Справа № 160/9163/23
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2023 року Справа № 160/9163/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
02.05.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про відмову у наданні ОСОБА_1 допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання;
- зобов`язати Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 з 01.03.2022 року допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, визначену «Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженим постановою КМУ №332 від 20.03.2022 року.
В обгрунтування позовних вимог позивач наголошує, що має право на отримання допомоги, оскільки перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа у м. Дніпро, яка входить до Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках програми єПідтримка. Зважаючи на вказане, позивач наголошує, що має право на допомогу відповідно до Порядку №332. Оскільки позивач звернулась за допомогою до 30.04.2022 року, то така допомога повинна їй виплачуватись починаючи з 01.03.2022 року.
Ухвалою від 04.05.2023 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
23.05.2023 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву, яким заперечується проти задоволення позовних вимог, так як рішення про відмову прийняте у відповідності до законодавства.
13.06.2023 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив. Рішення суб`єкта владних повноважень не відповідає вимогам законодавства, оскільки не містить чіткої підстави. Порядок №332 не конкретизує, коли саме особа має внутрішньо переміститись, а також не містить положень щодо наявності фактів повторності такого переміщення задля того, щоб мати право на зазначену допомогу.
22.06.2023 року представником відповідача надані заперечення на відповідь позивача. Просить відмовити у задоволенні позовної заяви.
17.07.2023 року на адресу суду надійшли міркування щодо заперечень відповідача на відповідь на відзив.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
20.04.2023 року ОСОБА_1 подала до відповідача заяву про надання допомоги на проживання.
Відповідачем 20.04.2022 року прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні соціальної допомоги з таких підстав:
«Відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ №332 від 20.03.2022 року допомога не надається внутрішньо переміщеній особі, якщо така особа, яка була облікована до 24.02.2022 року у регіонах, що не включені до переліку, затвердженому розпорядженням КМУ від 06.03.2022 року №204, та не отримувала допомогу відповідно до Постанови №505 від 01.10.2014 року зі змінами (в т.ч. якій було припинено виплату такої допомоги), може отримати допомогу відповідно до Порядку №332 лише у разі нового переміщення, яке здійснено відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття та облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ №509 від 01.10.2014 року «Про облік внутрішньо переміщених осіб».
Також, 20.04.2022 року позивачем подано до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради заяву про внесення змін у довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи в частині адреси місця проживання, у зв`язку з переїздом.
Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлені Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Відповідно до частини 1 та 2 ст. 4 Закону №1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.
Відповідно до частин 2, 3 ст. 7 Закону №1706, Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.
Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.
За приписами частини 1 ст. 9 Закону №1706, внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання.
До 20.03.2022 року механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" (далі - Порядок № 505).
Пунктом 2 Порядку № 505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.
Як зазначають сторони, станом на 24.02.2022 року позивач не отримувала державної допомоги у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за новим місцем проживання, яка виплачувалася відповідно до положень Постанови КМУ № 505 від 01.10.2014 року "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг".
Факт неотримання позивачем державної допомоги у вигляді щомісячної адресної допомоги підтверджується і самим відповідачем у листі №Л-76/0-1/09-22 від 22.11.2022 року.
20.03.2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та якою визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505.
Так, на час звернення позивача з заявою про призначення та виплату допомоги, призначення та виплата допомоги внутрішньо-переміщеним особам регулюється Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року № 332.
Відповідно до п. 1 Порядку №332, цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога).
Пунктом 2 Порядку № 332 передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої російською федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року № 204.
Згідно з п. 3 Порядку №332 допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 року включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:
для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;
для інших осіб - 2000 гривень.
Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.
Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30.04.2022 року включно, надається починаючи з березня 2022 року.
Так, судом з наявних матеріалів справи встановлено, що позивач звернулась до відповідача з заявою про отримання допомоги на проживання як внутрішньо переміщеній особі 20.04.2022 року.
Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 01.03.2022 року отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" (Офіційний вісник України, 2014 року, № 80, ст. 2271). Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.
Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24.02.2022 року у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Отже, у разі отримання ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги на проживання внутрішньо переміщеної особи до 01.03.2022 року, допомога на проживання призначалась автоматично та без подання додаткового звернення.
Вказаним вище листом відповідач проінформував позивача, що рішенням відмовлено у наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, так як вона була облікована як внутрішньо переміщена особа до 24.02.2022 року та не отримувала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у т.ч. на оплату житлово-комунальних послуг.
У редакції Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року №204-р "Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми "єПідтримка", на яке міститься посилання в п.2 Порядку №332, до переліку входять: АДРЕСА_1 , Чернігівська область.
Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач станом на 24.02.2022 року отримувала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг".
Неотримання такої допомоги не заперечується і самим відповідачем.
Одночасно, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 перемістилася у 2018 році з м. Курахове Донецької області до м. Дніпра Дніпропетровської область. У редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року № 204-р «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка», на яке міститься посилання в п. 2 Порядку № 332, станом на 24.02.2022 року, Дніпропетровська область не входила до відповідного переліку. Дніпропетровська область до вказаного переліку була включена розпорядженням Кабінету Міністрів України від 11.03.2022 року № 213-р «Про внесення зміни у додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року № 204».
Позивач перемістилася з території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії до 24.02.2022 року та станом на 24.02.2022 року обліковувався на території (м. Дніпро), що не була включена до відповідного переліку територій, на яких ведуться бойові дії станом на 24.02.2022 року.
У сукупності вищеприведених обставин, суд зважає, що для отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у відповідності до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року № 332 особа повинна: отримувати щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг станом на 01.03.2022 року, або бути переміщеною особою з території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії після 24.02.2022 року.
Норма п. 3 вищевказаного Порядку, прямо встановлює заборону виплати допомоги внутрішньо переміщеним особам, які є внутрішньо переміщеними особами до 24.02.2022 року. Передбачено, що допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24.02.2022 року у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Тому, позивач не підпадає під умови, необхідні для призначення та виплати допомоги, оскільки не отримував адресну допомогу до 01.03.2022 року та не був переміщений з території у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року № 204-р після 24.02.2022 року.
Крім того, наявність Актів від 24.02.2022 року та 23.03.2022 року щодо проживання станом на зазначені дати за адресою: АДРЕСА_2 , не підтверджує факту перебування особи на обліку.
Так, у відповідності до ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» повернення до покинутого місця постійного проживання є однією з підстав для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» у разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.
У матеріалах справи відсутні докази скасування дії довідки, що була видана відповідачем ще у 2018 році.
Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність рішення від 20.04.2022 року про відмову позивачу у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №332 від 20.03.2022 року.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко