Справа № 466/74/23
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 466/74/23 пров. № А/857/9443/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ільчишин Н.В.,

суддів Коваля Р.Й., Гуляка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року (головуючого судді Гулкевич І.З., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Львів) у справі №466/74/23 за позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29.12.2022 звернувся в суд з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 в якому просить визнати бездіяльність відповідача протиправною, зобов`язати відповідача подати до суду позов про знесення ОСОБА_2 першого та другого поверху будинку, які були побудовані ним у результаті реконструкції літньої кухні у період з 2007 по теперішній час (2023 р) та гаража під ним, що стоїть на межі земельних ділянок будинковолодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , провести перепланування самочинно реконструйованого житлового будинку, яку провів ОСОБА_2 відповідно до фасаду-генплану забудови вулиці від 1956 р, тобто щоб на його земельну ділянку не виходило 8 вікон з цього будинку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Зазначає, що суміжним землевласником та власником житлового будинку за адресою по АДРЕСА_3 є ОСОБА_2 , який розпочав самовільне будівництво (реконструкцію) будинку, а саме добудовав другий поверх будинку та мансарду над ним, а також впритул до його будинку АДРЕСА_2 на межі земельних ділянок будинковолодінь АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 самочинно збудував гараж, літню кухню над цим гаражем та сарай на городі на межі земельних ділянок будинковолодінь АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 . У 2022 році ОСОБА_2 розпочато самовільне будівництво третього поверху. Вказане будівництво здійснюється за відсутності дозвільних документів, а він з 2007 року неодноразово звертався до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові з проханнями зобов`язати ОСОБА_2 припинити проведення ним будь яких будівельних робіт, які проводились без дозвільних документів. Самовільно збудований ОСОБА_2 будинок збудований без дотримання будь-яких будівельних, санітарних та протипожежних норм та правил. Відстань від стіни (третього поверх) самовільно збудованого будинку його сусіда ОСОБА_2 до капітальної стіни його будинку становить 6 см., а дах цього самовільно збудованого триповерхового будинку перетинає межу його приватизованої земельної ділянки і збудований впритул до капітальної стіни його власного будинку, такими діями ОСОБА_2 чинить йому незручності і перешкоди в користуванні і обслуговуванні його будинку, не має можливості доглядати за своїм будинком, здійснювати поточний ремонт свого будинку, стіна самовільно збудованого будинку його сусіда, а також дах цього будинку знаходяться (розміщені) на його приватизованій земельній ділянці, атмосферні опади з покрівель та карнизів стікають на його приватизовану земельну ділянку. ОСОБА_2 обізнаний у реагуванні відповідачем на його звернення (про їх бездіяльність) і скориставшись воєнним станом у державі з травня 2022 року проводить своє самовільне будівництво впритул до капітальної стіни його будинку. Також в рішенні суду першої інстанції вказано, що ніби він не погоджується з бездіяльністю відповідача та звернувся до суду за захистом своїх прав, але до суду подав позов 29.12.2022 коли ще не існувало висновку №1 комісії з метою розгляду звернень фізичних та юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 15.02.2023, а рішення суду було винесено 01.05.2023, таким чином в мотивувальній частині суд вийшов за межі розгляду позову по суті в часовому просторі, не перевіривши чи мали місце обставини (факти), яким він обґрунтовував свої вимоги і якими доказами вони підтверджуються, а зіслався на інформацію, яку надав відповідач та факти, на які він посилається, які мали місце, коли позов знаходився в суді і було відкрито провадження у справі.

Відповідач та третя особа своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно із частиною 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2023 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 протягом 2022 року звертався до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові із зверненнями щодо незаконних дій, а саме самовільного будівництва власника сусіднього будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_2 , яке проводиться без дотримання будь-яких будівельних норм та правил, без дозвільних документів, що може причинити руйнування його приватної власності.

Листом від 19.07.2022 №0006-вих-49555 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові повідомлено ОСОБА_1 , що постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в України». Відповідно провести заходи державного архітектурно-будівельного контролю за адресою: АДРЕСА_3 немає можливості.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові листом від 26.08.2022 №0006-вих-64681 повідомила позивача, що його звернення стосовно наявності дозвільних документів на об`єкт за адресою: АДРЕСА_3 , що зареєстровані в СЕД Львівської міської ради від 26.07.2022 №3-К-47121-Ш-0006, від 29.06.2022 №3-К-42217-Ш-36 розглянуті та зазначено, що Інспекцією за період з 25.05.2022 по теперішній час не реєструвались та не видавались дозвільні документи на реконструкцію житлового будинку чи даху по АДРЕСА_3 .

Наказом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 17.11.2022 №35 створено комісію з метою розгляду звернень фізичних та юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

За результатами звернення ОСОБА_1 комісією встановлено, що станом на сьогоднішній день проведено будівельні роботи, без дотримання будівельних норм впритул капітальної стіни будинку на АДРЕСА_2 (відстань між стінами 7 см) внаслідок чого самовільно збудований будинок на АДРЕСА_3 перетинає сусідню межу земельної ділянки та побудований без дозвільних документів, про що складено висновок №1 від 15.02.2023. Також комісією рекомендовано Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю проведення позапланової перевірки на підставі заяви ОСОБА_1 від 11.11.2022.

З урахуванням рекомендацій комісії щодо обґрунтованості проведення перевірки, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю скеровано до Міністерства розвитку громад та територій України листи №0006-вих-20865 від 22.02.2023 та №0006-вих-25785 від 03.03.2023 з проханням надати дозвіл на проведення позапланової перевірки на об`єкті за адресою: АДРЕСА_3 на предмет дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Позивач не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо будівництва (реконструкції) будинку, а саме добудови третьою особою другого поверху будинку та мансарди над ним, що впритул до його будинку АДРЕСА_2 на межі земельних ділянок будинковолодінь та що слід зобов`язати відповідача подати до суду позов про знесення ОСОБА_2 першого та другого поверху будинку, які були побудовані ним у результаті реконструкції літньої кухні у період з 2007 по теперішній час (2023 р) та гаража під ним, що стоїть на межі земельних ділянок будинковолодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , провести перепланування самочинно реконструйованого житлового будинку, яку провів ОСОБА_2 відповідно до фасаду-генплану забудови вулиці від 1956 р, тобто щоб на його земельну ділянку не виходило 8 вікон з цього будинку, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на сьогодні у відповідача відсутня можливість проведення заходів архітектурно-будівельного контролю на період дії воєнного стану в Україні.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє на даний час.

Згідно статті 1 Закону України «Про основи містобудування» від 16.11.1992 №2780-XII (далі Закон №2780-XII) містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об`єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Як вбачається із статті 7 Закону №2780-XII державне регулювання у сфері містобудування здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою та Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до статті 15 Закону №2780-XII компетенція центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю визначається відповідно до закону. Компетенція органу з питань містобудування та архітектури Автономної Республіки Крим визначається положенням, яке затверджується Радою міністрів Автономної Республіки Крим. Компетенція інших уповноважених органів у сфері містобудування визначається відповідно до закону.

Стаття 25 Закону №2780-XII встановлює, що Особи, винні у: недотриманні норм і правил при проектуванні і будівництві; проектуванні об`єктів з порушенням затвердженої у встановленому порядку містобудівної документації; виконанні будівельних чи реставраційних робіт без дозволу та затвердженого у встановленому порядку проекту або з відхиленням від нього; самовільній зміні архітектурного вигляду споруди в процесі експлуатації; недотриманні екологічних і санітарно-гігієнічних вимог, встановлених законодавством при проектуванні, розміщенні та будівництві об`єктів; прийнятті в експлуатацію об`єктів, зведених з порушенням законодавства, норм і правил; наданні інформації, що не відповідає дійсності, про умови проектування і будівництва чи у необгрунтованій відмові надати таку інформацію, - несуть відповідальність, передбачену законом. Законами може бути встановлено відповідальність і за інші види порушень містобудівного законодавства.

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності»№ 3038-VI від 17.02.2011 (далі Закон № 3038-VI) визначено правові та організаційні основи містобудівної діяльності, цей Закон спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно з положеннями пункту 1 частини 1 статті 1 Закону № 3038-VI будівництво - нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва.

Відповідно до статті 4 Закону № 3038-VI об`єктом містобудування є планувальна організація території, система розселення, система взаємопов`язаного комплексного розміщення основних об`єктів промисловості, транспорту, інженерної та соціальної інфраструктури, функціональне зонування території України, її частин (груп областей), території Автономної Республіки Крим, областей, адміністративних районів, територій територіальних громад, населених пунктів, їх частин. Об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури (крім трубопроводів внутрішньогосподарських меліоративних систем). Суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Частинами 1-3 статті 6 Закону №3038-ІV визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

До уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у статті 13 Закону України «Про архітектурну діяльність».

До органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад. Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Стаття 41 Закону №3038-ІV встановлює, що Державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;

6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Повторне проведення позапланової перевірки за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для раніше проведеної позапланової перевірки об`єкта будівництва чи суб`єктів містобудування, забороняється.

Проведення позапланових перевірок з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових перевірок, передбачених абзацом десятим цієї частини.

Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

У разі систематичного (два і більше разів підряд) перешкоджання проведенню перевірки посадовим особам органу державного архітектурно-будівельного контролю, невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, встановлених під час перевірки, а саме: порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, проектної документації на будівництво об`єкта, будівельних норм і правил, а також в інших випадках, визначених цим Законом, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю звертається до суду із позовом про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт.

Неподання органом державного архітектурно-будівельного контролю позову до суду про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт протягом двох місяців з дня закінчення строку для усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, визначеного у приписі про зупинення підготовчих або будівельних робіт, або постановлення судом ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, про залишення позову (заяви) без розгляду, є підставою для відновлення виконання підготовчих та/або будівельних робіт (крім випадків, якщо підготовчі та/або будівельні роботи зупинені через ненабуття права на їх виконання).

Орган державного архітектурно-будівельного контролю використовує відомості з електронної системи з метою здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам норм і правил згідно із законодавством;

6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;

7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Забороняється витребовувати у суб`єктів містобудування інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов`язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;

8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;

9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію;

10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото-, аудіо- та відеотехніки;

11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об`єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.

Відповідно до Положення про Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові та її структури (надалі - Положення), затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 10.09.2021 № 774, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю є виконавчим органом Львівської міської ради, який діє на правах самостійного управління. Основними завданнями Інспекції є здійснення відповідно до закону державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності.

Згідно із пунктом 15 Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466, у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання наведених у надісланому повідомленні недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю: видає припис про зупинення підготовчих або будівельних робіт; звертається до суду із позовом про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, протягом двох місяців з дня закінчення строку для усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, визначеного у приписі про зупинення підготовчих або будівельних робіт.

Відповідно до статті 38 Закону № 3038-VI, у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Аналіз змісту наведених правових норм та їх застосування із врахуванням встановлених у справі обставин, дає суду підстави зробити висновок про те, що частина 1 статті 38 Закону № 3038-VI, встановлює перелік юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у органу державного архітектурно-будівельного контролю повноваження на пред`явлення позову про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсації витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Пред`явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову передують такі дії:

1) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

2) визначення такого об`єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою;

3) внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

4) встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.

Як встановлено судом з матеріалів справи, а саме у доводах які наведені у відзиві на адміністративний позов, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю не видавався ОСОБА_2 припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. Видача припису особі, яка здійснила самочинне будівництво можлива лише під час здійснення заходів архітектурно-будівельного контролю, в порядку передбаченому статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в України».

Пунктом 2 вказаної Постанови визначено, що протягом періоду воєнного стану здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) в окремих сферах, зокрема за наявності загрози, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, можливе виключно на підставі рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері.

Також у відзиві на адміністративний позов Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю зазначено, що ними скеровано до Міністерства розвитку громад та територій України листи №0006-вих-20865 від 22.02.2023 та №0006-вих-25785 від 03.03.2023 з проханням надати дозвіл на проведення позапланової перевірки на об`єкті за адресою: м. Львів, вул. П.Чубинського,19/2 на предмет дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, однак відповіді на вказаний вище лист не отримано, тобто станом на подання відзиву до суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у відповідача відсутня можливість проведення заходів архітектурно-будівельного контролю на період дії воєнного стану в Україні, оскільки Постанова Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» є чинною та не скасованою, відповідно орган державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язаний її виконувати, однак в подальшому після скасування відповідних обмежень позивач може порушувати питання про перевірку будівництва щодо якого він звертався до суду і відповідача.

Питання звернення до суду з позовом про знесення самочинного будівництва в цьому випадку є способом здійснення владних повноважень та дискреційними повноваженнями відповідача. В разі визначення адміністративним судом зобов`язання суб`єкта владних повноважень щодо подання ним позову до суду є формою втручання у дискреційні повноваження такого суб`єкту, у т.ч. відповідача, що суперечить меті і завданню адміністративного судочинства.

Щодо доводів апелянта про бездіяльність відповідача, яка вчинена до звернення до суду, то колегія суддів враховує, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю листом від 26.08.2022 №0006-вих-64681 повідомлено позивача, що його звернення стосовно наявності дозвільних документів на об`єкт за адресою: АДРЕСА_3 , що зареєстровані в СЕД Львівської міської ради від 26.07.2022 №3-К-47121-Ш-0006, від 29.06.2022 №3-К-42217-Ш-36 розглянуті та надано відповідь, що Інспекцією за період з 25.05.2022 по теперішній час не реєструвались та не видавались дозвільні документи на реконструкцію житлового будинку чи даху по вул. П.Чубинського,19/2 у м. Львові, відповідно до наведеного судом не встановлено бездіяльності відповідача, адже на його заяви надані відповіді у встановлений законодавством спосіб.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю під час розгляду справи доведено та підтверджено наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів правомірність своїх дій в даному позові.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи в сукупності наведені обставини справи, виходячи з вищевказаних положень нормативно-правових актів, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення заявленого позову є відсутніми, а суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржників.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року у справі №466/74/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді Р.Й. Коваль

В.В. Гуляк

Повний текст постанови складено 28.08.2023