Справа № 520/4417/23
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 р. № 520/4417/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ) до Приватної фірми «СОФІЯ» (вул. Академіка Філіппова, буд.62, м. Харків) про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив ухвалити рішення суду про стягнення в дохід бюджету податкового боргу на суму 112480,76 грн (сто дванадцять тисяч чотириста вісімдесят гривень 76 копійок) з Приватної фірми «СОФІЯ» () з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують даний суб`єкт господарювання, та за рахунок готівки, що належить платникові.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Приватна фірма "Софія" знаходиться на обліку як платник податків. Відповідно до облікових даних контролюючого органу відповідач мав податковий борг перед бюджетом в розмірі 112480,76 грн, який відповідачем погашений не був. Відповідачем не була сплачена зазначена заборгованість, а, відтак, дану суму боргу позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Відповідач правом подання до суду відзиву на позов не скористався.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватна фірма "Софія", код , зареєстрована як суб`єкт господарювання.

Відповідно до п.п.19-1.1.1, 19-1.1.2, 19-1.1.7, 19-1.1.10, 19-1.1.34, 19-1.1.45 п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; реєструють та ведуть облік платників податків, осіб, які здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, проводять диференціацію платників податків; забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством; здійснюють інші функції, визначені законами України.

Суд зазначає, що відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що за даними контролюючого органу за підприємством відповідача рахується податковий борг у загальній сумі 112480,76 грн. з орендної плати з юридичних осіб, згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності).

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, відповідачем не сплачено суми податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб.

Приписами пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.п. 59.4-59.5 ст.59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з непогашенням відповідачем суми податкового зобов`язання протягом встановленого строку, контролюючим органом було сформовано та направлено податкову вимогу від 19.10.2021 №0-0913, проте до контролюючого органу повернувся конверт із направленими документами з відміткою відділення поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання.

Згідно п.58.3 ст. 58 Податкового кодексу України Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Доказів оскарження вказаної вимоги, скасування або визнання не чинною матеріали справи не містять та судом в рамках реалізації принципу офіційного з`ясування обставин у справі не встановлено.

Згідно п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Згідно з п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

У відповідності до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

На час розгляду справи податковий борг відповідачем не сплачений, доказів самостійної сплати заборгованості у повному обсязі або доказів відсутності обов`язку його сплати відповідачем до суду не надано.

За правилами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ) до Приватної фірми «СОФІЯ» (вул. Академіка Філіппова, буд.62, м. Харків) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути в дохід бюджету податковий борг у розмірі 112480,76 грн (сто дванадцять тисяч чотириста вісімдесят гривень 76 копійок) з Приватної фірми «СОФІЯ» () з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують даний суб`єкт господарювання, та за рахунок готівки, що належить платникові.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Єгупенко