Справа № 367/6049/23
Суддя: Кравчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/6049/23
Провадження №2-а/367/151/2023
УХВАЛА

Іменем України

21 серпня 2023 року м. Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. При вирішенні питання щодо можливості прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд, передусім, виходить з того, що подана позовна заява повинна бути подана з додержанням вимог, визначених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, відповідно до частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Фактичний аналіз позовних матеріалів свідчить про те, що матеріали справи не містять доказів сплати позивачем судового збору за судовий розгляд заявлених вимог немайнового характеру або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. У справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 у справі № 543/775/17, яка в силу частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковою для врахування судами.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11.08.2023 року адміністративний позов було залишено без руху та надано позивачу десятиденний термін для усунення недоліків.

На виконання вищезазначеної ухвали від позивача ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору від 21 серпня 2023 року, мотивуючи тим, що предметом позову є оскарження постанови, на підставі якої штраф визначено у розмірі 340 ( триста сорок) гривень.

Позивач зазначає, що для оскарження цієї постанови судом встановлено необхідність сплатити судовий збір у розмірі 536 ( п`ятсот тридцять шість гривень) 80 копійок.

Позивач звертає увагу суду на те, що перевищення розміру судового збору майже вдвічі відносно оскаржуваного штрафу є перешкодою доступу до правосуддя.

Позивач стверджує, що до нього може бути застосована підстава для звільнення або зменшення розміру судового збору, оскільки його розмір перевищує 5% річного доходу за минулий календарний рік та 1 квартал цього року. У зв`язку з цим просить суд звільнити від сплати судового збору.

Суд вважає, заявлене позивачем клопотання щодо звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає з огляду на наступне. На підставі частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Фактичний аналіз змісту вищевказаних законодавчих норм свідчить про те, що процесуальна можливість зменшення судом належних до оплати судових витрат, зокрема й судового збору, належить до дискреційних повноважень суду, а тому немає імперативного характеру. В свою чергу судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у абзаці другому п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Так, позивач в обґрунтування скрутного матеріального стану посилається на відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків. Однак, надані позивачем відомості свідчать лише про те, що позивач не отримував доходи за період з першого кварталу 2022 року по перший квартал 2023 року. Разом із тим, позивачем не надано суду доказів на підтвердження тієї обставини, що ним не було отримано дохід за другий квартал 2023 року до дня звернення до суду з адміністративним позовом, а також те, що він не може сплатити судовий збір за подання адміністративного позову. При цьому, слід зазначити, що сама по собі відсутність доходів, які підлягають оподаткуванню і обліковуються органами ДПС, не свідчить про скрутне матеріальне становище. Доказів про відсутність інших джерел доходів позивач не надав. За таких обставин, суд вважає, що матеріали клопотання не містять належних і допустимих доказів на підтвердження майнового стану позивача, які б давали підстави для задоволення клопотання про його звільнення від сплати судового збору суду не надано. Разом з тим, зменшення розміру належних до сплати судових витрат є правом суду, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду з адміністративним позовом, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами. За таких обставин, враховуючи характер визначених у позові спірних правовідносин, предмет спору, подані до суду докази та доводи позивача у адміністративному позові, забезпечуючи належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача щодо можливості звернення до суду, з другого боку, підстав для задоволення вимог позивача щодо звільнення від сплати судового збору суд не вбачає. Таким чином, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню, позивачу за подання вказаної позовної заяви слід сплати судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 гривень. На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 133, 160, 161, 169, 248, 286 Кодексу адміністративного судочинства України

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити. Строк для усунення недоліків адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, встановлений ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11 серпня 2023 року, продовжити, на строк який не може перевищувати 5 днів з моменту отримання копії даної ухвали. Копію даної ухвали надіслати позивачу. Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені частиною четвертою ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ip.ko.court.gov.ua/sud1013/.

Суддя Ю.В.Кравчук