Справа № 520/1520/23
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 р. Справа № 520/1520/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою 6-го прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби України (Військова частина № НОМЕР_1 ) на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 (головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М.) по справі № 520/1520/23

за позовом ОСОБА_1

до Начальника 3 відділення інспекторів прикордонного контролю ВІПС "Ягодин" ВПС "Рівне" лейтенанта Дмитра Поліщука , 6-го прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби України (Військова частина № НОМЕР_1 )

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення №3228 про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку від 01 грудня 2022 року, прийняте начальником з відділення інспекторів прикордонного контролю відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " віпс "Ягодин" лейтенантом ОСОБА_2 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 позов задоволено.

04.05.2023 ОСОБА_1 подав суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення по справі, в якій просив стягнути з військової частини НОМЕР_1 на йогокористь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 заяву задоволено частково.

Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, 6-й прикордонний Волинський загін Державної прикордонної служби України (Військова частина № НОМЕР_1 ) (далі - відповідач 1) подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки, на його думку, позов не підлягав задоволенню, то і судові витрати, як похідні вимоги, також не підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Начальник 3 відділення інспекторів прикордонного контролю ВІПС "Ягодин" ВПС "Рівне" лейтенант Д. Поліщук (далі - відповідач 2) не надав відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Задовольняючи частково заяву позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з принципів обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат та дійшов висновку про наявність підстав для стягнення на його користь 7 000,00 грн.

Враховуючи оскарження відповідачем 1 судового рішення першої інстанції фактично лише в частині задоволення заяви та межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, слід зазначити наступне.

Згідно ч.1 , п.1 ч.3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи , належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, відповідно до ч.ч.1,6 ст.139 КАС України судові витрати, у вигляді витрат на правову допомогу підлягають відшкодуванню у випадку задоволення позову повністю або частково.

Колегія суддів зазначає, що за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції за позовом ОСОБА_1 постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2023 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 по справі № 520/1520/23 скасовано.

Прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Враховуючи, що за наслідками судового розгляду позивачу відмовлено в позові, підстави для стягнення з відповідача 1 витрат на професійну правничу допомогу відсутні, в зв`язку з чим додаткове рішення суду першої інстанції в частині задоволення заяви підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в її задоволенні.

Твердження позивача, щодо несплати апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення, що не відповідає вимогам КАС України та Закону України "Про судовий збір" є помилковими з огляду на наступне.

Верховний Суд вже розглядав зазначене питання, і постановою Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у справі №240/6150/18 (провадження №К/9901/21650/19) здійснено відступ від висновку Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах щодо сплати судового збору при зверненні до суду із скаргою на додаткове судове рішення, яким вирішено питання розподілу судових витрат, викладеного в ухвалах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2019 року (справа №709/2076/17), 24 січня 2019 року (справа №810/2809/17), 25 січня 2019 року (справа №826/7066/18), 3 липня 2019 року (справа №826/8890/18) 19 липня 2019 року (справа №810/2760/17) та 1 липня 2019 року (справа №520/8309/18).

У цій постанові суду Об`єднана палата проаналізувала норми Закону України «Про судовий збір» та КАС України у їх системному зв`язку і зазначила, що розподіл судових витрат здійснюється судом або в рішенні по суті спору (якщо сторони надали всі докази на підтвердження судових витрат до виходу суду до нарадчої кімнати), або в додатковому судовому рішенні (якщо сторони скористалися своїм правом подати докази на підтвердження понесення судових витрат). Таким чином, оскарження судового рішення щодо розподілу судових витрат може відбуватися або шляхом оскарження рішення по суті спору в частині розподілу судових витрат, або шляхом оскарження додаткового судового рішення.

Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Додаткове судове рішення або ухвала суду про відмову в ухваленні додаткового судового рішення можуть бути оскаржені в загальному порядку.

Об`єднана палата дійшла висновку, що при апеляційному та касаційному оскарженні додаткових судових рішень, ухвалених відповідно до пунктів 2-3 частини першої статті 252 КАС України, а саме: при ухваленні рішень, в яких суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення або судом не вирішено питання про судові витрати, судовий збір не сплачується, оскільки розмір судового збору при поданні позову не залежить від того, який спосіб виконання судового рішення, у випадку задоволення позовної вимоги по суті спору, просить обрати позивач, або від вимоги щодо розміру та порядку розподілу судових витрат. Вказані питання не є самостійними позовними вимогами в розумінні КАС України та не входять до ціни позову, тому не підлягають оплаті окремо при зверненні до суду із позовом або відповідною заявою, передбаченою процесуальним законодавством, тобто не є об`єктом справляння судового збору.

Вимоги про розподіл судових витрат не відносяться до позовних та не впливають на розмір ставки судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви. Враховуючи, що розмір судового збору за подання скарги на рішення суду залежить від суми судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (крім оскарження ухвали суду з процесуальних питань), то і підстави вимагати сплати судового збору за подання апеляційної або касаційної скарги на додаткове рішення (додаткову постанову) суду щодо розподілу судових витрат відсутні.

Таким чином, за наведеного правового регулювання та обставин справи колегія суддів дійшла висновку, що судовий збір не сплачується при оскарженні додаткового судового рішення, яким вирішено питання розподілу судових витрат, тобто вирішення тих питань, які не пов`язані із вимогами адміністративного позову, але в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу 6-го прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби України (Військова частина № НОМЕР_1 ) - задовольнити.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 по справі № 520/1520/23 в частині задоволення заяви - скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій