Справа № 240/22105/23
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Житомир справа № 240/22105/23

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання дій протиправними, скасування рішення,

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Пономарьової К.В. від 20.07.2023 ВП № 72004059 про накладання штрафу у розмірі 5100,00 грн;

- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Пономарьової К.В. від 20.07.2023 ВП № 72004059 про накладання штрафу у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/25783/22 у встановлений ним спосіб, здійснено перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року без обмеження максимальним розміром пенсії та встановлено у розмірі 44513,58 грн. В той же час, зазначає, що після перерахунку пенсії позивача на виконання постанов КМУ №118 та №168, розмір пенсії з урахуванням індексації становить 52436,51 грн, однак з урахуванням максимального розміру її розмір визначено на рівні 44513,58 грн. Отже, зазначає, що розмір пенсії, на виконання судового рішення, виплачувався без обмеження максимальним розміром. При розгляді справи судом не розглядалось питання виплати пенсії в подальшому, зокрема, без обмеження максимальним розміром у зв`язку з проведенням індексації.

Фактично, вказані у постанові про накладення штрафу вимоги, стосуються правомірності дій пенсійного органу щодо обмеження пенсійної виплати позивачу після її індексації відповідно до постанови № 118 та постанови № 168 максимальним розміром, які повинні розглядатися в іншому позовному провадженні, оскільки рішення суду виконано чітко відповідно до його мотивувальної та резолютивної частин.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 30.06.2023 за № 0600-0307-8/68802 повідомило про вжиті заходи щодо повного та неухильного виконання судового рішення в межах і спосіб визначений чинним законодавством. Зазначає, що вимога державного виконавця про виконання рішення суду у частині виплати пенсії позивачу без обмеження максимальним розміром у сумі 52436,51 грн у справі №240/25783/22 на адресу Головного управління не надходила.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду Нагірняком М.Ф. від 28.07.2023 після усунення недоліків було відкрито провадження в даній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

10.08.2023 головуючим суддею по справі Нагірняком М.Ф. заявлено самовідвід шляхом подання письмової заяви.

Ухвалою від 10.08.2023 заяву судді Нагірняка М.Ф. про самовідвід задоволено, позовну заяву передано для визначення іншого складу суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2023, справу № 240/22105/23 призначено на розгляд судді Панкеєвій В.А.

Ухвалою суду 17.08.2023 прийнято справу до провадження та призначено до розгляду на 29 серпня 2023 року без виклику сторін у судове засідання.

08.08.2023 від відповідача надійшов до суду відзиву на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки станом на 20.07.2023 рішення суду не виконується боржником без поважних причин, що слугувало підставою для винесення оскаржуваної постанови.

Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 КАС України.

У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 240/25783/22 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, Житомир, 10003, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром при її перерахунку з 01.04.2019, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром з 01.04.2019, з урахуванням проведених виплат.

На виконання рішення суду видано виконавчий лист, який стягувачем пред`явлено до виконання та на підставі якого державним виконавцем відкрите виконавче провадження №72004059 (постанова від 13.06.2023).

Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження зазначено про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

До відділу примусового виконання рішень від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшло повідомлення від 30.06.2023 про виконання рішення суду, в якому боржник розглянувши постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.06.2023 №72004059 повідомив, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.03.20223 по справі №240/25783/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області проведено ОСОБА_1 перерахунок з 01.04.2019 та нарахування призначеної пенсії з врахуванням проведених виплат та без обмеження максимальним розміром.

Головним управлінням в межах наданої компетенції проведено комплекс заходів для повного та неухильного виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 по справі №240/25783/22. Виплата заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування пенсійних виплат за судовим рішенням може бути проведена за умови надходження відповідного бюджетного фінансування Пенсійному фонду України.

Вважаючи таку постанову протиправною, позивач звернувся до суду.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Спеціальним законом, що здійснює регулювання правовідносин, які склалися в процесі примусового виконання судових рішень та рішень інших органів, є Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка є чинною на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України № 1404-VIIІ).

У відповідності до статті 1 цього Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень частини 1 статті 13 Закону України № 1404-VIIІ, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За правилами частини 1 статті 26 Закону України № 1404-VIIІ, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 63 Закону України № 1404-VIIІ, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 1 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів попередження про кримінальну відповідальність.

За змістом статті 75 Закону України № 1404-VIIІ, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону України "Про виконавче провадження").

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що правовою підставою накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання останнім судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. Отже, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника.

Установлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених статтею 18 Закону України №1404-VIII.

Відповідно до змісту положень частини 3 зазначеної правової норми, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Отже постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути прийнята лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічні праві висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 360/3573/20.

Поряд з цим Верховний Суд у постанові від 31 травня 2021 року у справі №560/594/20 зауважив, що невиконання пенсійним органом рішення суду дозволяє державному виконавцю вжити заходи реагування у вигляді накладення штрафу, проте необхідно встановити, що послугувало причиною до невиконання рішення суду на момент накладення штрафу. Якщо встановлено, що невиконання відбулось без поважних причин-наявні підстави для накладення штрафу, а у протилежному випадку (наявні реальні обставини, що є перешкодою до виконання), необхідно враховувати їх поважність та у кожному конкретному випадку виходити з цих обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення спірної постанови слугувало те, що станом на час винесення такої, позивачем не виконано рішення суду від 30.03.2023 по справі №240/25783/22.

Обґрунтовуючи правомірність оскаржуваної постанови, відповідач зазначає про те, що відповідно до скарги стягувача, загальний підсумок пенсії повинен становити 52436,51 грн, проте така виплачується з урахуванням максимального розміру.

Суд не погоджується з доводами відповідача, з огляду на таке.

На виконання вимог постанови про відкриття виконавчого провадження позивач до відділу примусового виконання рішень надіслав повідомлення від 30.06.2023 про виконання рішення суду, в якому повідомив, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 по справі №240/25783/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області проведено ОСОБА_1 перерахунок з 01.04.2019 та нарахування призначеної пенсії з врахуванням проведених виплат та без обмеження максимальним розміром.

В результаті перерахунку на виконання рішення суду загальний розмір пенсії з 01.04.2019 складає 44513,58 грн та з 01.06.2023 виплачується у перерахованому за рішенням суду розмірі.

На виконання рішення суду нарахована доплата за період з 01.04.2019 по 31.05.2023 в розмірі 1323469,00 грн.

Рішення суду виконано добровільно в межах наданих компетенції та фінансування. Відповідно до статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України,

Інформацію про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 по справі №240/25783/22 та про суму нарахованих, але невиплачених коштів (потребу) надано Пенсійному фонду України шляхом включення до реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України підсистеми "Реєстр судових рішень" інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ), обов`язок ведення та заповнення якої (повнота та коректність) покладено на територіальні органи Пенсійного фонду України.

Головним управлінням в межах наданої компетенції проведено комплекс заходів для повного та неухильного виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 по справі №240/25783/22. Виплата заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування пенсійних виплат за судовим рішенням може бути проведена за умови надходження відповідного бюджетного фінансування Пенсійному фонду України.

Як встановлено судом та підтверджується наданим позивачем перерахунком пенсії, на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 по справі №240/25783/22, загальний розмір пенсії позивача з 01.04.2019 склав 44513,58 грн, тобто пенсія до виплати розрахована без обмеження максимальним розміром, як вказано у рішенні.

Таким чином, на виконання рішення суду здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2019 без обмеження максимальним розміром пенсії та встановлено в розмірі 44513,58 грн (тобто визначений розмір пенсії станом на дату зобов`язання за рішенням суду - 01.04.2019) з урахуванням раніше виплачених сум.

В той же час, щодо посилань відповідача на те, розмір пенсії 52436,51 грн, який на думку відповідача підлягав би нарахуванню позивачем, проте протиправно не нарахований на виконання судового рішення, визначений після перерахунку пенсії 01.03.2022 та з 01.03.2023 з урахуванням індексації у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" від 16 лютого 2022 року №118 та згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" від 24 лютого 2023 року №168.

Згідно з перерахунком пенсії, розмір пенсії позивача після виконання постанови №118, постанови № 168 та рішення суду з урахуванням індексації становить 52436,51 грн, однак з урахуванням максимального розміру пенсії, передбаченим п.2 Постанови № 118, її розмір визначено на рівні 44513,58 грн.

Тобто, подальше обмеження розміру пенсії максимальним відбулося за результатами іншого перерахунку, що є іншими (новими) правовідносинами. Основний розмір пенсії позивача після виконання рішення суду виплачувався без обмеження максимальним розміром.

В той же час, предметом спору у справі №240/25783/22 було наявність права на виплату перерахованої з 01.04.2019 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.07.2022 у справі № 240/1300/22 пенсії без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами .

При цьому, рішенням від 06.07.2022 у справі №240/1300/22, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату з 01.04.2019 пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" від 18.11.2021 №33/26/117-2464, з урахуванням проведених виплат.

Отже, предметом судового захисту виступало право позивача на отримання пенсії з урахуванням усіх складових довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" від 18.11.2021 №33/26/117-2464 про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 без будь-яких обмежень.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV з наступними змінами та доповненнями на час виникнення спірних правовідносин пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави вважати, що з самого визначення поняття пенсія випливає, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк.

У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Тому виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання пенсії, яка має виплачуватись постійно один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії. Але у разі зміни після прийняття рішення судом розміру та порядку соціальних та пенсійних виплат орган влади повинен діяти відповідно до чинного законодавства, не допускаючи за подібних обставин порушень, на які вже звертав увагу суд.

Згідно усталеної судової практики (постанови Верховного Суду України від 23 квітня 2013 року №21-239а11, від 19 березня 2013 року №21-53а13, від 05 листопада 2013 року №21-293а13, від 07 липня 2014 року №21-222014 тощо), відступу від якої не здійснювалось Верховним Судом, виплати за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при ухваленні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі №620/2928/20.

У цьому випадку змін законодавства (зокрема норм статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб") не відбувалось, але розрахунок пенсії проведено з урахуванням положень постанови №118, яка передбачає проведення індексації пенсії, тобто зміну умов пенсійного забезпечення одержувача.

Під час розгляду справи суд правової оцінки нормам постанов №118, 168 не надавав, а отже проведення перерахунку пенсії позивача з урахування положень зазначених постанов не підпадає під оцінку органу виконавчої служби щодо належного виконання рішення суду у зазначеній справі.

Питання щодо розрахунку підвищення в подальшому, а саме: питання виплати пенсії без обмеження максимальним розміром після проведення індексації з 01.03.2022, передбаченої постановою №118, та з 01.03.2023, визначеною постановою № 168, є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Отже, фактично, вказані у постанові про накладення штрафу вимоги стосуються правомірності дій пенсійного органу щодо обмеження пенсійної виплати позивачу після її індексації відповідно до постанови № 118 та постанови № 168 максимальним розміром, які повинні розглядатися в іншому позовному провадженні.

Тобто, зазначені дії не були предметом судового розгляду, а відповідно не можуть бути похідними щодо виконання рішення суду, за яким відкрито виконавче провадження.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач належним чином виконав рішення суду в частині проведення перерахунку пенсії стягувача з 01.04.2019 без обмеження максимальним розміром.

Разом з тим, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що державним виконавцем перед винесенням оскаржуваної постанови про накладення штрафу було здійснено належну перевірку виконання боржником судового рішення у виконавчому провадженні №72004059, як цього вимагає стаття 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Притягаючи боржника до відповідальності за невиконання рішення у виконавчому провадженні і накладаючи на нього штраф виконавець зобов`язаний ретельно дослідити всі обставини справи, зокрема належним чином перевірити факт невиконання боржником його обов`язків та встановити причини їх невиконання або неналежного виконання.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 23.05.2018 по справі №537/3986/16-а.

Відповідно до змісту положень ч.3 ст.18 Закону України №1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Разом з тим, жодних вимог державного виконавця в межах даного виконавчого провадження позивачу не надходило, що відповідачем не спростовано.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ураховуючи зазначене, суд уважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 20 липня 2023 року ВП № 72004059 про накладання штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича,7, м.Житомир, 10003, ) до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (майдан Соборний, 1, Житомир, 10014, ) про визнання дій протиправними, скасування рішення, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Пономарьової К.В. від 20.07.2023 ВП № 72004059 про накладання штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Панкеєва