Справа № 440/12016/23
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

28 серпня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/12016/23

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Слободянюк Н.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся через систему "Електронний суд" до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо невиплати нарахованої пенсії ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2019 року по 31 серпня 2022 року;

- стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті пенсії за період з 01 квітня 2019 року по 31 серпня 2022 року у сумі 188577,14 грн.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року у справі №440/4111/22 ГУ ПФУ в Полтавській області проведено перерахунок пенсії позивача та нараховано доплату до пенсії з 01 квітня 2019 року по 31 серпня 2022 року у сумі 188577,14 грн, що підтверджується листом ГУ ПФУ в Полтавській області №1600-0201-8/52166 від 11 липня 2023 року.

Не погодившись з бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо невиплати йому заборгованості з неотриманої пенсії з 01 квітня 2019 року по 31 серпня 2022 року у сумі 188577,14 грн, що нарахована на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року у справі №440/4111/22, позивач звернувся з цим позовом до суду.

За змістом статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом частини першої статті 18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а.

Кодексом адміністративного судочинства України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення, визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, інше.

Тож наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Такі висновки відповідають висновкам Верховного Суду, що містяться у постановах від 26 травня 2020 року у справі №522/5265/17 та від 24 вересня 2020 року у справі №640/15623/19.

Звертаючись до суду із позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо невиплати нарахованої пенсії ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2019 року по 31 серпня 2022 року та стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 заборгованості по виплаті пенсії за період з 01 квітня 2019 року по 31 серпня 2022 року у сумі 188577,14 грн, позивач фактично не погоджується з бездіяльністю ГУ ПФУ в Полтавській області щодо невиконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року у справі №440/4111/22 в частині виплати йому пенсії, нарахованої після здійснення перерахунку.

Таким чином, розгляд заявленої позивачем вимоги по суті буде передбачати надання правової оцінки питанню повного чи неповного, належного чи неналежного виконання або невиконання відповідачем судового рішення у справі №440/4111/22,

Оскільки позов у цій справі фактично спрямований на зобов`язання відповідача виконати інше судове рішення - рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року у справі №440/4111/22 та фактично є однією із форм контролю за виконанням судового рішення, то цей позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

В постанові від 23 травня 2018 року у справі № 9901/505/18 Велика Палата Верховного Суду сформулювала наступний висновок: "поняття спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства слід тлумачити у світлі частини третьої статті 124 Конституції України в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. А тому суд першої інстанції правильно не зазначив суд, до юрисдикції якого мав би, за аргументами скаржника, належати розгляд цієї справи".

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо невиплати нарахованої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.04.2019 по 31.08.2022 та стягнути Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті пенсії за період з 01.04.2019 по 31.08.2022 у сумі 188577,14 грн; та ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року у справі № 440/11502/23 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а також роз`яснено, що повторне звернення тієї самої особи до суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Суд враховує, що позовна заява ОСОБА_1 подана до суду через систему "Електронний суд", що унеможливлює фактичне (фізичне) повернення заявнику такої заяви з додатками.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву.

Роз`яснити, що повторне звернення тієї самої особи до суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.І. Слободянюк