Справа № 520/6945/23
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

29 серпня 2023 р. справа № 520/6945/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Велотрейд" до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Велотрейд" (далі за текстом - заявник, платник, ТОВ, Товариство) у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправним та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці Державної митної служби України від № UA 500130/2023/000024/2 від 28.02.2023 року; 2) визнання протиправним та скасування Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Державної митної служби України №UA500130/2023/000063 від 27.02.2023 року.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що правильно визначив митну вартість предмету імпорту за ціною договору. Стверджував, що усі документи були складені належно та повно підтверджували митну вартість товару, заперечував правомірність виникнення підстав для сумнівів у правильності розрахунків. Наголошував на відсутності підстав для збільшення митної вартості товару.

Відповідач, Одеська митниця (далі за текстом - адміністративний орган, владний суб`єкт, контролюючий орган, Митниця) з поданим позовом не погодився.

Підставами заперечень проти позову є доводи про те, що подані до митного оформлення документи викликали сумнів у правильності самостійного визначення платником митної вартості. Стверджував, що у зв`язку з ненаданням витребуваних документів Митницею правомірно були винесені власні рішення про збільшення митної вартості товару - предмету імпорту та відмову в оформленні поданих платником ВМД через заниження показника митної вартості товару.

У відповіді на відзив позивач підтримав свою правову позицію, викладену в позовній заяві, посилався на необґрунтованість доводів відповідача та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

За таких обставин, суд не вбачає перешкод у вирішенні спору по суті, адже учасниками справи у прийнятні поза розумним сумнівом строки були реалізовані права на подачу відповідних процесуальних документів.

Суд, вивчивши доводи позову, відзиву на позов та відповіді на відзив, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

27.02.2023 року заявник під час здійснення імпорту до України товару у межах укладеного з резидентом Китайської Народної Республіки - CDC BIKES CO LIMITED (Китай) зовнішньоекономічного контракту №25/10-2022 від 25.10.2022р. в особі декларанта (ФОП ОСОБА_1 ) склав і подав до відділу митного оформлення Одеської митниці електронну митну декларацію: №23UA67U6 від 27.02.2023 року на частини і комплектуючі велосипеда, до якої були додані документи зазначені в графі 44 МД.

За результатом вивчення поданих документів митним органом винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2023/000063 від 27.02.2023 року з зазначенням про те, що під час проведення часткового митного огляду в оглянутих місцях товар візуально відповідає заявленому у МД, однак на товарі №1 «Частини гальмівної системи велосипеда: гальмівні колодки BRS -015:-4800пар…Торгівельна марка: нема даних «присутня торгівельна марка «RISK», яка не зазначена у митній декларації.

28.02.2023 року заявником відкореговані дані у поданій митній декларації №23UA67U6 від 27.02.2023 року та складено і подано в особі декларанта (ФОП ОСОБА_1 ) до відділу митного оформлення Одеської митниці нову електронну митну декларацію: №23UA48U0, яка прийнята до оформлення 28.02.2023р., на частини і комплектуючі велосипеда (далі по тексту - товар).

У цій декларації заявник в особі декларанта визначив митну вартість товару за першим методом (за ціною договору) на рівні 71922,62 дол. США + транспортні витрати (разом 2.841.742,71 грн. по курсу 36,5686 грн.).

До декларації №23UA48U0 від 28.02.2023р. були додані документи зазначені в графі 44 МД: Контракт № 25/10-2022 від 25.10.2022 року ТОВ «Велотрейд» та CDC BIKES CO LIMITED (Китай); Інвойс № CDC-9294 від 26.12.2022 року на загальну суму 71 922,62 доларів США; Пакувальний лист від 26.12.2022 року; Копія Договору № 204018-119 від 04.01.2018 транспортного експедирування, укладеного між ТОВ «Хіллдом Логістікс» та ТОВ «Велотрейд»; Рахунок на оплату № 739 від 20 лютого 2023 року ТОВ «Хіллдом Логістікс» щодо морського фрахту по 2-м контейнерам EGHU8496498, EMCU8413585; Рахунок на оплату № 769 від 22 лютого 2023 року ТОВ «Хіллдом Логістікс» щодо контейнеру EMCU8413585; Довідка про транспортні витрати № 2202-5 від 22 лютого 2023 року ТОВ «Хіллдом Логістікс»; Коносамент (Bill of lading) № 10 від 09.01.2023; Коносамент (Bill of lading) № UTRUST23010216 від 09.01.2023; Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 22.02.2023; Декларація про походження товару № CDC-9294 від 26.12.2022 року; Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №23UA67U6 від 27.02.2023 року; Акт про проведення огляду товарів №23UA67U6 від 28.02.2023 року; Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2023/000063 від 27.02.2023 року; Договір про надання послуг митного брокера з ФОП ОСОБА_1 ; Копія митної декларації країни відправлення № 60038979 від 06.01.2023; Сертифікат CCPIT № 234403A0/004792 від 17.01.2023, виданого ССРІТ/ ССООІС Республікою КНР на англійській мові та китайській мові; Звіт про оцінку майна 27/02/2023/02 від 27.02.2023 Регіонального торгівельно-виробничим підприємства «Гранід» у формі ТОВ.

Вказані обставини відповідачем не спростовані.

Під час вивчення цих документів, порівнянні задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, оформлених митницями ДМС України раніше, Митницею було виявлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту, а саме:

1) згідно п.3.8. зовнішньоекономічного договору (контракту) від 25.10.2022 №25/10-2022 «У вартість товару включається вартість упаковки, наклеювання етикеток...», проте, у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі (інвойсі) від 26.12.2022 № CDC-9294 відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) у наданому до митного оформлення лінійному коносаменті від 09.01.2023 № 10 зазначено умови «Freight prepaid» (фрахт сплачено в порту навантаження), а у сервісному коносаменті на дану партію товару від 09.01.2023 № UTRUST23010216 зазначено відмінні умови «Freight collect» (фрахт сплачується в порту призначення вантажоодержувачем);

3) у поданих до митного оформлення документах взаєморозташування печатки, підпису та прізвища посадової особи банку мають ідентичне розташування, нахил тощо. Печатка, підпис та прізвище посадової особи банку легко виділяються та копіюються в будь-яке інше місце, що може свідчити про ознаки підробки банківських платіжних документів;

4) декларація країни відправлення № 60038979 датується 06.01.2023 (дата подання), а у відповідній графі цього документу наведено номер товаро-супровідного документу - коносаменту № 10 який видано лише 09.01.2023. Дата експорту в декларації країни відправлення не зазначена. Існує ймовірність у підробці цього документу.

Тому адміністративним органом була застосована процедура консультацій з приводу рівня митної вартості товару, про що зазначено Митницею у відзиві на позов.

Декларантом підприємства 28.02.2023р. було надіслано додаткові документи: Звіт про оцінку майна 27/02/2023/02 від 27.02.2023 та повідомлено про направлення до Митниці усі можливі документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а саме: експортна декларація відправника, інвойс виробника, завірений торгово-промисловою палатою Китаю, документи, що підтверджують вартість витрат транспортування товару (рахунок, довідка), звіт експерта про вартісні характеристики товару, прямий зовнішньоекономічний контракт з виробником товару, судові рішення, що ухвалені на користь ТОВ про скасування рішень про коригування митної вартості товару. Більше ніяких документів надати немає можливості.

28.02.2023р. Митницею було прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2023/000024/2 від 28.02.2023 року, яким унаслідок застосування резервного - другорядного методу визначення митної вартості заявлених товарів було визначено митну вартість товарів на рівні 70.636,09 дол. США з транспортними витратами (по курсу 36,5686 грн.); додатково нараховано мито та ПДВ на суми коригування у загальному розмірі 286651,21 грн., з яких мито складає 88929,13 грн., ПДВ - 197722,08 грн.

У відзиві на позов відповідачем зазначено, що при прийнятті Митницею вказаного вище рішення про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію щодо товарів, що містяться в ціновій базі ЄАІС Держмитслужби, митне оформлення яких вже здійснено, аналіз якої показав, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів за фактами митних оформлень митницями України був значно вищим, ніж заявлений, а саме: по товару №1 - 5,0100 дол.США/кг (МД від 02.02.2023 №UA504080/2023/522); по товару №3 - 5,0101 дол.США/кг (МД від 21.01.2023 №UA504080/2023/276); по товару №4 - 5,0200 дол.США/кг (28.01.2023 №UA500020/2023/1263); по товару №6 - 5,0100 с/кг (МД від 17.01.2023 №UA504080/2023/219); по товару №7 - 5,0100 дол.США/кг (МД від 02.02.2023 №UA504080/2023/522); по товару №8 - 5,0101 дол.США/кг (МД від 11.02.2023 №UA408020/2023/10811); по товару №9 - 5,0200 дол.США/кг (МД від 03.12.2022 №UA500420/2022/5688); по товару №11 - 5,0100 дол.США/кг (МД від 19.02.2023 №UA500420/2023/833); по товару №12 - 5,0100 дол.США/кг, 1,6032 дол.США/шт (МД від 17.01.2023 №UA504080/2023/219); по товару №13 - 2,0201 дол.США/кг, 1,0784 дол.США/шт (МД від 10.02.2023 №UA205170/2023/3332); по товару №14 - 5,0101 дол.США/кг (МД від 21.01.2023 №UA504080/2023/276); по товару №15 - 2,1703 дол.США/кг (МД від 06.02.2023 №UA500130/2023/2646); по товару №16 - 5,0201 дол.США/кг, 14,3250 дол.США/шт (МД від 06.01.2023 № UA500500/2023/422).

Отже, юридичною підставою для прийняття оскарженого рішення владний суб`єкт обрав положення ст.ст. 54, 55, 57, 58, 59 Митного кодексу України, а фактичною підставою слугувало судження суб`єкта владних повноважень про спрацювання модуля АСАУР, недостатність поданих документів для визначення складових митної вартості, розбіжності в ціновій інформації щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

У подальшому, з підстав прийняття оскарженого рішення, Митницею було прийняте рішення у формі Картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2023/000063.

Заявник виконав владні вимоги Митниці і з метою уникнення простою подав нову митну декларацію №23UА62U5 від 28.02.2023р., де зазначив обчислений Митницею показник митної вартості товару.

Проте, не погодившись із цими рішеннями Митниці, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених судом обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Частиною 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зміст та обсяг повноважень митниць на перевірку правильності визначення платниками податків митної вартості товару в операціях з імпорту до України, а також приводи, способи та порядок реалізації таких повноважень унормовані приписами Митного кодексу України.

Так, згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.53 названого кодексу у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 1 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

У силу ч.3 ст.53 Митного кодексу України підставами для видання митним органом письмової вимоги про подання платником додаткових документів є: 1) розбіжності у вже наданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; 2) наявність ознаки підробки поданих документів; 3) відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Окрім того, у силу ч.4 ст.53 названого кодексу обґрунтоване припущення Митниці про існування взаємозв`язку між продавцем і покупцем дозволяє додатково витребувати інформацію, зокрема, про вартість товару в звичайних умовах.

Таким чином, у порядку ч.1 ст.54 Митного кодексу України владним суб`єктом здійснюється контроль за правильністю самостійно обчисленого платником податків показника митної вартості товару, зокрема, у спосіб згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України та згідно з ч.4 ст.53 Митного кодексу України.

Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що відповідно до ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч.2 ст.57); кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч.3 ст.57); застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57); у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу (ч. 5 ст. 57); при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6 ст. 57); методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 7 ст. 57); у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу (ч. 8 ст. 57).

Правила визначення митної вартості за ціною договору викладені законодавцем в ст.58 Митного кодексу України, згідно з ч. 4 якої митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

При цьому, у силу п.п.5, 6, 7 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, 1) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 2) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 3) витрати на страхування цих товарів.

Згідно з ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Вирішуючи спір по суті, суд бере до уваги приписи ч.3 ст.54 Митного кодексу України, де указано, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.55 цього ж кодексу рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Таким чином, у порядку ч.1 ст.55 Митного кодексу України владний орган - Митниця - приймає власне рішення про визначення митної вартості товару і у силу ч.2 ст.2 КАС України дане рішення повинно бути обґрунтовано належними юридичними і фактичними мотивами, до яких не належить неправильність первісного визначення митної вартості товару платником, адже ця подія є виключно приводом для розгляду питання, а не єдиною і достатньою підставою для прийняття остаточного управлінського рішення.

За правилами ст.64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч.1 ст.64); Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (ч.2 ст.64).

Отже, відсутність підстав для визнання митної вартості товару, розрахованої самостійно платником чи декларантом, не означає виникнення безумовної підстави для визначення такої митної вартості Митницею без дотримання усіх юридично значимих факторів.

До таких факторів законодавцем віднесені і параметри, згадані у положеннях ст.60 Митного кодексу України, де, зокрема, указано, що під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними (ч.2 ст.60); Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку (ч.3 ст.60); Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (ч.4 ст.60); У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена (ч.5 ст.60).

Ані текст рішення Митниці про коригування митної вартості товару, ані текст заперечень проти позову не містять жодних відомостей про подібність товару за поданою заявником через декларанта митною декларацією з МД від 02.02.2023 №UA504080/2023/522, МД від 21.01.2023 №UA504080/2023/276, МД від 28.01.2023 №UA500020/2023/1263, МД від 17.01.2023 №UA504080/2023/219, МД від 02.02.2023 №UA504080/2023/522, МД від 11.02.2023 №UA408020/2023/10811, МД від 03.12.2022 №UA500420/2022/5688, МД від 19.02.2023 №UA500420/2023/833, МД від 17.01.2023 №UA504080/2023/219, МД від 10.02.2023 №UA205170/2023/3332, МД від 21.01.2023 №UA504080/2023/276, МД від 06.02.2023 №UA500130/2023/2646, МД від 06.01.2023 № UA500500/2023/422, та про схожість умов поставок.

Між тим, відсутність доведеного поза розумним сумнівом факту подібності товару та умов імпорту не дозволяє використовувати рівні показники митної вартості товару.

Наведене підтверджується змістом Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів (затверджені наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012р. за №883/21195; далі за текстом - Правила №598), позаяк у графі 33 рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Проте, текст оскаржуваного рішення про коригування митної вартості не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо.

Застосування Митницею з причини спрацювання модуля АСАУР ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України суд вважає необґрунтованим, позаяк самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Проте, у спірних правовідносинах, як з`ясовано судом, Митницею такого порівняння зроблено не було. Таких доказів матеріали справи не містять.

При цьому, суд враховує наступні висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 21.12.2018 у справі №815/228/176 "наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку".

У постанові Верховного Суду від 21.08.2018 у справі №804/1755/17 міститься висновок, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

У силу правового висновку Верховного Суду від 17.01.2022р. у справі №520/2000/19: 1) обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті; 2) декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 Митного кодексу України; 3) контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає контролюючому органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару; 4) сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено; 5) повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 Митного кодексу України документів; 6) ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації (постанова Верховного Суду від 27.03.2020р. у справі №540/2605/18, постанова Верховного Суду від 06.05.2020р. у справі №140/1713/19); 7) у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу - рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей, визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як: за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, за резервним методом (постанова Верховного Суду у постанові від 05.02.2019р. у справі №816/1199/15-a).

Також, у силу правового висновку Верховного Суду від 13.01.2022р. у справі №520/11061/2020: 1) недоведення ознак подібності товарів та умов імпорту не дозволяє прирівнювати показники митної вартості таких товарів, що узгоджується із висновками постанови Верховного Суду від 21.08.2018р. у справі №804/1755/17 та від 25.05.2021р. у справі №520/10386/2020; 2) резервний метод повинен ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях і це обґрунтування повинне бути підтвердженим в рішенні про коригування митної вартості; 3) до кола юридично значимих факторів належать як обчислення митної вартості окремої одиниці товару, так і обчислення митної вартості одного кілограма товару; 4) наявність певних незначних недоліків (технічних помилок, розбіжностей) у документах, наданих на підтвердження митної вартості товару, не повинно розцінюватись як обставина, яка виключає можливість врахування таких документів для митного оформлення товару, та не є самостійною підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у них міститься, якщо за результатами дослідження інших даних у наданих декларантом документах, можна достовірно визначити митну вартість товару; 5) суб`єкт владних повноважень, як учасник процесу, безперечно, має право наводити відповідні аргументи й надавати наявні у його розпорядженні докази на їх спростування, і такі докази повинні отримати правову оцінку під час судового розгляду справи, однак ці аргументи повинні бути наведені у спірному рішенні та бути покладені в його основу суб`єктом владних повноважень, натомість - використання суб`єктом владних повноважень цих аргументів виключно у ході розгляду справи не відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України.

В свою чергу, до суду документів, котрі б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, подано не було.

А відтак, висновок митниці про можливість визначення митної вартості оцінюваних товарів на рівні митної вартості раніше імпортованих товарів є недоведеним за правилами ч.2 ст.77 КАС України через відсутність доказів відповідності оцінюваних товарів раніше імпортованим.

Щодо твердження відповідача про відсутність даних щодо вартості упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних із пакуванням, суд зазначає, що декларантом до митного оформлення подавався Договір поставки від 25.10.2022року №25/10-2022.

Так, відповідно до п. 3.8 Договору поставки у вартість товару включається вартість упаковки, наклеювання етикеток, оформлення товаросупровідної документації, податки та збори, а також розвантажувально-навантажувальні роботи у країні продавця.

Крім того, відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 23UA62U5 від 28.02.2023 року « 37.Процедура» митної декларації має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митної декларації поданої декларантом зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених Класифікатором.

Таким чином, упаковка та маркування товару здійснюється за рахунок продавця та її вартість включена до ціни товару, тому при розрахунку митної вартості не повинна враховуватися така окрема її складова, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, з огляду на включення цих витрат до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (фактурної вартості товару).

Отже, вказані твердження відповідача є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо визначень "Freight prepaid" (фрахт сплачено в порту навантаження) і "Freight collect" (фрахт сплачується в порту призначення вантажоодержувачем) в коносаментах, що надає компанія-перевізник ТОВ "Велотрейд", то з матеріалів справи вбачається, що 04.01.2018 року між ТОВ "Велотрейд" та ТОВ "Хіллдом Логістікс" укладено договір №204018-119 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів (далі - Договір).

За твердженням заявника, що також випливає з умов вказаного Договору саме на ТОВ "Хіллдом Логістик" покладається обов`язок укладати від свого імені договори з портами, перевізниками, складами, судноплавними компаніями, їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та необхідні додаткові роботи та послуги, в т.ч. переупакування, перемаркування, фумігацію, дезактивацію, визначення кількості та якості, сертифікацію та страхування вантажів і контейнерів. За рахунок коштів Замовника, проводить розрахунки з ними, оплачує збори та інші обов`язкові платежі. У рамках вказаного договору ТОВ "Хіллдом Логістікс" надає щодо кожного контейнера(рів) ТОВ "Велотрейд" рахунки на оплату наданих послуг, а також довідку про транспортні витрати та в подальшому акти здачі-приймання робіт (наданих послуг). У найменування робіт та послуг ТОВ "Хіллдом Логістікс" вказує за "морський фрахт за межами митної території України", а також вказує маршрут слідування. ТОВ "Велотрейд" оплачує вказані рахунки. Водночас, умови співпраці із судноплавними компаніями, портами та складами тощо забезпечує, контролює та несе відповідальність виключно компанія-перевізник. Крім того, ТОВ "Велотрейд" надає платіжні доручення про сплату послуг ТОВ "Хіллдом Логістікс".

Водночас, ТОВ "Велотрейд" укладає договір поставки з Постачальником на умовах FOB, в подальшому компанія-перевізник організовує доставку вантажу морським шляхом і надає рахунок на оплату, на яких умовах ТОВ "Хіллдом Логістик" співпрацює із судноплавними лініями, транспортними компаніями та портами не має жодного відношення до митного оформлення товарів ТОВ "Велотрейд".

Вказане підтверджено Листом ТОВ "Хіллдом Логістікс", який було отримано на запит ТОВ "Велотрейд". Так, в листі від 08.02.2023 року ТОВ "Хіллдом Логістікс" зазначив, що "з початком військової агресії Російської Федерації, транспортні агенти в Китайській Народній Республіці все частіше бажають співпрацювати із експедиторами з України по передоплаті. Тому, ми, як експедитори, фрахтуємо вантаж, а саме бронюємо під ваше замовлення декілька контейнерів для їх гарантії доставки та фіксації ціни фрахту, тому в лінійних коносаментах найчастіше вказано "Freight prepaid". Ці умови оплати та співпраці відносяться виключно до компетенції експедитора та третіх осіб, що є, по-перше, комерційною таємницею ТОВ "Хіллдом Логістікс", а по-друге, не впливає на наші з вами взаєморозрахунки, оскільки ми надаємо вам рахунки на оплату, в яких чітко вказано номер контейнера, маршрут слідування, ціна наданих послуг".

Таким чином, вказані умови оплати та співпраці відносяться виключно до компетенції експедитора та третіх осіб.

Водночас, матеріалами справи підтверджені транспортні витрати, а саме договом перевезення, рахунками на оплату, довідкою про транспортні витрати, коносаментами, платіжними дорученнями про сплату за надані транспортні послуги, актами виконаних робіт.

Отже, вказані доводи відповідача не є належним обґрунтуванням коригування митної вартості товару.

Стосовно доводів відповідача про те, що у поданих до митного оформлення документах печатка, підпис та прізвище посадової особи банку легко виділяються та копіюються в будь-яке інше місце, що може свідчити про ознаки підробки банківських платіжних документів, суд зазначає наступне.

Так, ТОВ «Велотрейд» надано до митного оформлення Інвойс №CDC-9294 від 26.12.2022 року на загальну суму 71.922,62 доларів США. Умови оплати згідно вказаного Інвойсу - 60% передоплата, 40% - протягом 120 днів після отримання товару.

Відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті №34 від 03.02.2023 підтверджено здійснення оплати у сумі 60% - 43.153,57 доларів США.

Також, ТОВ «Велотрейд» надано до митного оформлення платіжне доручення в іноземній валюті №34 від 03 лютого 2023 року в призначенні платежу вказано, що оплата здійснюється за велокомплектуючі згідно Контракту 25/10-2022 від 25.10.2022 згідно Інвойсу CDC-9294 від 26.12.2022 року.

Водночас, матеріали справи не містять жодних доказів підробки банківських платіжок та таких доказів не наведено самим митним органом в тексті оскаржуваного рішення.

Отже, вказані доводи відповідача є безпідставними та необґрунтованими.

Стосовно розбіжностей у даті оформлення митної декларації країни відправлення (КНР) 60038979 від 06.01.2023 та поданого до митного контролю коносаменту 10 від 09.01.2023, суд зазначає, що складання декларації країни відправлення є виключно прерогативою продавця і втручатися в її складання покупець немає права.

Згідно до умов укладеного контракту сторони обумовили, що продавець поставляє покупцеві товари, що продаються за цим контрактом на умовах FOB, якщо інше не обумовлено в додатках. Сторони обумовили з якого порту Китаю буде поставлений товар. Оскільки, згідно міжнародних Правил Інкотермс 2010, умови поставки - FОВ означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це свідчить, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FОВ на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту.

Окрім того, вказані доводи відповідача не впливають на коригування митної вартості товару та відповідно не впливають на ціну товару.

Отже, вказані твердження відповідача є необґрунтованими та безпідставними.

З урахуваннями викладеного, суд приходить до висновків, що позивачем подано до митниці пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Критерії законності рішення (діяння, тобто волевиявлення як такого) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України і обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта ч.2 ст.77 КАС України.

Перевіряючи наведені учасниками спору аргументи приєднаними до справи доказами, суд відзначає, що зміст та характер обраних владним суб`єктом юридичних та фактичних мотивів прийняття оскарженого рішення про коригування митної вартості, а також обсяг наявних у розпорядженні на момент вчинення управлінського волевиявлення доказів, не дозволяє визнати це рішення правильним та обґрунтованим.

Статтею 264 Митного кодексу України визначено, що відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта (ч.10 ст.264); митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом (ч.11 ст.264); у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (ч.12 ст.264).

Звідси слідує, що видані Митницею рішення у формі коригування митної вартості товару та рішення у формі карток відмови у митному оформленні товарів співвідносяться як безумовна причина та імперативний наслідок.

Частиною 7 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Тому недоведеність відповідності закону рішення Митниці про коригування митної вартості товару з невідворотною неминучістю призводить до виникнення правових підстав для визнання протиправною картку відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні товарів.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що владний суб`єкт при виданні оскаржених рішень не дотримався вимог ч.2 ст.19 Конституції України, позаяк обставини події з`ясував з неповно, діяння особи кваліфікував правильно, не оцінив усіх юридично значимих факторів.

Водночас, оскільки у спірних правовідносинах Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2023/000063 від 27.02.2023 року прийнята за іншою митною декларацією №23UA67U6 від 27.02.2023 року, за якою було відмовлено у випуску товару, а спірне рішення про коригування митної вартості товарів стосується іншої митної декларації, яка була предметом розгляду у даній справі, то позов за цим епізодом до задоволення не підлягає.

Утім, у спірних відносинах, оскільки Картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2023/000064 від 28.02.2023 року була видана на виконання рішення Харківської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA 500130/2023/000024/2 від 28.02.2023 року, то скасуванню підлягають обидва перелічені правові акти індивідуальної дії.

А тому, з огляду на зміст ч.1 ст.2, ч.2 ст.9, ч.4 ст.242 КАС України суду у даному конкретному випадку належить вийти за межі позову та визнати протиправною і скасувати реально вчинене управлінське волевиявлення суб`єкта владних повноважень - Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2023/000064 від 28.02.2023 року, позак судовим розглядом підтверджено невідповідність цього правового акту суб"єкта владних повноважень критеріям за ч.2 ст.2 КАС України.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці Державної митної служби України від № UA 500130/2023/000024/2 від 28.02.2023 року.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Державної митної служби України №UA500130/2023/000063.

Позов у решті вимог - залишити без задоволення.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Велотрейд" (61158, місто Харків, вулиця Єнакіївська, будинок 2Є, ) за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Державної митної служби України (, адреса: 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21-А) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5588,00 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім гривень 00 копійок).

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Суддя О.В. Старосєльцева