Справа № 520/11067/18
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 р.Справа № 520/11067/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Яковини В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О Морозова" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2020, головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В., м. Харків, повний текст складено 20.10.20 по справі № 520/11067/18 за позовом Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О Морозова" до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О Морозова" (далі за текстом - ДП "ХКБМ") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення від 23.08.2018 № 2 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності 11020100 у розмірі 7 334 638 грн та суми грошових зобов`язань за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 2 263 235 грн; визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення від 23.08.2018 №2 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 955 922 грн; визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення від 23.08.2018 № 2 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 3 161 100 грн; визнати протиправним та скасувати повністю повідомлення-рішення від 23.08.2018 № 2 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднаннями в розмірі 9 167 224 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 у задоволенні адміністративного позову ДП "ХКБМ" відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що аргументи відповідача та висновки суду стосовно нереальності господарських правовідносин з ТОВ "Листтехпоставка", ТОВ фірмою "Вектор - XXI" та ТОВ "Електрон експерт" не відображають реальних обставин справи, побудовані на припущеннях посадових осіб контролюючого органу та не підтверджені жодним достовірним доказом. ДП "ХКБМ" були надані всі належні та достатні докази, які підтверджують фактичне існування всіх вище зазначених обставин, а саме: 1) належно складені первинні документи (видаткові накладні, акти приймання передачі, платіжні відомості тощо), які підтверджують факт поставки та передачі товарів від контрагентів ДП "ХКБМ", а також оплату за поставлений товар, зауважень щодо наявності, а також до змісту та форми яких ані у відповідача, ані у суду не було. Додатково на вимогу суду були надані документи, що підтверджують доставку товарів на ДП "ХКБМ" транспортними засобами конграгентів та отримання їх відповідальними працівниками автотранспорту через автотранспортний проїзд в будівлі інженерного корпусу, журналів/книг реєстрації довіреностей; 2) наміру на безпідставне одержання податкової вигоди ДП "ХКБМ" не мало, жодних фактів, які б доводили зазначене, не існує, доказів з цього приводу відповідачем не надано; 3) господарські операції були реальними, придбаний товар використовувався в основній діяльності підприємства, зокрема у виготовленні військової техніки, розробником якої є ДП "ХКБМ". Потреба саме в цих товарах підтверджена витягами із конструкторської документації та обумовлена наявними правочинами, в рамках яких була виготовлена та здана замовникам техніка, отримана оплата та дохід (переважно за державним замовленням, а саме: Міністерству оборони України, Національної Гвардії України, військових частин). Подальший рух придбаного товару (передача на склад та списання у виробництво) також підтверджено первинними документами (картками складського обліку, надходженням товарів та послуг). На момент перевірки на складському обліку за окремими видами товару обліковувались залишки. Натомість фактичний рух придбаних товарів (активів) взагалі не досліджувався та контролюючий орган не піднімав це питання під час перевірки. Судом першої інстанції також не прийнято до уваги та не досліджено фактичний замкнутий рух товарів, придбаних за спірними правочинами. Водночас, прийняті до уваги доводи відповідача щодо відсутності сертифікатів та говарно-транспортних накладних.

Щодо списання вартості об`єктів незавершеного виробництва (запасів), які втратили ознаки активу, які тривалий час без руху перебували на обліку, зазначає, що строк дії договорів та замовлень, в рамках яких вони були понесені, закінчився, доходи не будуть отримані, що призводить до зменшення активів підприємства, тобто в порядку п. 5 га 6 ГІ(С)БО 16 одночасно з цим відображаються в складі витрат звітного періоду. Це кореспондується і з нормами п. 5 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" стосовно того, що господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. В даному випадку господарською операцією є списання з обліку знецінених запасів, рішення про визнання їх неліквідними та необхідність списання були прийняті у тих звітних періодах, в яких вони відображені. Таким чином, списання неліквідних запасів та відображення господарських операцій було здійснено підприємством у відповідності до діючих норм.

Щодо висновків суду першої інстанції з питань правомірності твердження контролюючого органу про заниження ДП "ХКБМ" доходів від здійснення діяльності, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування на суму 1 399 316 грн, а саме через не включення до складу інших операційних доходів кредиторської заборгованості, за якою минув строк позовної давності, апелянт зазначає, що при встановленні фактичних обставин господарських операцій не було враховано, що підприємством зазначена заборгованість не визнана безнадійною. Ця заборгованість до теперішнього часу обліковується на балансі та ДП "ХКБМ" не відмовляється виконати зобов`язання за правочинами, за якими вона виникла. Жодних документів, згідно з якими підприємством дана кредиторська заборгованість була визнана безнадійною, не має. Таким чином, підстав для списання її на доходи у перевіряємому періоді не було.

Щодо неврахування при визначенні об`єкту оподаткування податком на прибуток підприємств необхідності коригування фінансового результату до оподаткування на різниці, які виникають відповідно до положень Податкового кодексу України, стверджує, що відповідно до п. 86.10 ст. 86 Податкового кодексу України в акті перевірки зазначаються як факти заниження, гак і факти завищення податкових зобов`язань платника. Однак в порушення цієї норми відповідачем зазначений факт не прийнято до уваги та замість висновків про завищення податкового зобов`язання прийнято рішення про його заниження, що свідчить про штучне формування результатів перевірки та неправомірних податкових повідомлень -рішеннь, які шкодять інтересам платника податків. Судом першої інстанції зазначено, що під час розгляду справи заявник не подав суду взагалі жодних доказів самостійного включення показників сформованих резервів (окрім показника у 4221116,00грн. із загальної суми наявних за твердженням заявника у 16378780,00 грн) до декларації з податок на прибуток, а також доказів формування показників резервів саме за тими господарськими операціями, котрі були об`єктивно спрямовані на одержання доходу, де платник діяв із належною обачністю та обережністю і завдяки власній волі виключив ймовірність створення штучних підстав для збільшення валових витрат. Однак, суд не врахував вимоги ст. 50 Податкового кодексу України, які забороняють це робити під час перевірки, а також вимоги ст. 86, якими зобов`язують контролюючий орган відображати поряд зі зменшенням податкових зобов`язань їх збільшення.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Наголосив на тому, що до перевірки не надано сертифікати виробника, товарно-транспортні накладні, відсутня будь- яка інформація про навантажувально-розвантажувальні роботи. Під час перевірки враховано узагальнену податкову інформацію ГУ ДПС у Харківській області від 08.02.2018 № 157/20-40-14-11-12/35774330 щодо ТОВ "ЛИСТЕХПОСТАВКА" з питань господарських взаємовідносин з рядом контрагентів - постачальників товарів. Зазначає, що за результатами визначення показників доходів та витрат, податкових зобов`язань та податкового кредиту відповідно до даних у відповідності до звітностей з податку на прибуток та з податку на додану вартість, наданих ТОВ ФІРМА "ВЕКТОР-ХХІ", встановлено завищення сум (транзитні операції по ланцюгу). Стверджує, що згідно з Єдиним реєстром податкових накладних, у наведених контрагентів- постачальників ДП "ХКБМ" відсутнє придбання товарно-матеріальних цінностей за номенклатурою, в подальшому зазначеною в податкових накладних, виписаних на адресу ДП "ХКБМ", а також відсутнє власне виробництво, відсутній і предмет договорів поставки товарів.

Також зазначає, що перевіркою зроблено висновок, що підприємством ДП "ХКБМ" в порушення Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", П(С)БО 6 "Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах", п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України занижено об`єкт оподаткування податком на прибуток на суму 26 632 423 гривень. Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що до перевірки за даним епізодом заявник подав лише службові записки бухгалтерської служби та акти на списання витрат. Але за своєю правовою суттю, підставами створення та метою призначення ці документи не можуть бути визнані первинними, позаяк у даному випадку до кола первинних документів, належать саме документи про придбання товарно-матеріальних цінностей. Проте, як достеменно було встановлено судом, що до перевірки платником не були подані ані документи про вимушеність та неминучість збитків, ані первинні документи про формування показників видатків.

Стверджує, що підприємством ДП "ХКБМ" в порушення пп. 140.5.11 п. 140.5 ст. 140 ПК України занижені різниці, які виникають відповідно до ПК України у сумі 3 048 650 грн, у тому числі за 3 квартал 2017 року у сумі 639 516 грн, 4 квартал 2017 року у сумі 1 453 212 грн, 1 квартал 2018 року у сумі 955 922 гривень Крім того, судом першої інстанції було з`ясовано, що заявник взагалі не оскаржує цього епізоду, окрім 1 кварталу 2018 року у сумі 955 922,00 гривень.

Під час перевірки було встановлено завищення ДП "ХКБМ" "Інших операційних витрат" у ряд. 2180 "Звіту про фінансові результати" за 1 квартал 2016 року у сумі 143 488 гривень, за рахунок включення сум податку на прибуток, нарахованих за результатами планової перевірки ГУ ДПС у Харківській області (акт від 31.12.2015 № 69/20-40-22-01-07/14310299), які не є економічними санкціями у відповідності до законодавства. З огляду на наведене, перевіркою зроблено висновок про заниження об`єкту оподаткування податком на прибуток за 1 квартал 2016 року у сумі 143 488 гривень. Позивачем даний епізод не оскаржується.

Під час перевірки було встановлено заниження різниць, які виникають відповідно до ПК України, рядок 03 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2015 рік у сумі 1 485 087 гривень, за рахунок не відображення у рядку 3.1.7 "Сума 30 відсотків вартості товарів, у тому числі необоротних активів, робіт та послуг, придбаних у нерезидентів, що зареєстровані у державах (на територіях), зазначених у пп. 39.2.1.2 п. 39.2 ст. 39 розділу І ПК України (пп. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 розділу III ПК України)" додатка РІ до Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2015 рік отримання від Фірми "Maltipa Trade Limited" Honq Konq агентських послуг відповідно акту виконаних робіт № 1 від 26.08.2015 у сумі 224 700 дол. США/4954926 грн по договору STE-4-110-D/K-14/1438-HKBM від 21.04.2014 з комісіонером Державним підриємством "Спецтехекспорт", звіт комісіонера від 31.08.2015. З огляду на наведене, в акті перевірки зроблено висновок, що підприємством ДП "ХКБМ" у порушення пп. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 ПК України занижено різниці, які виникають відповідно до ПК України за 2015 рік у сумі 1486478 грн (4 954 926*30%= 1486478 грн.). Позивачем даний епізод не оскаржується.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити.

Представник відповдіача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, учасниками справи не оспорюється та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що з 02.07.2018 по 27.07.2018 ГУ ДФС у Харківській області проведено планову виїзну перевірку діяльності Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О Морозова" з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період 01.01.2015 - 31.03.2018, повноти сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період 01.01.2015-31.03.2018.

Результати проведеної перевірки оформлені актом від 03.08.2018 №3158/20-40-14-02-08/14310299 (далі за текстом - Акт) (т.1, а.с. 14-84).

У тексті Акту відповідачем зроблено висновки про вчинення позивачем податкових правопорушень, а саме:

- п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового Кодексу України, за результатами чого занижено податок на прибуток на загальну суму 7334638,00 грн., у тому числі за 2015 рік на суму 2808168,00 грн, за І квартал 2016 року на суму 224.530,00 грн, за ІІ квартал 2016 року на суму 464184,00 грн, за ІІІ квартал 2016 року на суму 169716,00 грн, за IV квартал 2016 року на суму 331.511,00 грн, за І квартал 2017 року на суму 270,00 грн., за ІІІ квартал 2017 року на суму 115.467,00грн., за IV квартал 2017 року на суму 3.220.792,00 грн.;

- п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового Кодексу України, в наслідок чого занижено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 955.922,00грн. за І квартал 2018 року;

- п.1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями (затверджено постановою КМУ від 23.02.2011р. №138 зі змінами та доповненнями; далі за текстом Порядок №138) в результаті чого занижено частину чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями заниження всього у сумі 9.167.224,00грн., у тому числі за 2015 рік у сумі 1.736.078,00 грн., за 1 квартал 2016 року у сумі 767.144,00 грн., за 3 квартал 2016 року у сумі 2.165.824,00 грн., за 4 квартал 2016 року у сумі 453.065,00 грн., за 1 квартал 2017 року у сумі 369,00 грн., за 3 квартал 2017 року у сумі 485,00 грн., за 4 квартал 2017 року у сумі 4.044.259,00 грн.;

- п.п. "а" п.п.198.1, абз.1 і 2 п.198.3 ст.198, п.198.5 ст.198, п.201.1, п. 201.7 ст.201 Податкового кодексу України, у результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту за березень 2018р. на загальну суму 3.161.100,00грн.

23.08.2018 відповідачем прийнято податкові повідомлення рішення:

- №2 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток в загальному розмірі 9.597.873,00 грн (основний платіж 7.334.638,00 грн; штраф 2.263.235,00 грн) (т.1 а.с.151);

- №2 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у загальному розмірі 955922,00 грн (т.1 а.с.153);

- №2 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в загальному розмірі 3161100,00 грн. (т.1 а.с.148);

- №2 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднаннями) в загальному розмірі 9.167.224,00 грн (т.1 а.с.155).

Позивач оскаржив вказані податкові повідомлення рішення в адміністративному порядку, проте рішенням Державної фіскальної служби України №35991 податкові повідомлення рішення залишенні без змін, а скаргу ДП "ХКБМ" від 07.09.2018 залишено без задоволення (т.1, а.с.157-164).

Не погодившись із правомірністю податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся до суду з вимогами про визнання їх протиправними та скасування.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 у вказаній справі призначено судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання:

1) чи підтверджуються документально (відповідають даним первинного та бухгалтерського обліку) висновки складеного Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області акту перевірки №3158/20-40-14-02-08/14310299 від 03.08.2018 в частині заниження за період 01.01.2015 - 31.03.2018 грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 7 334 638,00 грн; завищення за період 01.01.2015 - 31.03.2018 від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 955 922,00 грн.; заниження за період 01.01.2015 р. - 31.03.2018 р. частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями на 9 167 224,00 грн.; завищення за період 01.01.2015 - 31.03.2018 від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту з ПДВ на 3 161 100,00 грн;

2) у разі якщо підтверджуються, то за яким епізодом зафіксованого в акті №3158/20-40-14-02-08/14310299 від 03.08.2018 податкового правопорушення, у якій сумі, у якому звітному податковому періоді.

За результатами проведення судово-економічної експертизи складено Висновок експерта № 5154/5547/5548, який виконано судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових економічних експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Козубом С.О.

Висновком вказаної експертизи в повному обсязі підтверджено висновки складеного Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області акту перевірки №3158/20-40-14-02-08/14310299 від 03.08.2018.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції погодився з доводами відповідача та висновками експертизи щодо правомірності висновків складеного Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області акту перевірки №3158/20-40-14-02-08/14310299 від 03.08.2018 та, як наслідок, правомірності прийнятих оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Під час апеляційного розгляду справи колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності призначення повторної судово-економічної експертизи через те, що результати дослідження одного того ж самого питання, проведеного за участю того самого експерта, суперечать один одному, що ставить під сумнів правильність висновку у цій справі, та доручення проведення останньої Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, місто Київ, вулиця Смоленська, 6).

У зв`язку з цим ухвалою суду від 20.05.2021 призначено повторну судово-економічну експертизу, на вирішення якої постановлено такі питання:

1) чи підтверджуються документально (відповідають даним первинного та бухгалтерського обліку) висновки складеного Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області акту перевірки №3158/20-40-14-02-08/14310299 від 03.08.2018 в частині:

- заниження за період 01.01.2015 - 31.03.2018 грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 7 334 638,00 грн.;

- завищення за період 01.01.2015 - 31.03.2018 від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 955 922,00 грн;

- заниження за період 01.01.2015 - 31.03.2018 частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями на 9 167 224,00 грн;

- завищення за період 01.01.2015 - 31.03.2018 від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту з ПДВ на 3 161 100,00 грн;

2) у разі якщо підтверджуються, то за яким епізодом зафіксованого в акті №3158/20-40-14-02-08/14310299 від 03.08.2018 податкового правопорушення, у якій сумі, у якому звітному податковому періоді.

За висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 19.05.2022 № 19062/19063/21-71/11614+11621/22-71/11622+11631/22-72 за результатами проведення повторної комісійної судової економічної експертизи в адміністративній справі № 520/11067/18 висновки складеного Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області акту перевірки № 3158/20-40-14-02-08/14310299 від 03.08.2018 частково підтверджуються документально (відповідають даним первинного та бухгалтерського обліку):

- в частині заниження за період 01.01.2015 - 31.03.2018 грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 7 334 638,00 грн частково, в сумі 301 302 грн, у т. ч.:

25 828 грн - за рахунок завищення витрат на суму податку на прибуток по попередньому акту перевірки (сума заниження об`єкта оподаткування - 143 488 грн);

267 566 грн - за рахунок заниження різниць, які виникають відповідно до ПКУ, рядок 03 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік у сумі 1 485 087 грн у зв`язку із не відображенням у рядку 3.1.7 "Сума 30 відсотків вартості товарів, у тому числі необоротних активів, робіт та послуг, придбаних у нерезидентів";

7 908 грн - за рахунок заниження доходів на суму протермінованої кредиторської заборгованості;

- в частині завищення за період 01.01.2015 - 31.03.2018 від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 955 922,00 грн - за рахунок заниження різниць, які виникають відповідно до Податкового кодексу України, рядок 03 Податкових декларацій з податку на прибуток підприємства у сумі 955 922 грн за І квартал 2018 року у зв`язку із не відображенням у рядку 3.1.11 "Сума витрат від визнаних штрафів, пені, неустойки нарахованих відповідно до цивільного законодавства та цивільно-правових договорів на користь осіб, що не є платниками податку";

- в частині заниження за період 01.01.2015 - 31.03.2018 частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями на 9 167 224,00 грн - частково, в сумі 88 245 грн. - за рахунок завищення витрат на суму податку на прибуток по попередньому акту перевірки;

- в частині завищення за період 01.01.2015 - 31.03.2018 від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту з пдв на 3 161 100,00 грн - частково, в сумі 1 394 658 грн за рахунок заниження податкових зобов`язань у сумі 1 394 658 грн у зв`язку з використанням ТМЦ, послуг в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до ст. 32 підрозділу 2 розділу XX ПКУ.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 23.08.2018 № 2, яким збільшено суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності 11020100 у розмірі 7 334 638 грн та суми грошових зобов`язань за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 2 263 235 грн, колегія суддів зазначає таке.

Так, під час перевірки контролюючий орган дійшов висновку про те, що договірні відносини ДП "ХКБМ" з контрагентами ТОВ "Листехпоставка" ( 35774330) в період 2015, січень - червень 2016 року, ТОВ фірма "Вектор - XXI" (33289091) за період квітень 2015 - липень 2016 року, з ТОВ "Електрон - Експерт" (37094728) не опосередковуються реальним виконанням операції, яка становить їх предмет, оскільки підприємством не надано до перевірки сертифікати виробника, інформацію про навантажувально - розвантажувальні роботи,товарно - транспортні накладні. Окрім того, висновки про нереальність господарських операцій з ТОВ "Листехпоставка" будувались на узагальненій інформації щодо даного платника з питань господарських взаємовідносин з іншими платниками (ТОВ "Веструм" ( 40348174), ТОВ "Сілма ЛТД" (40348237), ТОВ "Акцепт трейд" (40670870), ТОВ "Кулбрайт" (номер 40633294), ТОВ "Енерджи Укрейн" (39924800), ТОВ "Спецремпідряд" ( 40981961), ТОВ "Профіплекс" (37980093), ТОВ "Техноагроплюс" (41388972), ТОВ "Івамар трейд" (номер 41380072), ТОВ "Будкепітал інвест" (41388218), відсутності інформації щодо наявності у ТОВ "Листехпоставка" власних або орендованих основних засобів (транспортних засобів, складських приміщень, промислового обладнання та спеціально обладнаних місць зберігання), а також виходу за юридичною адресою ТОВ "Листехпоставка", згідно з якою за податковою адресою м. Харків, пр. Перемоги, 66 Е місцезнаходження ТОВ "Листехпоставка" не встановлено. В акті перевірки також зазначено про відсутність вивісок та вказівок знаходження ТОВ "Листехпоставка" за даною адресою.

Внаслідок вищевказаного відповідачем в акті перевірки встановлено:

- заниження інших доходів по ряд. 2240 "Інші доходи" звітів про фінансові результати (форма № 2) у сумі 8 993 557 грн., у т.ч. за 2015 рік у сумі 4 523 224 грн., Ікв. 2016 року у сумі 1 103 900 грн., 2 квартал 2016 року у сумі 2 420 100 грн., З квартал 2016 року у сумі 942 863 грн., 1 кв. 2017 року у сумі 1500 грн., 3кв. 2017 у сумі 1970 грн., чим порушено п.п. 134.1.1 п. 134.1 cm. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями;

- п.п. 198.1, абзаців першого і другого п.п. 198.3 п. 198. та п.п. 201.1, п. 201.7 cm. 201 Податкового Кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту всього в сумі І 766 442 грн., в тому числі за січень 2015 року у сумі 45 660 грн., квітень 2015 року у сумі 895 501 грн., травень 2015 року у сумі 79 813 грн., червень 2015 року у сумі 15 8 73 грн., липень 2015 року у сумі 45 008 грн., березень 2016 року у сумі 220 780 грн., червень 2016 року у сумі 273 503 грн., липень 2016 року у сумі 184 720 грн., серпень 2016 року 3 975 грн., лютіш 2017року 1215 грн., липень 2017року 394 грн.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (підпункт «а»).

Пункт 198.3 статті 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У відповідності до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

За змістом пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За визначенням статті 1 Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон №996-ХІV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Як визначено підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Стаття 1 Закону №996-XIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже правові наслідки у виді виникнення у покупця права на формування податкового кредиту з ПДВ виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної та реєстрації її в Єдиному реєстрі податкових накладних; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

Водночас, у разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, підприємство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Водночас сама обставина наявності у позивача податкової накладної та інших облікових документів, виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах. Для податкового обліку значення має саме факт поставки тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту.

Так, дослідженням матеріалів справи встановлено, що 10.04.2016 між позивачем (в якості покупця) та ТОВ "Листехпоставка" (в якості постачальника) було укладено договір поставки від 10.04.2016 № 3057-ХКБМ, у відповідності до п. 1.1 та 1.2 якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця кабель, провід (надалі - продукція), в номенклатурі, кількості та за цінами, зазначеними в специфікаціях до даного договору, а покупець зобов`язується прийняти продукцію і здійснити оплату на умовах, визначених даним договором.

На момент укладання згаданого правочину сторони мали правоздатність і дієздатність юридичних осіб, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Потреба в укладанні згаданого правочину була обумовлена виробничою необхідністю підприємства, оскільки кабелі та проводи використовуються у виробництві бойової техніки (в тому числі, броньованої ремонтно евакуаційної машини БРЕМ - 4РМ, бойового модулю БМ-7, бронетранспортеру БТР - 4Е тощо), що здійснюється ДП "ХКБМ" та підтверджується витягами із конструкторської документації. У межах згаданого правочину були проведені господарські операції з придбання та оприбуткування проводу в обсязі 350 м, які оформлені видатковою накладною від 11.08.2016 № 594 на суму 4 737,00 грн (в тому числі, Г1ДВ 789,50 грн) та податковою накладною від 03.08.2016 на суму 4 737,00 грн (в тому числі, ПДВ - 789,50 грн).

Зазначена податкова накладна зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру податкових накладних № 335616.

Отримана продукція оприбуткована ДП "ХКБМ" на рахунку 201 "Сировина і матеріали".

У відповідності до пункту 3.1 договору від 10.04.2016 № 3057-ХКБМ поставка продукції здійснюється постачальником на умовах самовивозу зі складу постачальника. Згідно з зазначеними умовами фізичне переміщення продукції здійснювалося відповідальним працівником підприємства, що діяв на підставі довіреності на отримання товарно - матеріальних цінностей від 02.08.2016 № 1566 (копія витягу із журналу реєстрації довіреностей). Фактичне надходження продукції в розпорядження підприємства підтверджується даними складського обліку (а саме: картками складського обліку матеріалів).

Згідно наявних в матеріалах справи видаткових накладних, загальна вартість ТМЦ, поставлених ТОВ "Листехпоставка" на адресу ДП "ХКБМ", становить 107 121,28 грн, в т.ч. ПДВ 17 853,55 грн. Наявні видаткові накладні оформлені у відповідності до вимог Закону № 996 та Положення № 88, та містять усі обов`язкові реквізити, встановлені зазначеними законодавчо-нормативними актами для первинних документів, які є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Згідно наявних податкових накладних, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних (витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 335595 (т. 5, а. с. 3-9), сума податку на додану вартість, яка врахована в вартості отриманих ДП "ХКБМ" від ТОВ "Листехпоставка", товарно- матеріальних цінностей, складає 17 853,55 грн, в тому числі: за серпень 2016 року у сумі 3 974,68 грн, за лютий 2017 року у сумі 300,00 грн, за липень 2017 року у сумі 394,00 грн.

На підтвердження постачання продукції (кабель, дріт) від ТОВ "Листехпоставка" на користь ДП "ХКБМ", судом апеляційної інстанці досліджено:

- картки складського обліку матеріалів ДП "ХКБМ" (т. 5, а. с. 47-103; т. 12, а. с. 162-201);

- накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів ДП "ХКБМ"(т. 12, а. с. 119-120; т. 13, а. с. 75-145);

- накладні на списання матеріалів ДП "ХКБМ" (т. 12, а. с. 121-149; т. 13, а. с. 65-74);

- інвентаризаційний опис на 30.09.2017 по складу матеріалів (МТС) ДП "ХКБМ" (т. 13, а. с. 146-153);

- витяг з журналу реєстрації довіреностей ДП "ХКБМ" (т. 5, а. с. 240- 250; т. 12, а. с. 150-154; т. 13, а. с. 43-53);

- витяг з книги обліку довіреностей ДП "ХКБМ"за період з 06.10.2016 р. по 05.12.2017 р. (т. 6, а. с. 1-7; т. 13, а. с. 41, 54-60);

- витяг з журналу обліку заносу (виносу) матеріальних цінностей через к. 105А (т. 12, а. с. 155-161; т. 13, а. с. 61-64).

Дослідженням вищезазначених документів встановлено, що за окремою номенклатурою, залишки продукції, яка була отримана ДП "ХКБМ" від ТОВ "Листехпоставка", на час проведення податкової перевірки обліковувались як запаси, оскільки зберігались на складі ДП "ХКБМ", що підтверджено картками складського обліку, а також матеріалами річної інвентаризації ТМЦ складу матеріалів станом на 30.09.2017.

У подальшому придбана продукція використовувалась позивачем при організації господарської діяльності, а саме: задіяна у виробництві військової техніки при виконанні замовлень 3017/2 (замовник Міністерство оборони України), 3210 (замовник - ДГІ "Конструкторське бюро "Південне імені М. К. Янгеля"), 3212 (замовник - Міністерство оборони України), 3212/т64 (замовник - Міністерство оборони України), 3256 (замовник - військова частина НОМЕР_1 ), 3280 (замовник - Міністерство оборони України), 3281 (замовник - Міністерство оборони України), 3283 (замовник - Державне підприємство "Львівський державний завод "Лорта"), 303 (замовник - військова частина НОМЕР_2 ), 3340 (державне оборонне замовлення для Національної Гвардії України), 4245 (для власних потреб), 4296 (для власних потреб), 4411 (для власних потреб) (витяг із переліку замовлень додається).

Відпуск даної продукції у виробництво підтверджується накладними - вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 31.08.2016 № 28 73, від 31.08.2016 № 2959, від 14.09.2016 № 3101, від 15.09.2016 № 3141, від 22.09.2016 № 3264, від 29.09.2016 № 3449, від 19.10.2016 № 3663, від 20.10.2016 N9 3701, від 21.10.2016 № 3737, від 25.10.2016 № 3807, від 08.11.2016 № 4062, від 14.11.2016 № 4173, від 06.12.2016 № 4602, від 12.12.2016 № 3210, від 29.12.2016 № 4811. від 17.01.2017№ 70, від 24.01.2017№ 163, від 13.02.2017№ 489, від 11.04.2017№ 1199, від 24.04.2017№ 1280, від 26.09.2017№ 2573, від 22.11.2017№ 3205, від 25.01.2018 № 65, від 30.01.2018 № 218, від 27.03.2018 № 1421, від 18.04.2018 № 1829, від 21.05.2018 № 2288, від 21.05.2018 № 2323, від 21.05.2018 № 2330, від 23.06.2018 № 2833, від 20.08.2018 № 2903, від 20.08.2018 № 2910, від 20.08.2018 № 3518, від 20.08.2018 № 3526, від 20.08.2018 № 3527, від 02.10.2018 № 4205, від 02.10.2018 № 4195, від 02.10.2018 № 4212, від 06.11.2018 № 4517, від 15.11.2018 № ТН/3501, від 15.11.2018 № ТН/3502.

З урахуванням вищевикладеного та висновку експертів від 19.05.2022 № 19062/19063/21-71/11614+11621/22-71/11622+11631/22-72 за результатами проведення повторної комісійної судової економічної експертизи, за результатами дослідження наявних матеріалів справи в їх сукупності та взаємозв`язку доказів, колегія суддів уважає, що документально підтверджується здійснення господарських операцій між ДП "ХКБМ" та ТОВ "Листехпоставка" на загальну суму 89 267,73 грн (без ПДВ), в тому числі: у серпні 2016 року на суму 19 873,37 грн, у лютому 2017 року на суму 1500,00 грн, у липні 2017 на суму 1970,00 грн.

Отже, висновок суду першої інстанції про нереальність господарських операцій з цим контрагентом не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Щодо висновку суду першої інстанції про сумнівність господарських операції з ТОВ фірма "Вектор - XXI", колегія суддів зазначає таке.

25.11.2014 між позивачем (в якості покупця) та ТОВ фірма "Вектор - XXI") (в якості постачальника) було укладено договір поставки від 25.11.2014 № 2269-ХКБМ.

У відповідності до п. 1.1 даного договору постачальник зобов`язується виготовити за конструкторською документацією покупця, поставити та передати у власність покупця комплекти кулезахисних безосколкових склопакетів (далі - продукція), в номенклатурі, в кількості, за цінами, зазначеними в Специфікації поставки продукції, а саме: скло лобове електрообогрівне ВІЗІ8.03.01 Осб-2, ВІЗІ8.03.01 Осб-3, скло бокове електрообогрівне ВІЗІ8.03.020сб- 2, В1318.03.020сб-2-01, В1326.03.01 Осб. Згідно з пунктом 1.2 договору покупець зобов`язується прийняти продукцію та провести оплату на умовах, визначених даним договором. За своєю правовою природою зазначений договір є змішаним, тобто містить ознаки як договору підряду (виготовлення за конструкторською документацією продукції), так і договору поставки.

Судовим розглядом встановлено, що потреба в укладанні згаданого правочину була обумовлена виробничою необхідністю підприємства, оскільки комплекти кулезахисних безосколкових склопакетів є складовими частинами (комплектуючими) бойової техніки (в тому числі, бронетранспортеру БТР - 4Е, броньованої санітарно - евакуаційної машини БММ-4С), виробництво якої здійснюється ДП "ХКБМ".

У межах згаданого правочину були проведені господарські операції з придбання та оприбуткування продукції, які оформлені видатковими накладними від 02.06.2015 № 2, від 02.06.2015 № 3. від 02.06.2015 № 4, від 02.06.2015 № 5, від 07.07.2015 № 6, від 07.07.2015 № 7, від 07.09.2015 № 9, від 07.09.2015 № 10, від 07.10.2015 №11, від 25.11.2015 № 13 на загальну суму 1 886 501,70 грн (в тому числі ПДВ - 314 416,95 грн).

Протягом періоду, який перевірявся, постачальником виписані податкові накладні від 02.06.2015 №11, від 02.06.2015 № 12, від 07.07.2015 № 22, від 07.09.2015 № 31, від 25.11.2015 № 23 на загальну суму 1 392 560,96 грн (в тому числі ПДВ - 232 093,49 грн). Зазначені податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру податкових накладних № 335596.

Отримана продукція оприбуткована ДП "ХКБМ" на рахунку 202 "Покупні напівфабрикати та комплектуючі вироби" (надходження товарів і послуг від 02.06.2015 № 1, від 02.06.2015 № 2, від 02.06.2015 № 4, від 02.06.2015 № 5, від 07.07.2015 № 2, від 07.07.2015 № 3, від 07.09.2015 № 8, від 07.09.2015 № 9, від 25.11.2015 № 7, від 07.10.2015 № 7.

У відповідності до пункту 3.1 договору від 25.11.2014 № 2269-ХКБМ поставка продукції здійснюється постачальником на умовах DDP, згідно міжнародним правилам тлумачення торгових термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 року) на склад покупця, розташований за адресою: 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126. Згідно з міжнародними правилами "Інкотермс" (в редакції 2010 року) при постачанні товарів на умовах DDP продавець зобов`язаний нести усі витрати і ризики, пов`язані з транспортуванням товару.

Таким чином, оскільки всі витрати по транспортуванню згідно умов договорів були покладені на постачальника, документальне підтвердження їх на ДП "ХКБМ" відсутнє, що спростовує висновок податкового органу про необхідність підтвердження витрат по транпортуванню та надання ТТН.

Фактичне надходження продукції в розпорядження підприємства підтверджується даними складського обліку (картками обліку, довіреностями на отримання товарно - матеріальних цінностей).

Зобов`язання по оплаті вартості придбаної продукції були виконані ДП "ХКБМ" шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових коштів в загальному розмірі 1 886 501,70 грн. (в тому числі, ІІДВ - 314 416,95 грн) згідно з платіжними дорученнями від 26.11.2014 № 781. від 14.01.2015 № 35, від 20.07.2015 № 2106, від 16.11.2015 № 3511, від 01.12.2015 № 3797.

У подальшому продукція виготовлена та поставлена ТОВ фірмою "Вектор - XXI" за договором від 25.11.2014 № 2269-ХКБМ була задіяна при виконанні замовлень 3200/С (замовник - Міністерство оборони України), 3212 (замовник -- Міністерство оборони України), 3213 (замовник - Національна Гвардія України), 3219 (замовник - Національна Гвардія України), 3222 (замовник - Міністерство оборони України), 3236 (замовник - військова частина НОМЕР_2 ), 3256 (замовник - військова частина НОМЕР_1 ) (т. 10, а. с. 16-250; т. 11, а. с. 1-39).

Відпуск даної продукції у виробництво підтверджується накладними - вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 12.06.2015 № 1707, від 16.06.2015 № 1752, від 18.06.2015 № 1789, від 30.06.2015 № 2203, , від 31.08.2015 № 2633, від 30.10.2015 № 3109, від 30.10.2015 № 3112, від 27.01.2016 № 193, від 03.03.2016 № 654, від 26.05.2016 № 1571, від 31.08.2016 № 2872, від 23.09.2016 № 3276.

З урахуванням вищевикладеного, за результатами дослідження наявних матеріалів справи в їх сукупності та взаємозв`язку, документально підтверджується здійснення господарських операцій між ДП "ХКБМ" та ТОВ Фірма "Вектор-ХХІ" за Договором поставки від 25.11.2014 № 2269- ХКБМ у 2015 року на загальну суму 1 572 084,75 грн (без ПДВ).

Також судом досліджено договір поставки від 10.04.2015 № 2454-ХКБМ, укладений між ДП "ХКБМ" (Покупець) та ТОВ Фірма "Вектор - XXI" (Постачальник), з додатком та додатковою угодою № 1 від 16.04.2015 до нього (надалі - Договір № 2454-ХКБМ).

Згідно наявних видаткових накладних, загальна вартість продукції, поставленої ТОВ Фірма "Вектор - XXI" на адресу ДП "ХКБМ" за Договором № 2454-ХКБМ, становить 1 518 720,00 грн, в т.ч. ПДВ 253 120,00 грн. Наявні видаткові накладні оформлені у відповідності до вимог Закону № 996 та Положення № 88, та містять усі обов`язкові реквізити, встановлені зазначеними законодавчо-нормативними актами для первинних документів, які є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Судом апеляційної інстанції також досліджено документи бухгалтерського обліку ДП "ХКБМ", в яких відображені вищеописані фінансово-господарські операції з ТОВ Фірма "Вектор-ХХІ", зокрема: - бухгалтерські регістри "Журнал проводок (бухгалтерський облік)" та "Придбання податковий облік" по Договору поставки від 10.04.2015 № 2454- ХКБМ (т. З, а. с. 136-141, 157-158; т. 11, а. с. 178-181, 199-200); - картка рахунку 631 ДП "ХКБМ" за період січень 2015 р. - грудень 2017 р. до Договору поставки від 10.04.2015 № 2454-ХКБМ (т. З, а. с. 127- 129; т. 11, а. с. 193-194); - аналіз субконто за період січень 2015 р. - грудень 2017 р. (т. 11, а. с. 195).

Згідно наявних в матеріалах справи податкових накладних, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних (витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 335596 (т. 11, а. с. 75)), сума податку на додану вартість, яка врахована в вартості отриманих ДП "ХКБМ" від ТОВ Фірма "Вектор - XXI", товарно-матеріальних цінностей за Договором поставки від 10.04.2015 № 2454-ХКБМ, складає 253 120, 00 грн. (т. 3, а. с. 133-135; т. 11, а. с. 175-177).

Окрім того, на підтвердження постачання продукції від ТОВ Фірма "Вектор-ХХІ" на користь ДП "ХКБМ", судом враховано:

- картки складського обліку матеріалів ДП "ХКБМ" (т. 3, а. с. 142-145; т. 11, а. с. 186-190); - накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів ДП "ХКБМ" (т.3, а. с. 152-158; т. 11, а. с. 196-198); накладні на списання матеріалів ДП "ХКБМ" (т. 9, а. с. 209, 219228); витяг з журналу реєстрації довіреностей ДП "ХКБМ" з 22.03.2016 по 05.10.2016 (т. 3, а. с. 145а-148; т. 11, а. с. 182-185; т. 12, а. с. 150-154).

За результатами судового та експертного дослідження встановлено, що в подальшому виготовлена та поставлена ТОВ Фірмою "Вектор - XXI" за Договором поставки від 10.04.2015 № 2454-ХКБМ продукція була задіяна у виконанні замовлень 3280 (для Міністерства оборони України), 3236 (для військової частини НОМЕР_2 ), 3171 (для Дочірнього підприємства державного госпрозрахункового зовнішньоторговельного підприємства "Спецтехноекспорт"), про що свідчать надані на дослідження довідки - розрахунки калькуляції собівартості продукції (бухгалтерський облік) ДП "ХКБМ" за період січень 2015 р. - грудень 2017 р. (у розрізі номенклатурних груп). (т. 10, а. с. 16-250; т. 11, а. с. 1-39)

Відпуск вищезазначеної продукції у виробництво підтверджується накладними вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 26.05.2016 № 1569, від 30.06.2016 № 2107, від 28.02.2017 № 864.

З урахуванням вищевикладеного, за результатами дослідження наявних матеріалів справи в їх сукупності та взаємозв`язку, суд апеляційної інстанції уважає, що здійснення господарських операцій між ДП "ХКБМ" та ТОВ Фірма "Вектор-ХХІ" за Договором поставки від 10.04.2015 № 2454- ХКБМ, на загальну суму 1 265 600,00 грн (без ПДВ) мало реальний характер та підтверджено як фактично, так і докуметально.

Підсумовуючи вищенаведене, за результатами дослідження в межах матеріалів справи, у тому числі первинної документації (видаткових накладних) колегія суддів з урахуванням висновків згаданої вище експертизи уважає, що документально підтверджується здійснення господарських операцій між ДП "ХКБМ" та ТОВ Фірма "Вектор-ХХІ" за договорами поставки від 25.11.2014 № 2269-ХКБМ та від 10.04.2015 № 2454-ХКБМ на загальну суму 2 837 684,75 грн (без ПДВ).

Щодо реальності господарських операцій ДП "ХКБМ" з його контрагентом ТОВ "Електрон-експерт", колегія суддів зазначає таке.

Судовим розглядом встановлено, що між ДП "ХКБМ" (Покупець) та ТОВ "Електрон-експерт" (Постачальник) укладено типові договори поставки, а саме: договір поставки від 19.01.2016 № 2787-ХКБМ (т. 1, а. с. 131-135; т. 3, а. с. 209-213; т. 9, а. с. 174-178); договір поставки від 20.04.2015 № 2465-ХКБМ (т. 1, а. с. 137-140; т. 3, а. с. 159-162; т. 9, а. с. 1-2); договір поставки (від 27.04.2016 № 2968-ХКБМ (т. 4, а. с. 7-10; т. 9, а. с. 229-232).

Умовами договорів поставки від 20.04.2015 № 2465-ХКБМ та від 19.01.2016 № 2787-ХКБМ (надалі - Договори) передбачено (серед іншого): п. 1.1. Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю продукцію в кількості, по цінам, в строки відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною кожного Договору. п. 1.2. Покупець зобов`язується прийняти Продукцію та здійснити оплату відповіднодо кожної з умов з Договорів.

Умовами Договору поставки від 27.04.2016 № 2968-ХКБМ передбачено, що Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця прилад БПК2-42 в кількості 9шт., а Покупець зобов`язується прийняти Продукцію та здійснити оплату відповідно до умов даного Договору.

Згідно наявних в матеріалах справи видаткових накладних, загальна вартість продукції, поставленої ТОВ "Електрон-експерт" на адресу ДП "ХКБМ" за період квітень 2015 року - липень 2016 року, складає 8 607 180,00 грн, в т.ч. ПДВ 1 434 530,00 грн.

Наявні видаткові накладні оформлені у відповідності до вимог Закону № 996 та Положення № 88, та містять усі обов`язкові реквізити, встановлені зазначеними законодавчо-нормативними актами для первинних документів, які є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Згідно наявних податкових накладних, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних (витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 335597 (т. 9, а. с. 9)), сума податку на додану вартість, яка врахована в вартості отриманої ДП "ХКБМ" від ТОВ "Електрон-експерт", продукції складає 1 434 530,00 грн. (т. З, а. с. 192-194, 235-236; т. 4, а. с. 28-29; т. 9, а. с. 9-11, 181-182, 238-239).

На підтвердження постачання продукції від ТОВ "Електрон - експерт" на користь ДП "ХКБМ" за Договором поставки від 20.04.2015 № 2465-ХКБМ в матеріалах справи міститься:

- картки складського обліку матеріалів ДП "ХКБМ" (т. З, а. с. 198-204; т. 9, а. с. 22-27); - накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів ДП "ХКБМ" (т. 9, а. с. 32-138); - накладні на списання матеріалів ДП "ХКБМ" (т. 9, а. с. 139-164); - витяг з журналу реєстрації довіреностей ДП "ХКБМ" з 05.01.2015 по 05.08.2015 (т. 3, а. с. 205; т. 9, а. с. 14-15, 20-21); - інвентаризаційний опис запасів від 30.09.2018 на складі № 9 (зняття залишків запасів, які обліковуються на рах. 201 (Сировина і матеріали), 202 (Покупні напівфабрикати та комплектуючі вироби), 207 (Запасні частини)) (т. 9, а. с. 165-170); - інвентаризаційний опис запасів від 30.09.2018 на складі № 8 (зняття залишків запасів, які обліковуються на рах. 202 (Покупні напівфабрикати та комплектуючі вироби)) (т. 9, а. с. 171-173); - витяг з журналу обліку заносу (виносу) матеріальних цінностей через к 105А (т. 9, а. с. 16-19).

Судом встановлено, що придбана за вищеперерахованими договорами продукція використовувалась при виконанні наступних замовлень для Міністерства оборони України, Національної Гвардії України, ДК "Укрспецекспорт", ДП "Конструкторське бюро "Південне М.К. Янгеля", ДП Державного госпрозрахункового зовнішньоторговельного підприємства "Спецтехноекспорт" та військових частин, відпуск даної продукції у виробництво підтверджується накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів за Договором поставки від 19.01.2016 № 2787-ХКБМ: - накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів ДП "ХКБМ" (т. 9, а. с. 191-208, 210-218); - накладні на списання матеріалів ДП "ХКБМ" (т. 9, а. с. 209, 219-228); - витяг з журналу реєстрації довіреностей ДП "ХКБМ" за 2015 рік (т. З, а. с. 240-241; т. 9, а. с. 185-186), а також для власних потреб.

Відпуск даної продукції у виробництво підтверджується накладними- вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, зокрема: - нагнітачі 434.87.003сб - від 03.03.2016 № 654, від 28.07.2016 № 2433, від 09.06.2016 № 1746, від 31.05.2016 № 1682, від 14.04.2016 № 1089, від 20.01.2017 № 129, від 20.06.2018 № 2742; фільтри поглиначі ФПТ-200Б - від 30.06.2016 № 2110, від 30.06.2016 № 2111, від 12.09.2016 № 3059, від 20.10.2016 № 3684, від 24.10.2016 № 3769, від 26.10.2016 № 3826, від 26.10.2016 № 3836, від 23.12.2016 № 4916, від 06.11.2018 № 4758. Дослідженням вищезазначених документів встановлено, що за окремою номенклатурою, залишки продукції, яка була отримана ДП "ХКБМ" від ТОВ Фірми ТОВ "Електрон-експерт", на час проведення податкової перевірки обліковувались як запаси, оскільки зберігались на складі ДП "ХКБМ", що підтверджено картками складського обліку, а також матеріалами річної інвентаризації ТМП, складу матеріалів станом на 30.09.2017 за Договором поставки від 27.04.2016 № 2968-ХКБМ: - накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів ДП "ХКБМ" (т. 4, а. с. 41-59, 65-129, 140-195); - накладні на списання матеріалів ДП "ХКБМ" (т. 4, а. с. 60-64, 130-139, 196-221); - картка складського обліку матеріалів ДП "ХКБМ" (т. 9, а. с. 245); - витяг з журналу реєстрації довіреностей ДП "ХКБМ" з 22.03.2016 по 05.10.2016 (т. 4, а. с. 34-38; т. 9, а. с. 242-244).

Отже, за результатами оцінки первинної документації (в тому чмслі видаткових накладних) документально підтверджується здійснення господарських операцій між ДП "ХКБМ" та ТОВ "Електрон-експерт" за період квітень 2015 - липень 2016 року на загальну суму 7 172 650,00 грн. (без ПДВ).

Щодо доводів відповідача про відсутність інформації про навантажувально-розвантажувальні роботи та товарно-транспортні накладні колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 3.1. п. 3.1. договорів поставки від 25.11.2014 № 2269-ХКБМ та від 10.04.2015 № 2454-ХКБМ, Постачальник здійснює поставку продукції на умовах DDP, згідно з міжнародними правилами тлумачення торгових термінів "Інкотермс" на склад Покупця, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126. При цьому, при поставці DDP дотримуються умови перевезення, згідно з якими максимальну відповідальність за товар, що транспортується, несе продавець. Відправник організовує доставку, здійснює митне оформлення.

Отже, за умовами договорів витрати, пов`язані з перевезенням, продавець несе відповідальність за усі ризики до моменту підтвердження отримання вантажу. Від так, посилання відповідача на відсутність інформації про навантажувально-розвантажувальні роботи, а також товарно-транспортні накладні, є помилковими.

За таких обставин, оцінюючи податкові наслідки спірних господарських операцій між позивачем та його контрагентами, колегія суддів дійшла висновку, що наявні податкові накладні та первинні документи дають можливість визначитися із суттю, змістом та обсягом господарських операцій, ідентифікувати їх учасників та перевірити правильність відображення операцій в податковому обліку, а відтак, дійшла переконання, що у ході перевірки та до суду позивачем подана вся необхідна первинна документація та інші докази на підтвердження реальності господарських операцій із контрагентами, а також того, що укладені угоди мали на меті настання дійсних правових наслідків, що обумовлені ними.

Також слід відмітити, що будь-яких судових рішень з приводу визнання недійсними правочинів між позивачем та його контрагентами або встановленої судовими рішеннями нікчемності правочинів із застосуванням відповідних правових наслідків, положень статей 207 та 208, 250 Господарського кодексу України, статті 203, 228 Цивільного кодексу України, які б вказували на такі правочини як на недійсні або вчинені з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, суперечить моральним засадам суспільства, порушує публічний порядок не надано. Навпаки, колегія суддів ураховує посилання позивача на численні судові рішення, якими підтверджено реальність господарських операцій контрагентів позивача з іншими постачальниками по ланцюгу постачання.

Водночас, слід зазначити, що усталеною є практика Верховного Суду, яка, якщо її систематизувати, полягає в тому, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. При цьому, ні податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання, ні незначні помилки в оформленні первинних документів або неподання товарно-транспортних накладних за окремими операціями самі по собі не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій як таких за умови їх підтвердження іншими належними доказами. В той же час у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів та не зазначено обставин, які б ставили під сумнів фактичне здійснення операцій між позивачем та його контрагентами, як і не доведено, що зміст укладених між ними угод не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов`язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договорів, або приховування дійсних об`єктів оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо.

Не підтверджено відповідачем й невідповідності господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, їх збитковості тощо, які б окремо або в сукупності свідчили, що вчинення таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки первинними документами, які підтверджують приймання-передачу товару (видатковими накладними), а також іншими документами, наданими на дослідження суду, в їх сукупності та взаємозв`язку, підтверджується здійснення господарських операцій між ДП "ХКБМ" та його контрагентами ТОВ "Електрон-експерт" , ТОВ "Листехпоставка" та ТОВ "Вектор-ХХІ" на загальну суму 10 099 602,48 грн, а тому висновки податкового органу, викладені в Акті перевірки № 3158/20-40-14-02-08/14310299 від 03.08.2018, щодо заниження інших доходів по ряд. 2240 "Інші доходи" звітів про фінансові результати (форма №2), на загальну суму 8 993 557 грн, є помилковими.

Відповідно, оскаржуване податкове повідомлення рішення від 23.08.2018 № 2 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 4092 грн (по взаємовідносинах з ТОВ "Листехпоставка"), 323671 грн (по взаємовідносинах з ТОВ "Вектор-ХХІ"), 1291077 грн (по взаємовідносинах з ТОВ "Електрон-експерт") та відповідно суми штрафних санкцій в сумі 2046 грн, 113904 грн та 286 380 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо списання об`єктів незавершеного виробництва, які втратили ознаки активу, та висновку суду про завищення ДП "ХКБМ" "Інших операційних витрат" у сумі 26 632 423 грн, колегія суддів зазначає таке.

Так, зафіксоване в Акті перевірки недотримання ДП "ХКБМ" вимог пп. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 ПКУ, на думку податкового органу, відбулося за рахунок порушень щодо завищення ДП "ХКБМ" "Інших операційних витрат" у ряд. 2180 "Звіту про фінансові результати" у сумі 26 632 423 грн за рахунок списання у бухгалтерському обліку витрат, понесених за рахунок власних коштів підприємства, які рахуються на незавершеному виробництві, вартість яких сформовано у попередніх звітних періодах.

Як вбачається з матеріалів справи, операції зі списання об`єктів незавершеного виробництва, на які втрачено попит, здійснювалися ДП "ХКБМ" із бухгалтерського рахунку 26 "Готова продукція" на бухгалтерський рахунок 949 "Інші витрати операційної діяльності".

Витрати ДП "ХКБМ" на незавершене виробництво спочатку були сформовані на рахунку 23 "Незавершене виробництво" (на підставі відкритих замовлень в рамках господарської діяльності підприємства), а в подальшому були перенесені на рахунок 26 "Готова продукція" за 2015-2017 рр. та списані на рахунок 949 "Інші витрати операційної діяльності", що відображено бухгалтерською проводкою: Д-т 949 - К-т 26.

На пітвердження вказаного судом досліджено оборотно-сальдові відомості по рахунку 26 за 2015-2018 рр. (т. 14, а. с. 75-83, 112-1 17, 150-158); - обороти рахунку 26 за 2016 рік (т. 7, а. с. 22-44); - аналіз рахунку 26 за 2015-2017 рр. (т. 14, а. с. 106, 123, 149); - оборотно-сальдові відомості по рахунку 949 за період січень 2015 р - грудень 2017 р. (т. 2, а. с. 155); - оборотно-сальдові відомості по рахунку 949 ДП "ХКБМ" за 2015-2017 рр. (т. 14, а. с. 72, 108, 124).

Необхідність списання незавершеного виробництва по певним замовленням визначена службовими записками начальника ПЕВ (планово- економічного відділу) ДП "ХКБМ" (т. 14, а. с. 36-44, 48-52, 61-67) та актами списання витрат (т. 14, а. с. 25-34, 45-47, 53-59).

Відповідно до даних актів, підставою для списання є втрата на дані замовлення попиту з боку замовників і підприємство не очікує від них економічних вигод у майбутньому.

Загальна вартість списаних об`єктів незавершеного виробництва до складу інших операційних витрат, відповідно до даних бухгалтерського обліку, а саме картки рахунку 949, складає 28 255 407,36 грн.

Проте, в Акті перевірки (стор. 42-44) визначено суму загальної вартості списаних протягом 2015-2017 рр. об`єктів незавершеного виробництва, за якими встановлено порушення та донараховано податок на прибуток підприємства та штрафні санкції, становить 26 632 423 грн.

Згідно з п.20 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248, (далі - ПСБО 16 "Витрати") втрати від знецінення запасів, до яких в тому числі належить незавершене виробництво, включаються до складу інших операційних витрат.

Відповідно до п.6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 "Запаси", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 № 246 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за № 751/4044, (далі - ПСБО 9 "Запаси"), до складу запасів включається незавершене виробництво у вигляді не закінчених обробкою і складанням деталей, вузлів, виробів та незакінчених технологічних процесів. Незавершене виробництво на підприємствах, в установах, що виконують роботи та надають послуги, складається з витрат на виконання незакінчених робіт (послуг), щодо яких підприємством/установою ще не визнано доходу.

Положеннями п.5 ПСБО 9 "Запаси" передбачено, що запаси визнаються активом, якщо існує імовірність того, що підприємство/установа отримає в майбутньому економічні вигоди, пов`язані з їх використанням, та їх вартість може бути достовірно визначена. Та, відповідно, в разі не виконання наведених вище вимог, такі запаси не зараховуються на баланс підприємства, а вважаються витратами періоду в якому вони понесені.

В той же час слід враховувати, що відповідно до ст.4 Закону №996 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) одним із принципів бухгалтерського обліку та фінансової звітності є принцип обачності, тобто, застосування в бухгалтерському обліку методів оцінки, які повинні запобігати заниженню оцінки зобов`язань та витрат і завищенню оцінки активів і доходів підприємства.

Таким чином, об`єкти незавершеного виробництва, які втратили первісно очікувану економічну вигоду, підлягають переоцінці або списанню.

Відповідно до п.138.1 ст.138 ПК України визначено, що витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, інших витрат, крім витрат, визначених у п. 138.3 цієї статті та у ст.139 цього Кодексу.

Згідно із п.138.4 ст.138 ПК України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Таким чином, обмеження щодо визнання витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів (виконаних робіт, наданих послуг), відноситься виключно до витрати, що формують собівартість реалізованих товарів (виконаних робіт, наданих послуг), тобто визначених вимогами п. 138.1 ст.138 ПК України.

Як зазначено вище, витрати від знецінення запасів, до яких в тому числі належить незавершене виробництво, включаються до складу інших операційних витрат.

Відповідно до 138.5. ПК України інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

Згідно із п.п.138.12.2 п.138.12 ПК України до складу інших витрат, у тому числі включаються інші витрати господарської діяльності, до яких цим розділом прямо не встановлено обмежень щодо віднесення до складу витрат.

Положеннями ст.139 ПК України також передбачено вичерпний перелік витрат, що не враховуються при визначені оподатковуваного прибутку, до яких належать витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності, а саме витрати на організацію та проведення прийомів, презентацій та інші.

Отже, витрати від списання незавершеного виробництва не включені до переліку витрат, що не враховуються при визначені оподатковуваного прибутку, передбаченому ст.139 ПК України.

Враховуючи зазначене, списані на підставі первинних документів витрати незавершеного виробництва по замовленням, на які втрачено попит замовників та втрачено можливість отримання в майбутньому економічної вигоди, підлягають віднесенню до складу інших витрат господарської діяльності, так як положеннями ПК України прямо не встановлено обмежень щодо віднесення їх до складу витрат.

Крім того, колегія суддів відмічає, що доводи податкового органу про відсутність витрат у випадку відсутності доходів не беруться до уваги з огляду на таке.

Відповідно до п.п.14.1.27 п.14.1 ст. 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно із п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

При цьому, положеннями ч.2 ст.3 та ст..42 Господарського кодексу України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Враховуючи вищевикладене, отримання доходів є метою здійснення господарської діяльності. Однак, результатом такої діяльності не завжди є отримання доходу, оскільки можливим результатом здійснення господарської діяльності може бути не отримання очікуваних доходів або навіть отримання певних збитків від такої діяльності.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст.1 Закону № 996 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В свою чергу, згідно з п.1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704 (далі - Положення №88), господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Тобто, первинними документами, на підставі яких здійснено списання об`єктів незавершеного виробництва з балансу підприємства, у такому випадку слугували службові записки складені начальником планово-економічного відділу на ім`я головного бухгалтера та акти списання.

Вказані документи ДП "ХКБМ ім.О.О.Морозова" щодо списання об`єктів незавершеного виробництва мають всі необхідні реквізити, передбачені положеннями Закону № 996 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та п.2.4 Положення № 88 і, як наслідок, відповідно п. 138.2 ст.138 ПК України є первинними документами, на підставі яких визнаються витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні судові рішення щодо визнання судом недійсними вищевказаних первинних документів, виписаних щодо вказаних операцій. В акті перевірки контролюючого органу зазначених фактів також не зафіксовано.

Відповідно до пп.11 та 12 наказу "Про облікову політику підприємства ДП "ХКБМ ім.О.О.Морозова" від 14.03.2013 № 38 в основному виробництві використовується позамовний метод обліку витрат на виробництво та калькулювання фактичної виробничої собівартості продукції. Установлена тривалість операційного циклу для реалізації продукції, що виготовляється (товарів, робіт, послуг) у відповідності до оформлених договорів та контрактів на постачання продукції.

Отже висновки податкового органу про протиправність завищення ДП "ХКБМ" "Інших операційних витрат" у ряд. 2180 "Звіту про фінансові результати" у сумі 26 632 423 грн за рахунок списання у бухгалтерському обліку витрат, понесених за рахунок власних коштів підприємства, які рахуються на незавершеному виробництві, вартість яких сформовано у попередніх звітних періодах, є помилковими.

В свою чергу, оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 23.08.2018 № 2 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 4793836 грн та відповідно суми штрафних санкцій в сумі 1533834 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо висновку суду про недотримання ДП "ХКБМ" вимог пп. 134.1.1. п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України в частині заниження доходів на суму протермінованої заборгованості, колегія суддів зазначає таке.

Так, зафіксоване в Акті перевірки недотримання ДП "ХКБМ" вимог пп. 134.1.1. п. 134.1 ст.134 ПКУ відбулось за рахунок порушень щодо не відображення в бухгалтерському обліку, у складі інших операційних доходів, простроченої безнадійної кредиторської заборгованості по контрагентах: ТОВ "Еластомер" - в сумі 917,24 грн; ТОВ "КРОК" - в сумі 3 196,16 грн; ТОВ "Машприборкомплект" - в сумі 38 970,00 грн.; ДП "КТБ "Судокомпозит" - в сумі 848,50 грн; ДП "Феодосійський оптичний завод" - 1 355 383,56 грн. Всього 1 399 315,46 грн, у т. ч. за 2015 р. у сумі 917 грн., 4 кв. 2016 року у сумі 39 819 грн., 4 кв. 2017 р. у сумі 1 358 580 грн., по якій минув, згідно тексту Акту перевірки, строк позовної давності. (т. 1 а. с. 48-50).

Наявними в матеріалах справи доказами документально підтверджується наявність в бухгалтерському обліку ДП "ХКБМ" станом на 31.03.2018 кредиторської заборгованості в сумі 1 399 315,46 грн з терміном виникнення 2012-2014 роки.

Колегія суддів зазначає, що поняття "безнадійної заборгованості" визначено Податковим кодексом України, згідно пункту 14.1.11. якого безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобов 'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності; б) прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового майна, на яке може бути звернено стягнення; в) прострочена заборгованість осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими; г) прострочена понад 180 днів заборгованість особи, розмір сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімально встановленого законодавством розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у справі про банкрутство, а для фізичних осіб - заборгованість, що не перевищує 25 відсотків мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у разі відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутства фізичних осіб); д) актив у вигляді корпоративних прав або не боргових цінних паперів, емітента яких визнано банкрутом або припинено як юридичну особу у зв`язку з його ліквідацією; е) сума залишкового призового фонду лотереї станом на 31 грудня кожного року; є) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості; ж) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сипи, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством; з) заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією...».

Наведеними вище нормами п. 14.1.11 ПКУ не врегульовано дії платників податків щодо наявної безнадійної заборгованості. Крім того, даний пункт не визначає, яка саме заборгованість є безнадійною - дебіторська, чи кредиторська.

Відповідно до п. 5 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 "Зобов`язання", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 р. № 20 (надалі - П(С)БО 11), зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходів звітного періоду.

З наведеного визначення не слідує, що раніше визнане зобов`язання підприємства, яке на дату балансу не підлягає погашенню, включається до складу доходів у беззаперечному порядку по закінченню строків позовної давності.

Натомість, бухгалтерське тлумачення безнадійної заборгованості наведено у п. 4 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку НП(С)БО 10 "Дебіторська заборгованість", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 № 237 (надалі - П(С)БО 10), та стосується дебіторської заборгованості, а саме: "безнадійна дебіторська заборгованість - це поточна дебіторська заборгованість, щодо якої існує впевненість про її неповернення боржником або за якою минув строк позовної давності".

Отже за визначення п. 4 П(С)БО 10, строки позовної давності стосуються дебіторської заборгованості, а підприємство, яке має заборгованість перед контрагентами (кредиторську заборгованість) не впливає на дії контрагентів щодо стягнення ними боргів у судовому порядку і дотримання строків позовної давності. Натомість, в розумінні П(С)БО 10 та П(С)БО 11, вирішення питання щодо впевненості в непогашенні своїх боргів перед контрагентами, покладається на підприємство-боржника. Для цього підприємство має бути впевненим, що воно не погашатиме зобов`язання перед контрагентом.

Якщо існує ймовірність виконання зобов`язання навіть після спливу строку позовної давності - списання кредиторської заборгованості не є обов`язковим. І лише за умови, коли достеменно відомо - погашати заборгованість перед контрагентом підприємство не буде через, наприклад, такі причини: контрагент ліквідувався і немає правонаступника, який може ініціювати стягнення боргу, чи сплив строк позовної давності та керівництво прийняло рішення про непогашення зобов`язань (у наказі, іншому розпорядчому документі); після спливу строку позовної давності контрагент звернувся до суду з позовом про стягнення боргу, а суд відмовив у розгляді через сплив позовної давності, тоді в періоді виникнення впевненості в непогашенні зобов`язань підприємство має їх списати.

Тобто, лише сплив строку позовної давності - ще не достатня підстава для списання кредиторської заборгованості, адже навіть після цього все ж залишається ймовірність проведення розрахунків.

В бухгалтерській довідці щодо кредиторської заборгованості зазначено: "Проведеними річними інвентаризаціями ДП "ХКБМ" рішення щодо визнання безнадійною та списання з бухгалтерського обліку до складу іншого операційного доходу кредиторської заборгованості перед ТОВ "Еластомер", ТОВ "КРОК", ТОВ "Машприборкомплект", ДП "КТБ "Судокомпозит", ДП "Феодосійський оптичний завод", протягом звітних періодів, що перевірялись, не приймались (що підтверджено матеріалами річної інвентаризації станом на 01.11.2017), тобто були відсутні підстави для включення їх до об єкту оподаткування. Додатково повідомляємо, що кредиторська заборгованість перед ДП "Феодосійський оптичний завод" виникла у зв язку з неможливістю здійснення розрахунків за поставлену продукцію на підставі постанови Правління НБУ від 06.05.2014 М 260, відповідно до якої була припинена подальша діяльність українських банківських установ та їх відокремлених підрозділів на території АРК та м. Севастополі. Разом з тим, господарські відносини з ДП "Феодосійський оптичний завод" носять тривалий та взаємовигідний характер. Окрім того, ДП "Феодосійський оптичний завод" та ДП "ХКПБМ" є учасниками ДК "Укроборонпром" та суб`єктами державного сектору економіки України. Таким чином, з метою уникнення нанесення збитків державному підприємству та, сподіваючись на подальше співробітництво з ДП "Феодосійський оптичний завод", ДП "ХКПБМ" розраховує сплатити суму заборгованості після скасування нормативно встановлених обмежень ...". (т. 14, а. с. 162-163)

Інших документів щодо прийняття рішення ДП "ХКБМ" про списання кредиторської заборгованості матеріали адміністративної справи № 520/11067/18 не містять.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів уважає, що кредиторська заборгованість ДП "ХКБМ" перед ДП "Феодосійський оптичний завод" в сумі 1 355 383,56 грн обгрунтовано вважається довгостроковою, чого не можна сказати про кредиторську заборгованість перед ТОВ "Еластомер", ТОВ "КРОК", ТОВ "Машприборкомплект", ДП "КТБ "Судокомпозит".

Таким чином, згідно наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, висновки ГУ ДФС у Харківській області, викладені в Акті перевірки щодо недотримання вимог пп. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 ПКУ в результаті не відображення ДП "ХКБМ" в бухгалтерському обліку у складі інших операційних доходів простроченої безнадійної кредиторської заборгованості у суму 1 399 316 грн підтверджується частково у сумі 43 931,90 грн, у тому числі по контрагентам: - ТОВ "Еластомер" в сумі 917,24 грн; - ТОВ "КРОК" в сумі 3 196,16 грн; - ТОВ "Машприборкомплект" в сумі 38 970,00 грн; - ДП "КТБ "Судокомпозит" в сумі 848,50 грн.

Що стосується контрагента ДП "Феодосійський оптичний завод", то сума 1 355 383,56 грн правомірно не відображена ДП "ХКБМ" в бухгалтерському обліку у складі інших операційних доходів простроченої безнадійної кредиторської заборгованості.

Отже, оскаржуване податкове повідомлення рішення від 23.08.2018 № 2 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 7 908 грн за рахунок заниження доходів на суму протермінованої кредиторської заборгованості щодо контрагентів ТОВ "Еластомер", ТОВ "КРОК", ТОВ "Машприборкомплект", ДП "КТБ "Судокомпозит"та штрафної санкцій в сумі 3950,46 грн (розрахованої пропорційно), є правомірним та не підлягає скасуванню.

Водночас висновок суду та податкового органу про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток в іншій частині за рахунок заниження доходів на суму протермінованої кредиторської заборгованості щодо контрагента ДП "Феодосійський оптичний завод" на суму 243969 грн та, відповідно, штрафної санкції на суму 121860,54 грн, є протиправним та в цій частині рішення підлягає скасуванню.

Щодо висновку суду про завищення витрат на суму податку на прибуток по попередньому акту перевірки (сума заниження об`єкта оподаткування 143488 грн), колегія суддів зазначає таке.

Так, зафіксоване в Акті перевірки недотримання ДП "ХКБМ" вимог пп. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 ПКУ відбулось за рахунок порушень щодо завищення ДП "ХКБМ" "Інших операційних витрат" у ряд. 2180 "Звіту про фінансові результати" за 1 кв. 2016 року сумі 143488 грн за рахунок включення сум податку па прибуток, нарахованих за результатами планової перевірки ТУ ДФС у Харківській області (акт від 31.12.2015 р. № 69/20-40-22-01- 07/14310299), які не є економічними санкціями у відповідності до законодавства.

Відповідно до наявної в матеріалах справи бухгалтерської довідки № 375 від 29.02.2016 ї, у бухгалтерському обліку ДП "ХКБМ" операцію щодо сплати сум податку на прибуток, нарахованих за результатами планової перевірки ГУ ДФС у Харківській області (акт від 31.12.2015 р. № 69/20-40-22- 01-07/14310299), відображено бухгалтерською проводкою: Дт 84 - Кт 6413; Дт 948 - Кт 84. (т. 7, а. с. 47-48)

Колегія суддів зазначає, що підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПКУ визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до Інструкції № 291, на рахунку 94 "Інші витрати операційної діяльності" ведеться облік витрат операційної діяльності підприємства, крім витрат, які відображаються на рахунках 90 "Собівартість реалізації", 91 "Загальновиробничі витрати", 92 "Адміністративні витрати", 93 "Витрати на збут".

За дебетом рахунку відображається сума визнаних витрат, за кредитом - списання на рахунок 79 "Фінансові результати". На субрахунку 948 "Визнані штрафи, пені, неустойки" ведеться облік визнаних економічних санкцій за невиконання підприємством законодавства та умов договорів.

З наведеного вбачається, що суми податку нараховані за результатами перевірки не є економічними санкціями в розумінні норм Податкового та Господарського кодексу України.

Враховуючи викладене, відображення у рядку 2180 "Інші операційні витрати" "Звіту про фінансові результати" сум податку на прибуток, нарахованих за результатами перевірок, у сумі 143 488,00 грн, не відповідає вимогам п. 2 ст. 6 Закону України № 996-XIV та положенням Інструкції № 291, позаяк це не є економічними санкціями у відповідності до законодавства.

З наведеного вбачається, що оскаржуване податкове повідомлення рішення від 23.08.2018 № 2 про збільшення сум податкового зобов`язання через завищення витрат на суму податку на прибуток по попередньому акту перевірки (сума заниження об`єкта оподаткування 143488 грн)в розмірі 25828 грн та штрафної санкцій в сумі 12914 грн, є правомірним та не підлягає скасуванню.

Щодо неврахування при визначенні об`єкту оподаткування податком на прибуток підприємств необхідності коригування фінансового результату до оподаткування на різниці, які виникають відповідно до положень Податкового кодексу України, колегія суддів зазначає таке.

Так, згідно наданого відповідачем розрахунку (т. 17 , а .с. 1-3) податковим повідомленням рішенням від 23.08.2018 №2 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в загальному розмірі 9597873,00 грн. (основний платіж 7334638,00 грн.; штраф 2.263.235,00 грн) (т.1 а.с.151), в тому числі яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток через заниження різниці, які виникають "відповідно до Податкового кодексу України, рядок 03 податкових декларацій з податку на прибуток підприємств у сумі 3048650 грн за рахунок не відображення у рядку 3.1.11 "Сума витрат від визнаних, штрафів, пені, неустойок нарахованих відповідно до цивільного законодавства та цивільно-правових договорів на користь осіб, що не є плтаниками податку" на суму 376 691 грн та штрафної санкцій 188346 грн, а також за рахунок заниження різниці, які виникають до ПКУ, рядок 03 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік у сумі 1485087 грн за рахунок не відображення у рядку 3.1.7 "Сума 30 відсотків вартості товарів, у тому числі необоротних активів, робіт та послуг, придбаних у нерезидентів" на суму 267 566 грн.

Також податковим повідомленням рішенням від 23.08.2018 №2 зменшено суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у загальному розмірі 955922,00 грн (т.1 а.с.153) через заниження різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України, рядок 03 податкових декларацій з податку на прибуток підприємств у сумі 955922 грн за 1 квартал 2018 року за рахунок не відображення у рядку 3.1.11 "Сума витрат від визнаних, штрафів, пені, неустойок нарахованих відповідно до цивільного законодавства та цивільно-правових договорів на користь осіб, що не є платниками податку".

Податковою перевіркою було встановлено, що за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 ДП "ХКБМ" задекларувало різниці, які виникають відповідно до ПКУ, в сумі 43 417 121 грн. (стор. 47-49 Акту перевірки). Перевіркою задекларованих підприємством показників рядка 03 Декларації "Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України" встановлено їх заниження всього в сумі 4 535 128 грн, у т. ч. за 2015 рік у сумі 1 486 478 грн, 3 квартал 2017 року у сумі 639 516 грн, 4 квартал 2017 року у сумі 1 453 212 грн, 1 квартал 2018 року у сумі 955 922 грн.

При цьому, зафіксоване в Акті перевірки недотримання вимог пп. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 в частині заниження різниці, які виникають відповідно до ПКУ рядок 03 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2015 рік у сумі 1 486 478 грн відбулось за рахунок не відображення у рядку 3.1.7 додатка РІ до Податкової декларації з податку на прибуток підприємств, отримання від Фірми "Maltipa Trade Limited" Hong Kong агентських послуг відповідно акту виконаних робіт № 1 від 26.08.2015 у сумі 224 700 дол.США/4 954 926 грн по договору STE-4-110-D/K-14 148- ХКБМ від 21.04.2014 з комісіонером ДП "Спецтехноекспорт" (4 954 926 грн * 30% = 1 486 478 грн).

У перелік держав (територій), які відповідають критеріям, встановленим пп. 39.2.1.2 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПКУ, затверджених Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 р. № 449-р "Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України" із змінами і доповненнями, внесеними розпорядженням Кабінету Міністрів України від 1 липня 2015 року № 677-р, що діяла на час здійснення вищезазначеної операції, включено "Особливий адміністративний район Китаю Гонконг".

Колегія суддів зазначає, що згідно зі пунктом 134.1.1 статті 134 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла у перевіряємому періоді) об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до фінансовій звітності підприємства (Звіт про фінансовий результат (Звіт про сукупний дохід) (форма № 2) за 2017 рік фінансовим результатом до оподаткування був прибуток в розмірі 3001 тис. гри. (рядок 2290), що в повному обсязі відповідає фінансовому результату до оподаткування, відображеному в податковій декларації з податку на прибуток підприємств за 2017 рік (рядок 02).

За положеннями пункту 134.1.1 статті 134 Податкового кодексу України для визначення об`єкту оподаткування зазначена сума прибутку підлягає коригуванню на різниці, передбачені цим кодексом. Зокрема, пунктом 139.1.2 етапі 139 Податкового кодексу України передбачено, що фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму використання створених забезпечень (резервів) витрат (крім забезпечення (резерву) витрат на оплату відпусток працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати), сформованого відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Згідно пояснень ДП "ХКБМ" у відповіді на відзив, а також позовної заяви та апеляційної скарги слідує: "...Стосовно результатів перевірки в частині .... заниження різниць, які виникають відповідно до Податкового кодексу України, рядок 03 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2015 рік у сумі 1485087 грн за рахунок не відображення у рядку 3.1.7 ... додатка РІ до Податкової декларації з податку на прибуток підприємств, отримання від Фірми "Maltipa Trade Limited" Hong Kong агентських послуг відповідно до акту виконаних робіт № 1 від 26.08.2015 року у сумі 224700 дол.США/4954926грн. по договору STE-4-110-D/K-14/1438- ХКБМ від 21.04.2014 р. з комісіонером ДП "Спецтехноекспорт"..., то ДП "ХКБМ" зазначені порушення не оспорює...".

В даному випадку колегія суддів також ураховує висновки експертів від 19.05.2022 № 19062/19063/21-71/11614+11621/22-71/11622+11631/22-72 за результатами проведення повторної комісійної судової економічної експертизи, відповідно до яких висновки Акту перевірки в частині недотримання вимог пп. 140.5.4. п. 140.5 ст. 140 ПКУ, що призвело до заниження різниць, які виникають відповідно до ПКУ, в сумі 1 486 478 грн підтверджуються.

З наведеного вбачається, що оскаржуване податкове повідомлення рішення від 23.08.2018 № 2 про збільшення сум податкового зобов`язання за рахунок заниження різниці, які виникають до ПКУ, рядок 03 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік у сумі 1485087 грн за рахунок не відображення у рядку 3.1.7 "Сума 30 відсотків вартості товарів, у тому числі необоротних активів, робіт та послуг, придбаних у нерезидентів" на суму 267 566 грн є правомірним та скасуванню не підлягає.

Водночас ДП "ХКБМ" не погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність податкового повідомлення-рішення № 2 від 23.08.2018 через те, що не податковим органом під час перевірки прийнято до уваги факт помилкового невідображення підприємством витрат від використання забезпечень (резервів) в загальному розмірі 16 378 780,12 грн. Зазначене суттєво впливає на визначення об`єкта оподаткування (рядок 04), оскільки, з урахуванням не включених до рядка 3.1.11 декларації сум витрат від визнаних штрафів, пені, неустойок, нарахованих відповідно до цивільного законодавства та цивільно-правових договорів на користь осіб, що не є платниками податку, в загальному розмірі 2 095 728 грн. (на які збільшується фінансовий результат) та з урахуванням не включених до рядка 2.2.1 сум використання створених забезпечень (резервів) в загальному розмірі 16 378 780 грн. (на які зменшується фінансовий результат), загалом різниці, які виникають до Податкового кодексу України (рядок 03 РІ) зменшують об`єкт оподаткування на суму 9 713 768 грн, що впливає на кінцевий результат оподаткування, оскільки в результаті об`єкт оподаткування взагалі має від`ємне значення (- 6 712 768 грн)".

У відповідності до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємства є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.1. пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України передбачено, що фінансовий результат до оподаткування збільшується на суму витрат на створення забезпечень (резервів) для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечення (резерву) витрат на оплату відпусток працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, іцо нараховується на такі виплати) відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності. Згідно з підпунктом 140.5.11 пункту 140.5 статті 140 Податкового кодексу України фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується на суму витрат від визнаних штрафів, пені, неустойок, нарахованих відповідно до цивільного законодавства та цивільно-правових договорів на користь осіб, що не є платниками податку (крім фізичних осіб), та на користь платників податку, які оподатковуються за ставкою 0 відсотків відповідно до пункту 44 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу.

Плановою перевіркою було встановлено заниження різниці у сумі 3 048 650 грн (в тому числі, за 2017 рік - 2 092 728,00 грн, в 1 кварталі 2018 року - 955 922 грн) за рахунок не відображення у рядку 3.1.11 сум витрат від визнаних штрафів, пені, неустойок, нарахованих відповідно до цивільного законодавства та цивільно - правових договорів на користь осіб, що не є платниками податку (крім фізичних осіб), та на користь платників податку, які оподатковуються за ставкою 0 % відповідно до п. 44 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України, що не заперечується позивачем.

Водночас посадовими особами податкового органу в акті перевірки не відображено, що підприємством в податковій декларації з податку на прибуток за 2017 рік в складі різниць, на які зменшується фінансовий результат, не відображено суми використання створених забезпечень (резервів) витрат (крім, забезпечень на оплату відпусток працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати), сформованих відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (п.п 139.1.2 п. 139.1 ст. 139 розділу III Податкового кодексу України), які відображаються в графі 2.2.1 зазначеної декларації . Використання протягом 2017 року створених забезпечень (резервів) в загальному розмірі 16 378 780,12 грн підтверджується оборотами за дебетом рахунку 47 "Забезпечення майбутніх витрат та платежів".

Колегія суддів погоджується з твердженням апелянта, що зазначене суттєво впливає на визначення об`єкта оподаткування (рядок 04), оскільки, з урахуванням не включених до рядка 3.1.11 декларації сум витрат від визнаних штрафів, пені, неустойок, нарахованих відповідно до цивільного законодавства та цивільно - правових договорів на користь осіб, що не є платниками податку, в загальному розмірі 2 095 728 грн. (на які збільшується фінансовий результат) та з урахуванням не включених до рядка 2.2.1 сум використання створених забезпечень (резервів) в загальному розмірі 16 378 780 грн. (на які зменшується фінансовий результат), загалом різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (рядок 03РІ) зменшують об`єкт оподаткування на суму 9 713 768 грн, що впливає на його кінцевий результат, оскільки отриманий об`єкт оподаткування взагалі мас від`ємне значення (- 6 712 768 грн).

Таким чином, під час планової перевірки не враховано фактичну відсутність такого обов`язкового елементу податку як об`єкт оподаткування (сг. 7 Податкового кодексу України). Під час перевірки ревізорами - інспекторами були відображені виключно порушення, які збільшують податкові зобов`язання, та не прийняті до уваги помилки, які їх зменшують. При цьому, згідно з пунктом 86.10 статті 86 Податкового кодексу України в акті перевірки повинні зазначатися як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника.

Окрім того, ДП "ХКБМ" не заперечує, що в податковій декларації з податку на прибуток підприємств за І квартал 2018 року не були відображені суми витрат від визнаних штрафів, пені, неустойок, нарахованих відповідно до цивільного законодавства та цивільно - правових договорів на користь осіб, що не є платниками податку в загальному розмірі 955 922 грн .

В даному випадку колегія суддів також ураховує висновки експертів від 19.05.2022 № 19062/19063/21-71/11614+11621/22-71/11622+11631/22-72 за результатами проведення повторної комісійної судової економічної експертизи, відповідно до яких висновки Акту перевірки в частині недотримання вимог пп. 140.5.11 п. 140.11 ст. 140 ПКУ, що призвело заниження різниць, які виникають відповідно до ПКУ, в сумі 3 048 650 грн - підтверджується частково, у сумі 955 922 грн. (за 1 квартал 2018 р.), та в сумі 2 092 728 грн. (у т. ч. : за 3 квартал 2017 р. в сумі 639 516 грн. та 1 453 212 грн та 4 квартал 2017 р.) - підтвердити не видається за можливе.

В ході судового розгляду справи з урахуванням викладеного вище, колегія суддів уважає, що висновки Акту перевірки в частині недотримання вимог пп. 140.5.11 п. 140.11 ст. 140 ПКУ, що призвело заниження різниць, які виникають відповідно до ПКУ, в в сумі 2 092 728 грн. (у т. ч. : за 3 квартал 2017 р. в сумі 639 516 грн. та 1 453 212 грн та 4 квартал 2017 р.) не підтверджуються.

Отже, оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 23.08.2018 № 2 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 376691 грн та відповідно суми штрафних санкцій в сумі 188346 грн через заниження різниці, які виникають "відповідно до Податкового кодексу України, рядок 03 податкових декларацій з податку на прибуток підприємств у сумі 3048650 грн за рахунок не відображення у рядку 3.1.11 "Сума витрат від визнаних, штрафів, пені, неустойок нарахованих відповідно до цивільного законодавства та цивільно-правових договорів на користь осіб, що не є плтаниками податку" є протиправним та підлягає скасуванню.

Водночас, податкове повідомлення рішення від 23.08.2018 №2, яким зменшено суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у загальному розмірі 955922,00 грн (т.1 а.с.153) через заниження різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України, рядок 03 податкових декларацій з податку на прибуток підприємств у сумі 955922 грн за 1 квартал 2018 року за рахунок не відображення у рядку 3.1.11 "Сума витрат від визнаних, штрафів, пені, неустойок нарахованих відповідно до цивільного законодавства та цивільно-правових договорів на користь осіб, що не є платниками податку", є правомірним, узгоджується з висновками повторної судово-економічної експертизи та скасуванню не підлягає.

Продовжуючи судовий розгляд, колегія суддів акцентує увагу, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 23.08.2018 № 2 зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 3161100 грн (т. 1 а.с. 148-150). Вказана сума складається по взаємовідносинах ДП "ХКБМ" з ТОВ "Листехпоставка" на суму завищення від`ємного значення 5584 грн, по взаємовідносинах ДП "ХКБМ" з ТОВ Фірма "Вектор-ХХІ" на суму 326328 грн, по взаємовідносинах ДП "ХКБМ" з ТОВ "Електрон-Експерт" на суму 1434530 грн, а також за рахунок заниження податкових зобов`язань у сумі 1394658 грн у зв`язку з використанням ТМЦ, послуг операціяї, звільнених від оподаткування відповідно до ст. 32 підрозділу ХХ ПКУ на суму завищення від`ємного значення 1394658 грн.

Згідно Акту перевірки повноти визначення податкових зобов`язань ДП "ХКБМ" за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, встановлено їх заниження всього у сумі 1 394 658 грн, в тому числі за березень 2015 в сумі 1 394 658 грн.

Недоотримання ДП "ХКБМ" вимог 198.5 ст. 198 ПКУ в частині визначення податкових зобов`язань в Акті перевірки визначено наступним чином: "На підставі наданих ДП "ХКБМ" в ході перевірки первинних документів встановлено заниження податкових зобов язань з ПДВ у березні 2015 року у сумі 1 394 658 грн у зв`язку з використанням ТМЦ, послуг в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до ст. 32 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України. Таким чином, на порушення п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, що відповідають звітному періоду, встановлено заниження податкових зобов`язань з ПДВ у сумі 1 394 658 грн., в т. ч. за березень 2015 року у сумі 1 394 658 грн.

Тобто, встановлене в Акті перевірки недотримання ДП "ХКБМ" вимог п. 198.5 ст. 198 ПКУ в частині заниження податкових зобов`язань з ПДВ у березні 2015 року у сумі 1394 658 грн. виникло у зв`язку з використанням ТМЦ, послуг в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до ст. 32 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України.

Водночас колегією суддів враховуються висновки повторної судово-економічної експертизи та пояснення ДП "ХКБМ" № 82/10 від 25.10.2019, в яких зазначено, що результати перевірки в частині ... заниження податкових зобов`язань з ПДВ у березні 2015 року у сумі 1 394 658 грн у зв`язку з використанням ТМЦ, послуг в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до ст. 32 підрозділу 2розділу XX Податкового кодексу України, то ДП "ХКБМ" зазначені порушення не оспорює..".

Крім того, встановлене в Акті перевірки недотримання ДП "ХКБМ" вимог п.п. 198.1, абзаців першого і другого п.п. 198.3 ст. 198. та п.201.1., п. 201.7 ст. 201 ПКУ відбулось за рахунок завищення податкового кредиту за січень 2015 - липень 2017 внаслідок виключення з його складу сум по взаємовідносинам з ТОВ "Листехпоставка" (податковий номер 35774330), ТОВ Фірма "Вектор-ХХІ" (податковий номер 33289091), ТОВ "Електрон- Експерт", (податковий номер 37094728) за фактичними обставинами, встановленими органом перевірки щодо того, що господарські операції між ДП "ХКБМ" та зазначеними контрагентами - постачальниками з придбання ТМЦ (робіт, послуг тощо) не відбувалися та мали фіктивний характер.

Враховуючи встановлені вище в судовому засіданні обставини реальності господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ "Листехпоставка" (податковий номер 35774330), ТОВ Фірма "Вектор-ХХІ" (податковий номер 33289091), ТОВ "Електрон- Експерт", (податковий номер 37094728), колегія суддів уважає, що позивачем не допущено порушення п.п. 198.1, абзаців першого і другого п.п. 198.3 ст. 198. та п.201.1., п. 201.7 ст. 201 Податкового Кодексу України та не завищено податковий кредит всього в сумі 1 766 442 грн, внаслідок чого оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 23.08.2018 № 2 щодо зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 1 766 442 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

В той же час, враховуючи те, що висновки Акта перевірки щодо недотримання ДП "ХКБМ" вимог п. 198.5 ст. 198 ПКУ в частині заниження податкових зобов`язань з ПДВ у березні 2015 року у сумі 1394 658 грн не оспорюються позивачем, колегія суддів уважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 23.08.2018 № 2 щодо зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в частині завищення за період 01.01.2015 - 31.03.2018 від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту з ПДВ в сумі 1 394 658 грн за рахунок заниження податкових зобов`язань у сумі 1 394 658 грн у зв`язку з використанням ТМЦ, послуг в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до ст. 32 підрозділу 2 розділу XX ПКУ є правомірним в цій частині.

Крім того, судом апеляційної інстанції досліджено обставини прийняття податкового повідомлення-рішення від 23.08.2018 № 2, яким збільшено суми грошового зобов`язання за платежем частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднаннями) в загальному розмірі 9167224,00 грн. (т.1 а.с.155).

Згідно розділу 3.1.1.3 "Розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями" Акту перевірки зазначено, що за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 ДП "ХКБМ" задекларовано частину чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями у сумі 18 878 700 грн. Перевіркою повноти визначення частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 встановлено його заниження всього у сумі 9 167 224 грн., у тому числі за 2015 ріку сумі 1736078 грн., 1 квартал 2016 року у сумі 767144 грн., З квартал 2016 року у сумі 2165824 грн., 4 квартал 2016 року у сумі 453065 грн., 1 квартал 2017 року у сумі 369 грн., З квартал 2017 року у сумі 485 грн., 4 квартал 2017 року у сумі 4044259 грн. в результаті допущених порушень податкового законодавства, які відображено в п. 3.1.1.1 розділу 3 акта перевірки.

Отже, відповідачем за результатами перевірки повноти визначення частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями ДП "ХКБМ" за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 встановлено порушення п.1 "Порядку відрахування до державною бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 № 138 зі змінами та доповненнями".

Згідно з п. 1 "Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 р. № 138, із змінами та доповненнями, встановлено, що частина чистого прибутку (доходу), що відраховується до державного бюджету за відповідний період Державним концерном "Укроборонпром", його учасниками, державними унітарними підприємствами, що належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади, які задіяні у розробленні, виробництві та ремонті озброєння, військової і спеціальної техніки та їх складових і є виконавцями державного оборонного замовлення у зазначений період, визначається у розмірі 30 відсотків.

Так, задекларовані суми податку на прибуток, а також суми частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 підтверджуються наданими на дослідження податковими деклараціями на прибуток підприємства ДП "ХКБМ" за 2015-2018 рр., з додатками (т. 1, а. с. 212-230; т. 2, а. с. 77-83, 92-100, 112-118, 158-159, 172-173, 204- 205; т. 7, а. с. 141-167; т. 8, а. с. 152-170; т. 15, а. с. 199-211, 247-250; т. 16, а. с. 1-25).

Згідно наданого податковим органом розрахунку сума 9167224 грн збільшення грошового зобов`язання за платежем частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднаннями) складається:

- по взаємовідносинах з ТОВ "Листехпоставка" (податковий номер 35774330) заниження чистого фінансового результату на суму 22733 грн; частина заниженого чистого прибутку (доходу) 12700,365 грн;

- по взаємовідносинахТОВ Фірма "Вектор-ХХІ" (податковий номер 33289091) заниження чистого фінансового результату на суму 1798174 грн; - частина заниженого чистого прибутку (доходу) 843850,602 грн,

- по взаємовідносинах ТОВ "Електрон - Експерт", (податковий номер 37094728) заниження чистого фінансового результату на суму 7172650 грн, частина заниженого чистого прибутку (доходу) 2447779,95 грн;

- а також завищення витрат на суму списання незавершеного виробництва (готової продукції) (заниження чистого фінансового результату на суму 26632423 грн; частина заниженого чистого прибутку (доходу) 5430529,089 грн), заниження доходів на суму протермінової кредиторської заборгованості ( заниження чистого фінансового результату на суму 1399316 грн; частина заниженого чистого прибутку (доходу) 344199 грн), завищення витрат на суму податку на прибуток по попередньому акті перевірки (заниження чистого фінансового результату на суму 143488 грн; частина заниженого чистого прибутку (доходу) 88245 грн).

Враховуючи те, що доводи відповідача про відсутність документального підтвердження відповідних господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ "Листехпоставка" (податковий номер 35774330), ТОВ Фірма "Вектор-ХХІ" (податковий номер 33289091) та ТОВ "Електрон - Експерт", (податковий номер 37094728) не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, а також те, що в ході судового розгляду справи не встановлено завищення витрат на суму списання незавершеного виробництва (готової продукції) та заниження доходів на суму протермінової кредиторської заборгованості, податкове повідомлення-рішення від 23.08.2018 № 2 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднаннями) на суму 9 078 979 грн є протиправним та підлягає скасуванню, що не враховано судом першої інстанції.

В той же час враховуючи встановлені в судовому засідання обставини відображення у рядку 2180 "Інші операційні витрати" "Звіту про фінансові результати" сум податку на прибуток, нарахованих за результатами перевірок, у сумі 143 488,00 грн, що не відповідає вимогам п. 2 ст. 6 Закону України № 996-XIV та положенням Інструкції № 291, висновок податкового органу в частині заниження за період 01.01.2015 - 31.03.2018 частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями в сумі 88 245 грн - за рахунок завищення витрат на суму податку на прибуток по попередньому акту перевірки, є правомірним, а тому в цій частині податкове повідомлення-рішення від 23.08.2018 № 2 прийнято у відповідності до норм податкового законодавства.

Наведеного вище не враховано судом першої інстанції, який поверхнево дослідив матеріали справи, не звернув уваги на доречні доводи позивача, без належного вмотивування прийняв до уваги виключно доводи відповідача та безпідставно проігнорував доводи позивача про необхідність призначення повторної комісійної експертизи через суперечливість висновку експерта № 5154/5547/5548, який виконано судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових економічних експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Козубом С.О.

Колегія суддів ще раз звертає увагу, що зазначені обставини як в частині правомірності, так і протиправності дій податкового органу додатково підтверджуються висновком експертів Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз від 19.05.2022 № 19062/19063/21-71/11614+11621/22-71/11622+11631/22-72 за результатами проведення повторної комісійної судової економічної експертизи.

Відповідно до статті 108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Колегія суддів не вбачає підстав для відхилення висновку експертів Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз від 19.05.2022 № 19062/19063/21-71/11614+11621/22-71/11622+11631/22-72 за результатами проведення повторної комісійної судової економічної експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч.ч.1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

В даному випадку рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 242 КАС України, оскільки судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи, доводам сторін по справі, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, та не враховано вище перераховані в судовому рішенні приписи норм Податкового кодексу України, які мають бути застосовані до спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 23.08.2018 №2 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток в загальному розмірі 9279706,54 грн (основний платіж 7033336 грн; штраф 2246370,54грн); про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.08.2018 № 2 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 1766442 грн; про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.08.2018 № 2 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднаннями) на суму 9 078 979 грн з прийняттям в цій частині нової постанови про задоволення позову.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі № 520/11067/18, тобто в частині правомірності дій податкового органу щодо заниження за період 01.01.2015 - 31.03.2018 грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 301 302 грн, в частині завищення за період 01.01.2015 - 31.03.2018 від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 955 922,00 грн за рахунок заниження різниць, які виникають відповідно до Податкового кодексу України, рядок 03 Податкових декларацій з податку на прибуток підприємства у сумі 955 922 грн за І квартал 2018 року у зв`язку із не відображенням у рядку 3.1.11 "Сума витрат від визнаних штрафів, пені, неустойки нарахованих відповідно до цивільного законодавства та цивільно-правових договорів на користь осіб, що не є платниками податку"; в частині заниження за період 01.01.2015 - 31.03.2018 частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями в сумі 88 245 грн - за рахунок завищення витрат на суму податку на прибуток по попередньому акту перевірки; в частині завищення за період 01.01.2015 - 31.03.2018 від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту з ПДВ в сумі 1 394 658 грн за рахунок заниження податкових зобов`язань у сумі 1 394 658 грн у зв`язку з використанням ТМЦ, послуг в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до ст. 32 підрозділу 2 розділу XX ПКУ та відмови у зв`язку з цим в задоволенні вимог позову, слід залишити без змін

Згідно ч. 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1, 3 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на матеріали справи, позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви в сумі 285000,46 грн (т. 2, а.с. 5) грн, судові витрати за надання висновку судової економічної експертизи в сумі 80070 грн, судові витрати на підготовку експертного висновку за результатами проведення повторної комісійної судової економічної експертизи в сумі 96101,60 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 31770 грн.

Отже, враховуючи задоволення позову в розмірі пропорційно задоволених позовних вимог 87,95 %, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити розподіл судових витрат у вигляді сплати судового збору за подання позовної заяви пропорційно до задоволених вимог в сумі 250 657,90 грн (87,95 % х 285000,46 грн), а також шляхом стягнення на користь позивача всіх документально підтверджених судових витрат за наданнях двох судово-економічних експертиз та сплати судового збору за подання апеляційної скарги (враховуючи максимальну ставку сплати судового збору 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб за рахунок асигнувань відповідача) в сумі 31770 грн.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О Морозова" задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 по справі № 520/11067/18 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 23.08.2018 №2 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток в загальному розмірі 9279706,54 грн (основний платіж 7033336 грн; штраф 2246370,54грн); про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.08.2018 № 2 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 1766442 грн; про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.08.2018 № 2 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднаннями) на суму 9 078 979 грн.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позов Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О Морозова" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 23.08.2018 № 2 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток в загальному розмірі 9279706,54 грн (основний платіж 7033336 грн; штраф 2246370,54грн).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.08.2018 № 2 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 1766442 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.08.2018 № 2 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднаннями) на суму 9 078 979 грн.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі № 520/11067/18 залишити без змін.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О Морозова" (вул. Плеханівська, 126,м. Харків,61001, ) сплачений судовий збір за подання позовної заяви в сумі 250 657,90 грн, судові витрати за надання висновку судової економічної експертизи в сумі 80070 грн, судові витрати на підготовку експертного висновку за результатами проведення повторної комісійної судової економічної експертизи в сумі 96101,60 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 31770 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко
Повний текст постанови складено 28.08.2023.