Справа № 420/4582/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4582/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Замостенчук А.О.,

за участю сторін:

від представника позивача: Волинська Т.В., за свідоцтвом про народження, Ткаченко О.С., за ордером,

від відповідача: не з`явився,

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), яка діє в інтересах ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 06 березня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), яка діє в інтересах ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ), в якій, відповідно до заяви про зміну предмету позову, позивач просить:

Визнати незаконним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони № 229 від 25.08.2022 року, яким було прийнято рішення про виплату належного, але не отриманого грошового забезпечення дружині військовослужбовця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

Зобов`язати військову частина НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як законному представнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належну частину не отриманого грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно поданої заяви від 01.11.2022 року.

Ухвалою від 13 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, розпочате підготовче провадження.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з березня 2022 року по серпень 2022 року. У зв`язку з виконанням свого обов`язку по відсічі агресії російської федерації, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач зазначає, що на його утриманні було двоє неповнолітніх дітей, син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії- НОМЕР_4 від 30 листопада 2012 року та син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 09 серпня 2005 року.

Позивач також зазначає, що після смерті військовослужбовця ОСОБА_6 , вона як колишня дружина, мати спільних дітей, звернулась до військової частини в інтересах своїх неповнолітніх дітей із заявою про виплату не отриманого грошового забезпечення у зв`язку з смертю.

Згідно з відповіді тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 капітана ОСОБА_8 від 14.11.2022 року за вих. № 1182, позивача повідомлено, що належне грошове забезпечення виплачено дружині померлого військовослужбовця.

У зв`язку з цим 23.01.2023 року на адресу військової частини НОМЕР_2 було направлено адвокатський запит щодо отримання інформації про розмір належних до виплат (нарахованої, але не виплаченої суми грошового забезпечення та додаткового грошового забезпечення передбаченого Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 року) військовослужбовця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , членам сім`ї такого військовослужбовця. Інформації щодо того, чи виплачена сума належного грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_6 , була виплачена його дружині у повному обсязі чи за вирахуванням обов`язкової частини, яка належить до виплати дітям такого військовослужбовця (відомості про яких вказані в особовій справі військовослужбовця) та про розмір виплаченої суми.

У відповіді на адвокатський запит від 13.02.2023 року за вих. № 213 військова частина НОМЕР_2 повідомила, що грошове забезпечення померлого ОСОБА_6 , було виплачено його дружині без вказівки на розмір такої виплати, без посилання на відповідний наказ.

Позивач вважає, що військова частина НОМЕР_2 безпідставно не виплатила належне грошове забезпечення після смерті військовослужбовця ОСОБА_6 , у тому числі його неповнолітнім дітям - ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .

Так, відповідно до розділу XXX «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» затвердженим наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі - наказ №260) у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

Позивач звертає увагу суду, що дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Неповнолітні діти померлого військовослужбовця перебували на його утриманні та мають право на отримання грошового забезпечення, яке не було отримано їх батьком у зв`язку з смертю в силу чинного законодавства, та заява про виплату такого забезпечення подано позивачем у строки встановлені п. 1 Розділу XXX вищевказаного Порядку.

На думку позивача, маючи в особовій справі відомості про наявність на утриманні військовослужбовця неповнолітніх дітей, командир військової частини НОМЕР_2 приймаючи рішення про виплату не отриманого грошового забезпечення виключно дружині ОСОБА_6 діяв незаконно та у спосіб, який суперечить законодавству України, порушуючи права неповнолітніх дітей.

Відтак, рішення командира військової частини НОМЕР_2 оформлене наказом щодо виплати не отриманого грошового забезпечення виключно дружині військовослужбовця порушено права неповнолітніх дітей на отримання належних саме їй часток такого грошового забезпечення.

Тому позивач вважає, що такий наказ командира військової частини НОМЕР_2 є незаконними та підлягає скасуванню.

Також на думку позивача, належним способом захисту порушеного права буде зобов`язання військової частити виплатити дітям померлого військовослужбовця належну частку грошового забезпечення не отриманого у зв`язку з смертю.

До суду 30 березня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 22.08.2022 №225 законній дружині загиблого - ОСОБА_4 виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік у сумі 14858 грн. 28 коп., матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань - 14858 грн. 28 коп., допомогу на поховання - 12540 грн. та щомісячну премію за особистий внесок за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 320%, за виконання особливо важливих завдань у розмірі 87,8% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Відповідач зазначив, що законна дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_4 звернулася до військової частини НОМЕР_2 із заявою, до якої додала документи, що підтверджували шлюб із загиблим та нотаріально завірену заяву від позивачки, яка після розлучення відмовлялась від аліментів на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин, керуючись приписами п. 1 розділу XХХ «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» наказу МО України від 07.06.2018 №260 (із змінами і доповненнями), в якому чітко зазначено, що «у разі смерті-(загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає - іншим зазначеним особам, військовою частиною на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 22.08.2022 №225 правомірно виплачено законній дружині загиблого - ОСОБА_4 вище вказані грошові виплати.

До суду 31 березня 2023 року від позивача надійшла заява про зміну предмету позову (вхід. № ЕП/10194/23), яка ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 12 квітня 2023 року, приєднана до провадження.

Також 31 березня 2023 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що для цієї справи не має жодного юридичного значення, яким чином ОСОБА_1 та ОСОБА_6 вирішили питання щодо порядку сплати аліментів на користь спільних дітей. Визначений ними порядок сплати аліментів не звільняє батька від обов`язку утримувати дітей та обов`язку приймати участь у додаткових витратах на дітей.

У свою чергу відповідачем подано заперечення (вхід. № ЕП/12372/23 від 12.04.2023 року), відповідно до яких відповідач наполягав на відмові у задоволенні позову, посилаючись на те, що законна дружина загиблого звернулася до військової частини НОМЕР_2 із заявою через ІНФОРМАЦІЯ_8 і надала необхідний пакет документів. Зазначені документи, передбачені законодавством, є єдиною підставою для прийняття рішення командиром військової частини про виплату не отриманого грошового забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі.

Також відповідач звернув увагу, що в обліково-послужній карточці військовослужбовця ОСОБА_6 номер обслуги 2 мінометного відділення 1 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_2 в графі (родинність, склад сім`ї) записів не було, та в книзі алфавітного обліку осіб рядового, сержантського в старшинського складу військової частини НОМЕР_2 в графі 56 ОСОБА_6 номер обслуги 2 мінометного відділення 1 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_2 запису сімейного стану також не було.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 12.04.2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 17 травня 2023 року.

Ухвалою, що занесено до протоколу судового засідання від 14.06.2023 року прийнята заява представника позивача про уточнення анкетних даних позивача (вхід. №ЕП/17818/23 від 17.05.2023 року), відповідно до якої просить змінити у справі анкетні дані позивача - з ОСОБА_7 на ОСОБА_2 , у зв`язку зі зміною прізвища, що підтверджено свідоцтвом про народження від 26 квітня 2023 року Серія НОМЕР_7 .

Також ухвалою, що занесено до протоколу судового засідання від 14.06.2023 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 та відкладено розгляд справи на 03 липня 2023 року.

Ухвалою, що занесено до протоколу судового засідання від 03 липня 2023 року відкладено розгляд справи у зв`язку з першою неявкою на судове засідання третьої особи, яка повідомлена про дату та час призначення судового засідання, на 15 серпня 2023 року.

На судове засідання у приміщення суду з`явилась представники позивачів ОСОБА_1 , та в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - адвокат Ткаченко О.С.

На судове засідання не з`явився представник відповідача, повідомлений належним чином, що підтверджено телефонограмою, також не з`явився представник третьої особи чи безпосередньо третя особа, повідомлена належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток.

У вступному слові представники позивачів підтримали заявлені позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Дослідивши та вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши вступне слово представників позивачів, суд встановив таке.

Матеріалами справи підтверджено, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб 21 січня 2005 року, який був розірваний за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2018 року по справі № 522/1190/18.

Від шлюбу у ОСОБА_6 та ОСОБА_1 є діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії- НОМЕР_4 від 30 листопада 2012 року та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 09 серпня 2005 року.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстровала шлюб із ОСОБА_10 та прізвище після державної реєстрації шлюбу змінили на ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 20 квітня 2019 року Серія НОМЕР_8 .

Також матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_6 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , та після державної реєстрації прізвище дружини ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 26 квітня 2019 року.

Сторони не заперечують, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з березня 2022 року по серпень 2022 року.

У зв`язку з виконанням свого обов`язку по відсічі агресії російської федерації, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено свідоцтвом про смерть від 23 серпня 2023 року Серія НОМЕР_9 .

Матеріалами справи підтверджено, що дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_4 звернулася до військової частини НОМЕР_2 із заявою від 23 серпня 2022 року з проханням перерахувати належне грошове забезпечення, додаткові виплати, що належать до виплати її чоловікові ОСОБА_6 .

До заяви було додано: свідоцтво про шлюб, свідоцтво про смерть, паспорт, ідентифікаційний код, довідка про реєстрацію місця проживання, лікарське свідоцтво про смерть, свідоцтво про поховання, копії витяг з державного реєстру про смерть для отримання допомоги. Також до заяви була додана нотаріальна засвідчена заява ОСОБА_1 , як законного представника малолітніх синів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про отримання аліментів в твердій грошовій сумі в повному обсязі.

Суд встановив, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 25.08.2022 №229 матроса ОСОБА_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, та законній дружині загиблого - ОСОБА_4 виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік у сумі 14858 грн. 28 коп., матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань - 14858 грн. 28 коп., допомогу на поховання - 12540 грн. та щомісячну премію за особистий внесок за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 320%, за виконання особливо важливих завдань у розмірі 87,8% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років в рівних частинах.

Також суд встановив, що ОСОБА_1 , діючи в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , звернулась до командира військової частини НОМЕР_2 із заявою про виплату грошового забезпечення від 01 листопада 2022 року з проханням перерахувати належне грошове забезпечення та додаткові виплати, що належать до виплати ОСОБА_6 , його неповнолітнім дітям, які залишилось на його утриманні.

Згідно з відповіді тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 капітана ОСОБА_8 від 14.11.2022 року за вих. № 1182, позивача повідомлено, що належне грошове забезпечення виплачено дружині померлого військовослужбовця.

У зв`язку з цим 23.01.2023 року на адресу військової частини НОМЕР_2 було направлено адвокатський запит щодо отримання інформації про розмір належних до виплат (нарахованої, але не виплаченої суми грошового забезпечення та додаткового грошового забезпечення передбаченого Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 року) військовослужбовця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , членам сім`ї такого військовослужбовця. Інформації щодо того, чи виплачена сума належного грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_6 , була виплачена його дружині у повному обсязі чи за вирахуванням обов`язкової частини, яка належить до виплати дітям такого військовослужбовця (відомості про яких вказані в особовій справі військовослужбовця) та про розмір виплаченої суми.

У відповіді на адвокатський запит від 13.02.2023 року за вих. № 213 військова частина НОМЕР_2 повідомила, що грошове забезпечення померлого ОСОБА_6 , було виплачено його дружині.

Додатково суд встановив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з 01 вересня 2022 року призначено пенсію в разі втрати годувальника, що підтверджено відповідними повідомленнями про призначення пенсії.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, щодо задоволення позовних вимог частково, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (ст. 2 Закону № 2011-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі- Порядок № 260).

Розділ ХХХ Порядку № 260 регулює питання виплати грошового забезпечення в разі захоплення в полон чи заручниками, смерті (загибелі) військовослужбовців або якщо вони визнані безвісно відсутніми чи оголошені померлими.

Так, відповідно до п. 1 розділу ХХХ Порядку № 260 у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військово-службовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

У цьому пункті між частинами речення щодо виплати грошового забезпечення дружині (чоловіку) та особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців застосовано слово «також», що за Академічним тлумачним словником вживається за значенням «так само, таким же чином», що уживається для приєднання однорідних членів речення або цілих речень у значенні: крім того, разом із тим.

Таким чином, словесний аналіз цього пункту доводить, що особи, які перебувають на утриманні військовослужбовців, так само рівними частками отримують неотримане до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення загиблого військовослужбовця.

За таких встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що доводи відповідача на виплату неотриманого грошового забезпечення загиблого ОСОБА_6 лише його дружині, є помилковими та не відповідають приписам Порядку № 260, а тому відхиляються судом.

Згідно з п. 2 цього розділу Порядку № 260 грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату.

Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим.

Суд встановив, ОСОБА_1 , діючи в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , звернулась до командира військової частини НОМЕР_2 із заявою про виплату грошового забезпечення від 01 листопада 2022 року з проханням перерахувати належне грошове забезпечення та додаткові виплати, що належать до виплати ОСОБА_6 , його неповнолітнім дітям, які залишилось на його утриманні.

Проте листом тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 капітана ОСОБА_8 від 14.11.2022 року за вих. № 1182 позивачу було відмовлено у задоволенні заяви.

З урахуванням того, що матеріалами справи достовірно підтверджено, що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , та суду не надано докази позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав та виконання обов`язків, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачам у задоволенні заяві їх законного представника щодо виплати рівними частками неотримане грошове забезпечення та додаткових виплат їх батька.

Посилання відповідача на нотаріальну засвідчену заяву ОСОБА_1 , як законного представника малолітніх синів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про отримання від ОСОБА_6 аліментів в твердій грошовій сумі в повному обсязі, та ствердження, що ОСОБА_6 повністю виконав свої обов`язки по сплаті аліментних зобов`язань перед малолітніми синами: ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , як на підставу для відмови у виплаті недоотриманого грошового забезпечення ОСОБА_6 , відхиляються судом, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Згідно з ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Аналіз статті 181 Сімейного кодексу України доводить, що виплата аліментів є один із способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину.

Вказана заява ОСОБА_1 , як законного представника малолітніх синів ОСОБА_7 та ОСОБА_3 засвідчує лише те, що ОСОБА_6 повністю виконав свої обов`язки по сплаті аліментних зобов`язань перед малолітніми синами. Разом з цим, це не звільняло ОСОБА_6 від виконання своїх обов`язків щодо утримання своїх дітей.

Крім того суд звертає увагу, що виплата неотриманого грошового забезпечення до дня загибелі військовослужбовця у тому числі особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, є соціальною гарантією військовослужбовців та членів їх сімей, гарантованою державою.

За таких встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачам у задоволенні заяві їх законного представника щодо виплати рівними частками неотримане грошове забезпечення та додаткових виплат їх батька, та з метою захисту прав позивачів, керуючись приписами ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України щодо відмови у задоволенні заяви від 01 листопада 2022 року ОСОБА_1 поданої в інтересах ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про виплату грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача у відмові у задоволенні заяви від 01 листопада 2022 року ОСОБА_1 , суд вважає, що позовні вимоги - зобов`язати військову частина НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як законному представнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належну частину не отриманого грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно поданої заяви від 01.11.2022 року, є правомірними та належать задоволенню шляхом зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Міністерства оборони України на підставі заяви від 01 листопада 2022 року ОСОБА_1 поданої в інтересах ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про виплату грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 виплатити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) неотримане грошове забезпечення військовослужбовця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в належних рівних частках (тобто по 1/3 частки неотриманого грошового забезпечення).

Стосовно позовних вимог - визнати незаконним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони № 229 від 25.08.2022 року, яким було прийнято рішення про виплату належного, але не отриманого грошового забезпечення дружині військовослужбовця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд доходить висновку щодо відмови у задоволенні, з таких підстав.

Як вже зазначалось вище, згідно з п. 2 розділу ХХХ Порядку № 260 грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату.

Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим.

Матеріалами справи підтверджено, що підставою видання оскаржуваного наказу в частині виплати неотриманого грошового забезпечення загиблого матроса ОСОБА_6 його дружині ОСОБА_4 , була заява ОСОБА_4 ОСОБА_4 . На дату видання цього наказу законний представник позивачів не зверталася із заявою про виплату належної дітям загиблого частини неотриманого його грошового забезпечення.

Також, у наказі командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони № 229 від 25.08.2022 року наказано виплатити законній дружині загиблого щомісячну премію за особистий внесок за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 320%, за виконання особливо важливих завдань у розмірі 87,8% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років в рівних частинах, що відповідає приписам п. 1 розділу ХХХ Порядку № 260.

За таких встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що зазначені позовні вимоги є безпідставними, не порушують права позивачів, а тому не належать задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Тому сплачений законним представником позивачів судовий збір не належить стягненню з відповідача на користь позивачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), яка діє в інтересах ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) щодо відмови у задоволенні заяви від 01 листопада 2022 року ОСОБА_1 поданої в інтересах ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про виплату грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Міністерства оборони України (, місце знаходження: 68200, Одеська область, смт. Сарата, вул. Ігната Ліндла, 3/22) на підставі заяви від 01 листопада 2022 року ОСОБА_1 поданої в інтересах ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про виплату грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 виплатити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) неотримане грошове забезпечення військовослужбовця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в належних рівних частках (тобто по 1/3 частки неотриманого грошового забезпечення).

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано « 29» серпня 2023 року у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді.

Суддя Л.Р. Юхтенко