони України оскаржили його в апеляційному порядку. Вважають, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги Квартирно-експлуатаційний відділ м.Рівне зазначає, що позивач, не дочекавшись рішення Комісії, передав виконавчий лист Рівненського міського суду у справі №569/24284/18 на виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів); вищезазначеним Відділом примусового виконання рішень винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66836878, якою зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Рівне подати протягом 10-ти робочих днів до виконавчого комітету Рівненської міської ради клопотання з необхідними документами для виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових. Таким чином, звертає увагу, що клопотання від 05 жовтня 2021 року №2097 Квартирно-експлуатаційним відділом м. Рівне подано до виконавчого комітету Рівненської міської не з власної ініціативи, а виключно за вимогою Відділу примусового виконання рішень у рамках виконавчого провадження №66836878. Крім того, зазначає, що Квартирно-експлуатаційним відділом м. Рівне вжито всіх максимальних заходів у межах виконавчого провадження №66836878, подано до виконавчого комітету Рівненської міської ради клопотання зі всіма необхідними документами разом із протоколом Комісії з контролю №524 від 12 листопада 2021 року. Ці обставини виключають будь-які протиправні дії з боку Квартирно- експлуатаційного відділу м. Рівне в частині надання клопотання від 05 жовтня 2021 року №2097 до виконавчого комітету Рівненської міської ради без необхідних документів для виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових. Зауважує, що суд першої інстанції не врахував того, що дії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне в частині виконання рішення Рівненського міського суду у справі №569/24284/18 залежать від рішення інших суб`єктів владних повноважень.

Крім того, у доводах своєї апеляційної скарги Міністерство оборони України зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми Житлового кодексу України, що визначають вимоги до житлових приміщень для постійного проживання. Відповідно до Інструкції з організації на Комісію з контролю покладено завдання щодо контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями; перевірки законності взяття та перебування на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання. З метою виконання визначених завдань Комісія з контролю має право приймати рішення щодо погодження (або непогодження) рішень житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій) з вищевказаних питань. У разі непогодження рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) Комісія з контролю повертає документи на доопрацювання із відповідним обґрунтуванням. Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом, який підписується членами комісії, що були присутні на засіданні житлової комісії, та затверджується головою Комісії з контролю (пункт 11 розділу II Інструкції). Вказує, що зі спірного протоколу від 12 листопада 2021 року №524 вбачається, що Комісією з контролю відмовлено у погодженні рішення про надання житла для постійного проживання (шляхом виключення його з числа службового житла Міноборони) військовослужбовцям Рівненського гарнізону, зокрема позивачу, із зауваженням, що житлова площа не відповідає встановленим нормам на одну особу. Звертає увагу, що відповідно до Житлового кодексу України, пункту 11 Порядку № 1081, пункту 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 №37 зміна статусу жилого приміщення та виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно- експлуатаційного органу. Сам по собі факт проживання у законному порядку в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих примирень з числа службових. Крім того, покликається на відсутність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. З врахуванням наведеного просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відзиви на апеляційні скарги, в яких зазначає, що у цій справі спір не стосується питання надання житлового приміщення, оскільки це питання вже вирішено у 2016 році , що встановлено судовими рішеннями у справах №569/24284/18, №569/12611/19, №569/10449/21. Вказує, що предметом спору є зміна статусу житла, яке йому надане і у якому він проживає з сім`єю у законному порядку та не пов`язане із заселенням жильців у це житло. Звертає увагу, що надання йому житлового приміщення здійснено згідно з: протоколом засідання Комісії з контролю від 12.02.2016 № 31, наказу командувача військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 18.02.2016 №99, рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 17.05.2016 №53, службового ордеру на житлове приміщення від 20.05.2016 №7238. У подальшому йому надано право на виключення цього житла з числа службового: протоколом засідання житлової комісії Рівненського гарнізону від 07.05.2018 №65, протокол засідання об`єднаної житлової комісії від 27.01.2021 №31, наказом командувача військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 02.02.2021 №56, протокол засідання об`єднаної житлової комісії від 25.11.2021 №45, наказом командувача військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 07.12.2021 №616. Звертає увагу, що житлове приміщення, надано позивачу та членам його сім`ї, житловою площею 60,0 м.кв., як службового житла, що відбулося 20.05.2016 згідно з абзацом 1 та 3 ч.І ст.12 Закону № 2011-ХІ, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених ЖК, відповідно з дотриманням положень ст.47, 48 та 50 цього Кодексу. Крім того, зазначає, що КЕВ м. Рівне вчиняє лише свідомі перешкоди у реалізації права на житло, що встановлено і рішенням суду у справі №569/10449/21, цим рішенням встановлено, зокрема, що КЕВ м. Рівне не виконало розпорядження заступника Міністра оборони України від 08.04.2020 №303/4/647, яким було зобов`язано зняти з обліку осіб, які звільненні з військової служби до 01.04.2020, що забезпечені службовим житлом. Однак його продовжують тримати на обліку осіб, що потребує отримання житла і на даний час. Таким чином, вважає, що доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача (апелянта Міністерства оборони України) Лесик-Гошко О.Є. у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Решта учасників справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у спосіб передбачений нормами КАС України, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг та відзив на апеляційні скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18 лютого 2016 року №99 надано встановленим порядком двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 житловою площею 60,0 м.кв. старшому офіцеру відділу напрямків управління територіальної оборони управління оперативного командування Захід підполковнику ОСОБА_1 на склад сім`ї 5 осіб (він, дружина, син, дві дочки). Вказаний наказ погоджено рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 17 травня 2016 року №53.

Виконавчим комітетом Рівненської міської ради ОСОБА_1 20 травня 2016 року видано ордер №7238 на житлове приміщення - квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з наказом командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21 вересня 2017 року № 215 підполковника ОСОБА_1 , який знаходиться поза штатом управління оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільненого з військової служби наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 13 вересня 2017 року №318 відповідно до частини шостої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, з урахуванням вимог частини восьмої цієї ж статті у запас за пунктом б (за станом здоров`я), вважати, що справи та посаду здав, з урахуванням наданої при звільненні другої частини щорічної основної відпустки за 2017 рік строком на 6 діб з 22 вересня по 27 вересня 2017 року виключити із списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення й направити для зарахування на військовий облік до Рівненського ОМВК Рівненської області.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 березня 2021 року в цивільній справі №569/24284/18, з урахуванням виправлення описки згідно з ухвалою від 27 серпня 2021 року: визнано дії об`єднаної житлової комісії в особі військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_4 , Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне, 111РАСт, Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України щодо відмови та у неприйнятті рішень щодо підполковника запасу ОСОБА_1 для виключення квартири за адресою: АДРЕСА_2 з числа службових - незаконними; зобов`язано об`єднану житлову комісію в особі військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_4 , Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне, 111РАСт, Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 від 09.11.2017 вхідний № 1923, провести оформлення документів та подати на розгляд на Комісію з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних сил України облікову житлову справу ОСОБА_1 та список квартири за адресою: АДРЕСА_2 , для виключення з числа службового житла Міністерства оборони України; зобов`язано квартирно-експлуатаційний відділ м.Рівне подати до виконавчого комітету Рівненської міської ради клопотання з необхідними документами для виключення квартири за адресою: АДРЕСА_2 з числа службових.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 31 серпня 2021 року.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 грудня 2021 року замінено у виконавчому листі №569/24284/18 від 17 вересня 2021 року боржника Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України на його правонаступника Міністерство оборони України.

25 листопада 2021 року Об`єднаною житловою комісією військових частин НОМЕР_1 , А0796В, НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , 111 розрахунково-аналітичної станції, квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне, на виконання судового рішення у справі № 569/24284/18, розглянуто заяву ОСОБА_1 від 09 листопада 2017 року за вхідним №1923 та прийнято рішення, оформлене протоколом №45, погодити надання ОСОБА_1 право на виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових та надати її ОСОБА_1 , на квартирному обліку в загальній черзі з 15 липня 1998 року, першочерговій черзі з 05 листопада 2012 року, позачерговій черзі з 27 жовтня 2017 року, на склад сім`ї 5 (п`ять) осіб, а саме: ОСОБА_1 , дружина - ОСОБА_2 , 1984 року народження, син ОСОБА_3 , 2008 року народження, донька ОСОБА_4 , 2011 року народження, донька ОСОБА_5 , 2012 року народження, у постійне користування, зі зняттям з квартирного обліку.

Наказом командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07 грудня 2021 року №616, затверджено рішення від 25 листопада 2021 року Об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , 111 розрахунково-аналітичної станції, квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне, оформлене протоколом № 45.

Супровідним листом від 13 вересня 2021 року №1924 Квартирно-експлуатаційний відділ м.Рівне надіслав начальнику Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України Списки надання житлової площі для постійного проживання шляхом виключення квартири із числа службової військовослужбовця запасу ОСОБА_1 та облікову справу підполковника запасу ОСОБА_1

12 листопада 2021 року Комісією з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України членів їх сімей жилими приміщеннями прийнято рішення, оформлене протоколом №524, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні житла для постійного проживання шляхом виключення з числа службового житла Міністерства оборони України зі зняттям з квартирного обліку із зауваженням Житлова площа не відповідає встановленим нормам на одну особу.

Крім того, відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області 15 вересня 2021 року відкрито виконавче провадження №66836878 з примусового виконання на підставі виконавчого листа судового рішення в цивільній справі №569/24284/18, боржником у якому є Квартирно-експлуатаційний відділ м.Рівне.

19 жовтня 2021 року заступником начальника відділу органу державної виконавчої служби у виконавчому провадженні №66836878 на адресу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне надіслано вимогу про виконання рішення в цивільній справі №569/24284/18 та надання інформації про таке виконання до 01 грудня 2021 року.

Листом від 05 жовтня 2021 року №2097 на адресу Рівненського міського голови, Квартирно-експлуатаційний відділ м.Рівне, на виконання судового рішення у справі № 569/24284/18, просив виключити з числа службових квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з двох кімнат, та надати її для постійного проживання військовослужбовцю запасу ОСОБА_1 , який в ній проживає складом сім`ї 5 осіб (він, дружина, син - 2008 р.н., дочка - 2011 р.н., дочка - 2012 р.н.). Лист містить покликання на додаток необхідні документи на 16 аркушах.

Виконавчий комітет Рівненської міської ради листом від 22 листопада 2021 року повідомив позивача про те, що питання виключення з числа службового житла квартири АДРЕСА_1 на розгляд не виносилося, оскільки у наданих Квартирно-експлуатаційним відділом м.Рівне документах відсутнє погодження Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України.

Не погоджуючись з такими діями відповідачів та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з адміністративним позовом у суд.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, оформленого протоколом від 12 листопада 2021 року №524 щодо відмови ОСОБА_1 та членам його сім`ї у погодженні для надання постійного житла квартири АДРЕСА_1 , який перебуває на обліку у військовій частині НОМЕР_1 Рівненського гарнізону, є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки оскаржуване рішення стосується надання позивачу житла, в якому він у законному порядку проживає з 2016 року, в постійне користування у спосіб зміни його статусу, а саме: виключення з числа службового та таке не пов`язане із заселенням жильців у це житло, тому покликання відповідача на порушення вимог ч.2 ст.50 ЖК України як на законну підставу прийняття оскаржуваного рішення є протиправними. Крім того, будучи зобов`язаним згідно з рішенням у справі №569/24284/18 подати до виконавчого комітету Рівненської міської ради клопотання з необхідними документами для виключення квартири за адресою: АДРЕСА_2 з числа службових, Квартирно-експлуатаційний відділ м.Рівне мав подати такі документи в обсязі та згідно з вимогами п.7 розділу VII Інструкції № 380, а саме: облікову справу ОСОБА_1 разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу об`єднаної житлової комісії, витяг із наказу командира військової частини про надання позивачу житлового приміщення для постійного проживання. Оскільки ні судове рішення у справі № 569/24284/18, ні вимоги Інструкції №380 при оформленні та поданні відповідачем 1 клопотання від 05 жовтня 2021 року на адресу виконавчого комітету Рівненської міської ради дотримані не були, тому дії Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне є протиправними, і з метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати Міністерство оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, прийняти рішення щодо погодження ОСОБА_1 , який перебуває на обліку у військовій частині НОМЕР_1 Рівненського гарнізону, та членам його сім`ї у наданні постійного житла квартири АДРЕСА_1 .

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Питання надання військовослужбовцям, зокрема, і колишнім, постійного житла шляхом його виключення з числа службового врегульовано Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей №2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-XI), Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2006 №1081 (далі - Порядок №1081) та Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.07.2018 №380, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.09.2018 №1020/32472 (далі - Інструкція № 380).

Так, абз.1 ч.1 ст.12 Закону №2011-XI передбачає, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За змістом абз.3 ч.1 ст.12 Закону №2011-XI військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Відповідно до абз.4 ч.1 ст.12 Закону №2011-XII військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Згідно з ч.8 ст.12 Закону військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, у разі звільнення з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, а також звільнені з військової служби особи, які стали особами з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, мають право на безоплатне одержання у приватну власність жилого приміщення, яке вони займають у будинках державного житлового фонду.

За змістом ч.9 ст.12 Закону №2011-XII військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.

Відповідно до п.11 Порядку №1081 житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень. Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частин та квартирно-експлуатаційного органу.

Згідно з п.9 розділу ІІ Інструкції №380 з метою здійснення контролю за організацією забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства оборони України утворюється комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

За змістом п.10 розділу ІІ Інструкції № 380 основними завданнями Комісії з контролю є: контроль за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями; контроль за правильністю призначення виплат військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення; перевірка законності взяття та перебування на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.

Пункт 11 розділу ІІ Інструкції №380 передбачає, що комісія з контролю відповідно до визначених завдань має право приймати рішення щодо: погодження рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) про надання військовослужбовцям та членам їх сімей жилої площі для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення; погодження рішення житлової комісії військової частини про надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень; перегляду раніше прийнятих рішень Комісії з контролю.

У разі непогодження рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) Комісія з контролю повертає документи на доопрацювання із відповідним обґрунтуванням.

Відповідно до п.10 розділу VII Інструкції №380 військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.

Згідно з п.3 розділу VII Інструкції № 380 для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців. Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання. Затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднана житлова комісія) разом з обліковою справою направляєься військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

За змістом п.4 розділу VII Інструкції № 380 на підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі Список надання постійного житла) (додаток 23). Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (обґєднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.

Пункт 5 розділу VII Інструкції №380 передбачає, що для розгляду Списку надання постійного житла Комісією з контролю на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (обґєднаних житлових комісій). За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про: погодження надання постійного житла; відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови.

Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом. У разі прийняття Комісією з контролю рішення щодо відмови в погодженні надання постійного житла воно підлягає новому розподілу у встановленому цієї Інструкцією порядку протягом одного місяця та є підставою для скасування наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання. Рішення комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, військовими комісаріатами та військовими частинами.

Відповідно до п.6 розділу VII Інструкції №380 ГКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує Список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків).

Згідно з п.7 розділу VII Інструкції №380 затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення. До виконавчих органів районної, міської, районної в місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає облікову справу військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

За змістом ст.47 ЖК України норма жилої площі в Україні встановлюється у розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу.

Ч.1 ст.48 ЖК України передбачає, що жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України.

Відповідно до ч.1,2 ст.50 ЖК України жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. При наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев`ять років, крім подружжя.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення від 12 листопада 2021 року Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, то колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи стверджується, що відповідно до наказу командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18 лютого 2016 року №99, рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 17 травня 2016 року №53 та виданого позивачу ордеру №7238 від 20 травня 2016 року на житлове приміщення, ОСОБА_1 та членам його сім`ї надано спірну квартиру житловою площею 60,0 м.кв. як службове житло у 2016 році згідно з абз.1 та 3 ч.1 ст.12 Закону №2011-XI, тобто у межах норм і відповідно до вимог, встановлених ЖК України, а отже і з дотриманням положень статей 47, 48 та 50 цього Кодексу.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, доказів протиправності вказаних наказу та рішення та/або недійсності ордеру матеріали справи не містять.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.48 ЖК України позивачу з урахуванням кількості членів його сім`ї (5 осіб) та норми жилої площі у розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу, загальна жила площа у межах якої підлягало наданню жиле приміщення складає 68,25 м.кв., однак враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 надано квартиру жилою площею 60,0 м.кв., тобто менше, ніж гранична норма 68,25 м.кв., на час спору жила площа наданої позивачу квартири не збільшилася, а склад його сім`ї залишився незмінним, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність доводів апелянта щодо невідповідності житлової площі встановленим нормам на одну особу.

Крім того, предметом оскаржуваного рішення є зміна статусу житла, в якому він з сім`єю проживає, тому доводи апелянта про порушення вимог ч.2 ст.50 ЖК України, як на законну підставу прийняття оскаржуваного рішення, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки спірні правовідносини не пов`язані із заселенням у житлове приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою прийняття Комісією з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України членів їх сімей жилими приміщеннями рішення 12 листопада 2021 року, яке оформлене протоколом №524 про відмову позивачу у наданні житла для постійного проживання шляхом виключення з числа службового житла Міністерства оборони України зі зняттям з квартирного обліку було те, що житлова площа не відповідає встановленим нормам на одну особу (а.с.25, том 1).

Разом з тим, як правильно зазначив суд першої інстанції, на жодні інші підстави прийняття оскаржуваного рішення, крім порушення ст.48, 50 ЖК України відповідач не покликався, а тому законні підстави для прийняття рішення про відмову в наданні позивачу житла для постійного проживання шляхом його виключення з числа службового житла Міністерства оборони України відсутні.

При цьому, умови виключення житла, яким забезпечені військовослужбовці, з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання, визначені п.10 VII Інструкції №380 та передбачають наявність вислуги на військовій службі 20 років і більше та перебування на обліку.

Матеріалами справи ці дві умови підтверджуються, доказів на спростування цих обставин матеріали справи не містять.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правильно звернув увагу на ту обставину, що зі змісту рішення у справі №569/24284/18 вбачається, що судом визнано незаконними дії відповідачів не лише у частині неприйняття ними рішень, а й у частині відмов у наданні житла для постійного проживання шляхом виключення з числа службового житла Міністерства оборони України квартири за адресою: АДРЕСА_2 , порядок якого визначено Інструкцією №380 та зобов`язав квартирно-експлуатаційний відділ м.Рівне подати до виконавчого комітету Рівненської міської ради клопотання з необхідними документами для виключення квартири з числа службових, що згідно з п.7 розділу VII Інструкції №380, є завершальною стадією процедури виключення квартири з числа службових, якій передує розгляд цього питання в Міністерстві оборони України.

Крім того, зі змісту п.11 розділу ІІ та п.5 розділу VII Інструкції №380 до повноважень Комісії з контролю за результатами розгляду Списку надання постійного житла відноситься прийняття одного з рішень: погодження надання постійного житла; відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що визнаючи протиправним та скасовуючи рішення Комісії від 12 листопада 2021 року, за встановлених обставин у відповідача були відсутні підстави для відмови у погодженні ОСОБА_1 надання постійного житла, і, як наслідок, прийняття будь-якого іншого рішення, ніж позитивного для позивача, тому підставним є зобов`язання Міністерства оборони України вчинити дії, спрямовані на ефективне відновлення порушених прав та інтересів позивача шляхом.

Матеріалами справи стверджується і не заперечується сторонами та обставина, що до Квартирно-експлуатаційний відділ м.Рівне на адресу виконавчого комітету Рівненської міської ради до клопотання від 05 жовтня 2021 року не долучав витяг із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, який, як правильно встановлено судом, щодо ОСОБА_1 ні станом на момент подання клопотання, ні у подальшому погоджений не був.

Колегія суддів звертає увагу, що рішенням суду у справі №569/24284/18 Квартирно-експлуатаційний відділ м.Рівне зобов`язано подати до виконавчого комітету Рівненської міської ради клопотання з необхідними документами для виключення квартири за адресою: АДРЕСА_2 з числа службових, разом з тим, таких дій не вчинив.

Крім того, доводи Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне про подання до виконавчого комітету Рівненської міської ради вищевказаного клопотання від 05 жовтня 2021 року без витягу із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України у якості вимушеної дії на виконання вимог державного виконавця, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такі гуртуються на довільному трактуванні правових норм.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, оформленого протоколом від 12 листопада 2021 року №524 щодо відмови ОСОБА_1 та членам його сім`ї у погодженні для надання постійного житла квартири АДРЕСА_1 , який перебуває на обліку у військовій частині НОМЕР_1 Рівненського гарнізону є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки оскаржуване рішення стосується надання позивачу житла, в якому він у законному порядку проживає з 2016 року, в постійне користування у спосіб зміни його статусу, а саме: виключення з числа службового та таке не пов`язане із заселенням жильців у це житло, тому покликання відповідача на порушення вимог ч.2 ст.50 ЖК України як на законну підставу прийняття оскаржуваного рішення є протиправними. Крім того, будучи зобов`язаним згідно з рішенням у справі №569/24284/18 подати до виконавчого комітету Рівненської міської ради клопотання з необхідними документами для виключення квартири за адресою: АДРЕСА_2 з числа службових, Квартирно-експлуатаційний відділ м.Рівне мав подати такі документи в обсязі та згідно з вимогами п.7 розділу VII Інструкції № 380, а саме: облікову справу ОСОБА_1 разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу об`єднаної житлової комісії, витяг із наказу командира військової частини про надання позивачу житлового приміщення для постійного проживання.Оскільки ні судове рішення у справі № 569/24284/18, ні вимоги Інструкції №380, при оформленні та поданні відповідачем 1 клопотання від 05 жовтня 2021 року на адресу виконавчого комітету Рівненської міської ради дотримані не були, тому дії Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне є протиправними, і з метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати Міністерство оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, прийняти рішення щодо погодження ОСОБА_1 , який перебуває на обліку у військовій частині НОМЕР_1 Рівненського гарнізону, та членам його сім`ї у наданні постійного житла квартири АДРЕСА_1 .

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то колегія суддів вважає, що, вирішуючи питання щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції правильно з враховуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, ступеня складності предмета спору, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг, задоволив частково заяву позивача та стягнув за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судові витрати на професійну правничу допомогу відповідно до задоволених позовних вимог у розмірі 3000,00 грн з Міністерства оборони України, а також у розмірі 1500,00 грн з Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне.

У частині доводів апелянта щодо помилкового поновлення строку звернення з позовом в суд, то колегія суддів такі відхиляє та погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на момент первинного звернення до суду за правилами цивільного судочинства з вказаним позовом позивач керувався правовими висновками, де вказані спори розглядалися у порядку цивільного судочинства, однак у ході розгляду вказаного спору Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків щодо розгляду таких спорів за правилами цивільного судочинства, а тому у зв`язку з наявністю ухвали Рівненського міського суду від 07 липня 2022 року про закриття провадження у справі №569/24738/21 за п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, залишеною без змін Рівненським апеляційним судом, не поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом поставить під загрозу сутність гарантованих Конвенцією прав позивача на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачами в апеляційних скаргах обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Крім того, позивач у судовому засіданні подав клопотання про стягнення витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

П.2 ч.3 ст.132 КАС України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду.

На підтвердження понесених судових витрат ОСОБА_1 долучив проїзний документ серії НД №046652 на суму 129,82 грн.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про стягнення витрат пов`язаних із прибуттям до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне, Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у справі №460/31513/22 без змін.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне, Міністерства оборони України солідарно на користь ОСОБА_1 понесені витрати пов`язаних із переїздом до іншого населеного пункту у розмірі 129,82 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 28 серпня 2023 року.