Справа № № 320/11577/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2023-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2023 року м.Київ № 320/11577/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України, треті особи: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з позовом до Міністерство юстиції України, Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України, треті особи: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державне підприємство "Національні інформаційні системи", в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 05.09.2022 № 7 про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю від 24.04.2009 № 7322, виданого на ім`я ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 12.09.2022 № 3832/5 ""Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7322 від 24.04.2009, виданого на ім`я ОСОБА_1 ".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.02.2022 Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) (надалі - Управління) було підготовлено подання № 2163/5.1-22, яке в подальшому було внесено на розгляд до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату з підстави, передбаченої статтею 10 Закону України "Про нотаріат", з підстав передбачених підпунктами "е", "з" та "і" цього Закону. Наказом Управління від 08.02.2022 № 132/6 зупинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_1 з 09.02.2022, але не більше як на 6 місяців до вирішення питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7322 від 24.04.2009. Наказом Управління від 05.08.2022 № 550/6 нотаріальну діяльність приватного нотаріуса було поновлено з 09.08.2022 відповідно до пункту 8 частини 1 статті 29-1 Закону України "Про нотаріат". Таким чином, зникла підстава зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса - закінчився строк розгляду та вирішення по суті подання про анулювання приватному нотаріусу свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7322 від 24.04.2009. Проте, 12.08.2022 позивач отримала лист від Міністерства юстиції України, в якому повідомлялось про те, що 05.09.2022 відбудеться засідання Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату (надалі - Комісія нотаріату) щодо розгляду подання Управління від 08.02.2022 про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю за № 7322. Рішенням Комісії нотаріату від 05.09.2022 № 7 було анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7322 від 24.04.2009, виданого на ім`я ОСОБА_1 . 12.09.2022 Міністерством юстиції України було видано наказ № 3832/5 "Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7322 від 24.04.2009, виданого на ім`я ОСОБА_1 ", на підставі підпунктів "е", "з" та "і" пункту 2 частини 1 статті 12 Закону України "Про нотаріат". Позивач зазначає, що Комісією нотаріату під час ухвалення рішення від 05.09.2022 № 7 про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю позивача допущені процедурні порушення, зокрема порушено право позивача бути вислуханим та право на участь у процесі прийняття рішення з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Також зазначає, що Комісією нотаріату було порушено право позивача та її адвоката, як представника на засіданні Комісії, на ознайомлення з матеріалами подання Управління від 08.02.2022, а також порушення Комісією нотаріату нормативно врегульованого строку розгляду відповідного подання та протиправність його продовження. Позивачем також зазначено, що оскаржуваний наказ від 12.09.2022 № 3832/5 є невмотивованим, що призвело до негативних для позивача наслідків у вигляді анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, а відтак вважає, що спірне рішення є незаконним та необґрунтованим.

Ухвалою суду від 18.04.2023 подану позовну заяву залишено без руху, позивачеві визначено строк та спосіб для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 18.05.2023 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Державне підприємство "Національні інформаційні системи".

05.06.2023 до суду від Міністерства юстиції України надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального провадження.

Розглянувши таке клопотання, суд зазначає про те, що частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу та якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Водночас, зміст клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не дає підстав стверджувати, що повне та всебічне з`ясування усіх обставин у справі потребує проведення судового засідання чи заслуховування пояснень сторін.

Більш того, представник відповідача у клопотанні не зазначив, встановлення яких обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів і пояснень та вимагає проведення судового засідання.

Дослідивши клопотання представника відповідача, матеріали справи, беручи до уваги предмет та підстави позову, обставини, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги та заперечення, характер спірних правовідносин, обсяг та характер доказів у справі, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та приходить до висновку, що в задоволенні клопотання має бути відмовлено.

Відповідачі, не погоджуючись із позицією позивача, 05.06.2023 подали відзив на позовну заяву, у якому вважають безпідставними та такими, що ґрунтуються на надуманих обставинах і власному розумінні позивачем норм чинного законодавства щодо притягнення позивача до відповідальності поза межами шестимісячного строку, встановленого для розгляду подання Управління, не надання можливості ознайомитися із таким поданням та прийнятті рішення без участі позивача. Представник відповідачів зазначає про дотримання строків розгляду подання, повідомлення позивача про розгляд справи, перешкоди щодо ознайомлення з матеріалами подання не створювались. Будь-які порушення під час розгляду подання та під час винесення на його підставі оскаржуваного наказу від 12.09.2022 відсутні, а тому немає підстав для задоволення позову. Відповідачами до відзиву на позов надано документи проведення перевірок нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1, матеріали подання від 08.02.2022 до Комісії нотаріату.

Ухвалою суду від 06.06.2023 витребувано докази від сторін.

08.06.2023 до суду від Міністерства юстиції України надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального провадження.

30.06.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вказує на наявність порушень законодавства на стадії складення проведення перевірок відносно позивача, які стали підставою для складання подання до Комісії нотаріату. Акцентує увагу на порушення строків розгляду Комісією нотаріату направленого подання. Повторно вказує на порушення права на участь в засіданні Комісії нотаріату від 05.09.2022 та на невмотивованість оскаржуваного наказу від 12.09.2022.

14.07.2023 до суду від позивача надійшла заява про зміну предмета позову.

Ухвалою суду від 02.08.2023 відмовлено у прийнятті до провадження заяви позивача про зміну предмету позову та заміну процесуального статусу третьої особи на процесуальний статус співвідповідача у справі, повернуто заяву позивачу.

08.08.2023 до суду від представника відповідачів надійшли заперечення, в яких зазначено, що у відповіді на відзив позивач вказує на нові підстави, якими обґрунтовує свій позов, та які не були зазначені у позовній заяві, зокрема порушення строку внесення подання Управління про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса, неточності щодо оформлення довідки Управлінням після проведення перевірок її діяльності, невмотивованість наказу Мін`юсту, що не узгоджується з частиною першою статті 47 КАС України. Відповідач зазначає, що позивачем не враховано, що рішення про застосування до приватного нотаріуса заходів реагування мало бути прийняте після проведення контрольної перевірки. Контрольна перевірка проведена 30.12.2021, за результатами якої встановлено, що нотаріус систематично продовжує порушувати вимоги порядку вчинення нотаріальних дій та правил ведення нотаріального діловодства, не всі порушення, що виявлені під час позапланової перевірки усунуто, а тому діяльність здійснюється "незадовільно" та потребує заходів реагування, про що і була складено довідка. Таким чином, рішення про необхідність направлення подання на розгляд Комісії нотаріату прийнято після контрольної перевірки діяльності позивача, відтак строк, на який звертає увагу нотаріус, відраховується саме з 30.12.2021. Подання територіальних органів Мін`юсту про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною вноситься до Комісії нотаріату не пізніше сорока п`яти днів з дня встановлення підстав для анулювання свідоцтва. Подання було внесено на розгляд Комісії нотаріату 08.02.2022, а тому Управлінням дотримано строк. Також відповідачі не погоджуються з твердженням позивача про невмотивованість рішень контролюючого органу, оскільки в рішенні Комісії нотаріату наявна детальна мотивація.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів письмових пояснень на позовну заяву не подали.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу, видано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7322 від 24.04.2009.

29.05.2009 Головним управлінням юстиції у місті Києві зареєстровано приватну нотаріальну діяльність ОСОБА_1 по Київському міському нотаріальному округу та видано реєстраційне посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності № 955.

12.06.2013 Міністерством юстиції України видано свідоцтво (повторне) про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7322 на ім`я ОСОБА_1

08.08.2018 видано повторне реєстраційне посвідчення на ім`я ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 ) про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності № 955 від 28.05.2009.

Наказом Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 15.05.2017 № 326/6 приватна нотаріальна діяльність ОСОБА_1 по Київському міському нотаріальному округу була припинена з 17.05.2017 на підставі наказу Міністерства юстиції України від 07.04.2017 № 1166/5 "Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 ". На підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2020 у справі № 826/7176/17 наказом Управління від 21.07.2020 № 873/6 було скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 15.05.2017 № 326/6 "Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1" та поновлено приватну нотаріальну діяльність ОСОБА_1 з 21.07.2020.

З урахуванням доручення Управління від 19.08.2021 № 75/6-21Д щодо проведення позапланової комплексної перевірки організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1 , дотримання порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, на підставі наказу Управління від 25.08.2021 № 757/7, 26.08.2021 проведено позапланову комплексну перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 щодо дотримання останньою порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства за період з 21.07.2020 до дня перевірки.

За результатами позапланової комплексної перевірки складено довідку від 02.09.2021 із встановленими порушеннями. Також зазначено, що дотримання порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюється нотаріусом незадовільно. У зв`язку з чим, Комісія нотаріату вважає за необхідне проведення контрольної перевірки діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 , за результатами усунення порушень та помилок. Рішення щодо застосування до приватного нотаріуса ОСОБА_1 заходів реагування, передбачених законодавством, буде прийнято після контрольної перевірки.

Наказом Управління від 10.09.2021 № 866/7 позивачу наказано: усунути з урахуванням висновків і рекомендацій порушення та помилки, виявлені Комісією нотаріату під час перевірки, у тритижневий строк з дня отримання цього наказу; письмово повідомити Управляння про заходи, які вжиті для усунення цих порушень та помилок, та надати письмові пояснення, якщо виявлені порушення та помилки усунути неможливо, у тижневий строк після закінчення строку, установленого для усунення порушень та помилок.

На виконання зазначеного наказу позивачем було надано пояснення від 08.10.2021 № 212/01-16.

Наказом Управління від 28.12.2021 № 1212/7 вирішено провести 29.12.2021 контрольну перевірку приватного організації діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1, дотримання нею порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства за період з 21.07.2020 до дня перевірки. Також вказаним Наказом визначено склад комісії для проведення перевірки.

30.12.2021 на підставі вказаного наказу проведено перевірку позивача, за результатами якої складено довідку від 30.12.2021.У довідці від 30.12.2021 були розглянуті та окремо відзначені порушення та помилки, виявлені під час попередньої позапланової комплексної перевірки та які не були усунуті, або ж усунуті повністю чи частково. З попередньо встановлених порушень та таких що безпосередньо згадуються в довідці від 30.12.2021 виокремлено 11 порушень, два з них усунуто повністю, чотири усунено частково, 5 порушень не усунено. Також окремо вказані порушення, виявлені вже під час контрольної перевірки.

Наказом Управління від 17.01.2022 № 20/7 позивачу наказано: усунути з урахуванням висновків та рекомендацій порушення та помилки, виявлені Комісією нотаріату під час перевірки, у тритижневий строк з дня отримання цього наказу; письмово повідомити Управління про заходи, які вжиті для усунення цих порушень та помилок, та надати письмові пояснення, якщо виявлені порушення та помилки усунути неможливо, у тижневий строк після закінчення строку, установленого для усунення порушень та помилок.

25.01.2022 на виконання вимог наказу від 17.01.2022 № 20/7 позивачем на адресу Управління надано пояснення від 25.01.2022 № 199/01-16.

08.02.2022 Управлінням підготовлено подання № 2163/5.1-22 "Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 " (надалі - подання), яке 08.02.2022 було внесено на розгляд до Комісії нотаріату з підстав, передбачених підпунктами "е", "з" та "і" статті 10 Закону України "Про нотаріат".

Наказом Управлінням від 08.02.2022 № 132/6 зупинено з 09.02.2022 нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1, але не більше як на 6 місяців до вирішення питання про анулювання її свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7322 від 24.04.2009.

Наказом Управління від 05.08.2022 № 550/6 поновлено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з 09.08.2022 у зв`язку з тим, що зникла підстава зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, а саме закінчився строк розгляду та вирішення по суті подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7322 від 24.04.2009.

12.08.2022 позивач отримала лист-запрошення від Міністерства юстиції України, яким повідомлялось про те, що 05.09.2022 відбудеться засідання Комісії нотаріату щодо розгляду подання Управління від 08.02.2022 про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю за № 7322.

Рішенням Комісії нотаріату від 05.09.2022 № 7 було анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю від 24.04.2009 № 7322, виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Наказом Міністерства юстиції України від 12.09.2022 № 3832/5 анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7322 від 24.04.2009, виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із спірними рішенням Комісії нотаріату та наказом Міністерства юстиції України, позивач звернулася з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

На нотаріусів, які працюють у державних нотаріальних конторах або займаються приватною нотаріальною діяльністю, законом може бути покладено вчинення інших дій, відмінних від нотаріальних, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про нотаріат" правовою основою діяльності нотаріату є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України.

Згідно із частиною другою статті 2-1 Закону України "Про нотаріат" контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про нотаріат" нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Положеннями статті 5 вказаного Закону встановлено, що нотаріус зобов`язаний: здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти фізичним та юридичним особам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв`язку з вчиненням нотаріальних дій; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам; вести нотаріальне діловодство та архів нотаріуса відповідно до встановлених правил; дбайливо ставитися до документів нотаріального діловодства та архіву нотаріуса, не допускати їх пошкодження чи знищення; надавати документи, інформацію і пояснення на вимогу Міністерства юстиції України, його територіальних органів при здійсненні ними повноважень щодо контролю за організацією діяльності та виконанням нотаріусами правил нотаріального діловодства; постійно підвищувати свій професійний рівень, а у випадках, передбачених пунктом 3 частини першої статті 29-1 цього Закону, проходити підвищення кваліфікації; виконувати інші обов`язки, передбачені законом.

Відповідно до частини шостої статті 33 Закону України "Про нотаріат" порядок проведення перевірки організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства затверджується Міністерством юстиції України.

Механізм здійснення Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, визначений Порядком, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 17 лютого 2014 р. № 357/5 (надалі - Порядок № 357/5).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 357/5 перевірка - планова або позапланова перевірка, під час якої перевіряється робота державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, нотаріальна діяльність приватного нотаріуса за відповідний період.

Пункт 6 Порядку № 357/5 передбачає, що проведення перевірки організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання ними правил нотаріального діловодства здійснюється уповноваженими представниками Міністерства юстиції, головного управління юстиції, діяльність яких безпосередньо пов`язана з контролем за організацією нотаріату і нотаріальної діяльності в Україні.

Згідно з пунктом 13 Порядку № 357/5 позапланова комплексна, цільова або контрольна перевірка державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса проводиться за результатами попередньої перевірки або за дорученням Міністерства юстиції чи головного управління юстиції.

Пунктом 14 Порядку № 357/5 передбачено, що перевірка за зверненнями фізичних та юридичних осіб проводиться у межах предмета звернення та повноважень Міністерства юстиції, головного управління юстиції шляхом витребування від державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса (особи, яка заміщує тимчасово відсутнього нотаріуса) необхідних документів та відомостей, що стосуються фактів, викладених у такій інформації, та письмових пояснень нотаріуса або з виїздом за місцезнаходженням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, робочого місця приватного нотаріуса.

Відповідно до пункту 15 Порядку № 357/5 у разі необхідності за дорученням Міністра юстиції може проводитися позапланова перевірка в загальному порядку проведення перевірок, визначеному цим Порядком.

Позапланова перевірка проводиться як за період, що вже підлягав плановій комплексній перевірці, так і за період, що не підлягав такій перевірці.

За наслідками такої перевірки комісія складає довідку про результати проведеної перевірки з висновками.

Відповідно до пункту 31 Порядку № 357/5 перевіркою встановлюється, чи дотримуються державні і приватні нотаріуси загальних положень чинного законодавства, яке регулює порядок вчинення нотаріальних дій та проведення під час їх вчинення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно із пунктом 33 Порядку № 357/5 за наслідками перевірки організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства комісія протягом п`яти робочих днів з часу закінчення перевірки складає довідку у двох примірниках про результати проведеної перевірки із зазначенням оцінки роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса та з викладеними у ній висновками і рекомендаціями. Загальна оцінка роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса визначається як "добре", "задовільно", "незадовільно".

Відповідно до частин дев`ятої-одинадцятої статті 10 Закону України "Про нотаріат" питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю розглядається Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату за поданням відповідно Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі або Нотаріальної палати України у випадках, визначених цим Законом.

Порядок внесення відповідно Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі або Нотаріальною палатою України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю та його розгляд Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату встановлюється Міністерством юстиції України.

Рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату може бути оскаржено до суду.

Так, з метою удосконалення процесу внесення Міністерством юстиції України (Мін`юст), головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління юстиції) або Нотаріальною палатою України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю та його розгляду Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату розроблено Порядок внесення Міністерством юстиції України, головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі або Нотаріальною палатою України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю та його розгляд Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату затверджений наказом Міністерства юстиції України від 28 липня 2011 р. №1904/5 (надалі - Порядок № 1904/5).

Відповідно до абзацу першого пункту 2 Порядку № 1904/5 подання Мін`юсту, управління юстиції або Нотаріальної палати України про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю (надалі - Подання) вноситься до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату не пізніше тридцяти днів з дня встановлення підстав для анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, якщо інший строк не передбачено законом.

Згідно з пунктами 11-12 Порядку № 1904/5 на засіданні Комісії нотаріату ведеться протокол, який підписують головуючий на засіданні та секретар.

За результатами розгляду подання Комісія нотаріату може ухвалити одне з таких рішень: про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; про відмову в анулюванні свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Відповідно до підпункту "е" пункту 2 частини першої статті 12 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано Міністерством юстиції України у разі неодноразового порушення нотаріусом чинного законодавства або грубого порушення закону, яке завдало шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян при вчиненні нотаріальних дій та/або інших дій, покладених на нотаріуса відповідно до закону.

Згідно з підпунктом "з" пункту 2 частини першої статті 12 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано Міністерством юстиції України у разі набрання законної сили рішенням суду про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальної дії.

Відповідно до підпункту "і" пункту 2 частини першої статті 12 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано Міністерством юстиції України у разі неодноразового порушення нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України.

Одночасно, згідно з пунктами 13-17 Порядку № 1904/5 рішення Комісії нотаріату приймається відкритим голосуванням простою більшістю голосів від числа присутніх членів Комісії нотаріату.

Копія рішення Комісії нотаріату надсилається Департаменту державної реєстрації та нотаріату Мін`юсту, управлінню юстиції, Нотаріальній палаті України, які внесли подання.

На підставі рішення Комісії нотаріату про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю видається відповідний наказ Міністерства юстиції України.

Копія наказу Міністерства юстиції України про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю надсилається особі, щодо якої видано цей наказ, та Департаменту державної реєстрації та нотаріату Мін`юсту, управлінню юстиції, Нотаріальній палаті України, які внесли подання.

У разі якщо Подання було внесене Департаментом державної реєстрації та нотаріату Мін`юсту або Нотаріальною палатою України, копія наказу Мін`юсту про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю також надсилається управлінню юстиції для вжиття заходів, передбачених Законом.

Анульоване свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю підлягає поверненню до Міністерства юстиції України.

Рішення Комісії нотаріату може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку.

Суд зазначає, що відповідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тлумачення норми "на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним. "У межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. "У спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Надаючи оцінку оскаржуваним рішенням, суд зазначає таке.

Суд встановив, що оскаржувані рішення прийняті відповідачами за наслідками розгляду подання Управління щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я позивача.

Подання від 08.02.2022 містить інформацію про порушення та помилки, виявлені як під час проведення позапланової комплексної перевірки так і під час проведення контрольної перевірки.

З аналізу матеріалів справи суд встановив, що підставами для порушення питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 стали виявлені за результатами проведеної позапланової комплексної перевірки, а також за результатами розгляду неодноразових звернень/скарг громадян порушення діючого законодавства, допущені приватним нотаріусом ОСОБА_1., контрольної перевірки та наявність рішень судів, які набрали законної сили, про встановлення фактів порушень приватним нотаріусом ОСОБА_1. вимог законодавства під час вчинення нотаріальних дій.

Оцінюючи твердження позивача про порушення строків направлення подання до розгляду, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1904/5 подання Мін`юсту, територіальних органів Міністерства юстиції або Нотаріальної палати України про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю вноситься до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату не пізніше сорока п`яти днів з дня встановлення підстав для анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, якщо інший строк не передбачено законом.

Наказом Управління від 17.01.2022 № 20/7 приватному нотаріусу було надано строк усунути порушення та помилки, виявлені Комісією нотаріату під час перевірки, у тритижневий строк з дня отримання цього наказу; письмово повідомити Управляння про заходи, які вжиті для усунення цих порушень та помилок, та надати письмові пояснення, якщо виявлені порушення та помилки усунути неможливо, у тижневий строк після закінчення строку, установленого для усунення порушень та помилок.

Суд критично оцінює твердження позивача про те, що відлік строку для направлення подання до контролюючого органу необхідно обчислювати з дати прийняття наказу Управлінням від 10.09.2021 № 866/7 (з дня встановлення підстав для анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю), позаяк відповідач чітко визначив, що рішення про застосування до приватного нотаріуса заходів реагування буде прийнято після проведення контрольної перевірки, а не позапланової комплексної - про що зазначено у довідці про результати перевірки. Суд встановив, що контрольна перевірка проведена 30.12.2021, а подання направлено до Комісії нотаріату 08.02.2022, тобто у межах встановленого сорока п`ятиденного строку.

Надавши відповідачу 25.01.2022 пояснення щодо виявлених порушень, позивач зазначає, що сорок п`ять днів для направлення подання з моменту складання довідки від 30.12.2021 спливають 13.02.2022. Строки щодо усунення порушень та помилок, зокрема і подання пояснень при неможливості усунути такі порушення закінчуються 14.02.2022, що на думку позивача, є порушенням строків. Однак, суд не погоджується з такою позицією з огляду на те, що законодавцем визначено період, протягом якого територіальний орган Мін`юсту має надати до Комісії нотаріату подання, а не чітко визначену кінцеву дату (сорок п`ятий день).

Розгляд подання від 08.02.2022, який був призначений на 28.02.2022, Комісія нотаріату не змогла здійснити у зв`язку із військовою агресією, повномасштабним вторгненням російської федерації та запровадженням воєнного стану на території України.

Суд зазначає, що 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 26 липня 2023 р. № 451/2023 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64/2022 (із змінами, внесеними Указами Президента України від 14 березня 2022 р. № 133/2022, від 18 квітня 2022 р. № 259/2022, від 17 травня 2022 р. № 341/2022, від 12 серпня 2022 р. № 573/2022, від 07 листопада 2022 р. № 757/2022, від 06 лютого 2023 р. № 58/2023 та від 01 травня 2023 р. № 254/2023) воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 строком на 90 діб.

Суд враховує доводи, наведені відповідачем щодо наявності наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 р. № 309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією" у лютому 2022 року вся територія міста Києва відносилась до територій, на яких велися бойові дії та введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 згідно із Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Відповідно до пункту 2.11 Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (із змінами), місто Київ з 30.04.2022 виключено з переліку міст, на території якого проводяться активні бойові дії, а в межах Київської області активні бойові дії скінчилися наприкінці березня - початку квітня 2022. Також місто Київ не відноситься до території можливих бойових дій.

Разом з цим, відсутність активних бойових дій у конкретній місцевості не відміняє воєнного стану, введеного на території усієї країни.

Суд встановив, що 12.08.2022 на електронну адресу позивача було направлено лист від Міністерства юстиції України, яким повідомлялось про те, що 05.09.2022 відбудеться засідання Комісії нотаріату щодо розгляду подання Управління від 08.02.2022.

02.09.2022 позивач направила до Комісії нотаріату про неможливість з`явитися на засідання через погіршення стану здоров`я у зв`язку з підозрою про зараження напередодні хворобою SARS-COV-2 з проханням перенести дату засідання на іншу дату, тим самим забезпечивши епідеміологічну обстановку та безпеки оточуючих від захворювання та необхідність після одужання безпосередньо бути присутньою на засіданні, оскільки це прямо стосується інтересів позивача та продовження подальшої професійної діяльності.

Подання розглядається Комісією нотаріату не більше шести місяців з дня його надходження та з урахуванням строку, передбаченого пунктом 8 частини першої статті 29-1 Закону "Про Нотаріат", відповідно до якого нотаріальна діяльність приватного нотаріуса зупиняється на час дії такої обставини, як направлення територіальним органом до Міністерства юстиції України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю - до вирішення питання по суті, але не більш як на шість місяців. Цей строк може бути продовжений за обґрунтованим рішенням Комісії нотаріату.

Наказом Мін`юсту від 01 серпня 2022 р. № 3199/5, який набрав чинності 06.08.2022, доповнено пункт 2 Порядку № 1904/5 абзацом п`ятим, згідно з яким строки, встановлені цим пунктом щодо внесення подання Мін`юстом, територіальними органами Міністерства юстиції або Нотаріальною палатою України до Комісії нотаріату та/або розгляду Комісією нотаріату подань, які закінчилися під час дії воєнного чи надзвичайного стану, можуть бути продовжені за рішенням Комісії нотаріату.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись абзацом п`ятим пункту 2 Порядку № 1904/5, Комісія нотаріату вирішила строк розгляду подання, який закінчився під час дії воєнного стану - продовжити, про що зазначено в рішенні від 05.09.2022 № 7 та протоколі засідання Комісії нотаріату від 05.09.2022 № 1.

05.09.2022 представник позивача - адвокат Воротиленко О.С. подав клопотання про необхідність ознайомлення з матеріалами подання, а також надання обґрунтованих заперечень і просив відкласти розгляд подання.

Також суд встановив, що на засіданні Комісії нотаріату представник позивача - адвокат Воротиленко О.С. був присутній, однак останній не зміг надати пояснень, у зв`язку з тим, що з викладеними у поданні фактами не ознайомлений.

Неявка на засідання Комісії особи, щодо якої внесено Подання, представника визначеного департаменту Мін`юсту, територіального органу Міністерства юстиції або делегованого представника, які належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання Комісії, не є перешкодою для розгляду Подання, якщо присутність зазначених осіб не визнано Комісією обов`язковою.

Разом з цим, Комісія нотаріату не позбавлена можливості визнати присутність зазначених осіб обов`язковою.

Пунктом 9 Порядку № 1904/5 визначено, що розгляд Подання на засіданні Комісії розпочинається з доповіді члена Комісії, який підготував висновок, після чого заслуховуються представник Департаменту державної реєстрації та нотаріату Мін`юсту, управління юстиції або територіальний уповноважений та нотаріус, щодо якого складено Подання.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 1904/5 на засіданні заслуховуються члени Комісії, досліджуються та аналізуються подані документи.

У разі відсутності безспірного підтвердження факту порушення закону Комісія відхиляє подання.

У разі відсутності необхідної інформації стосовно обставин, викладених у поданні, або наявності додаткових відомостей Комісія може перенести розгляд питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю до вирішення зазначених питань або повернути на доопрацювання до Департаменту державної реєстрації та нотаріату Мін`юсту, управління юстиції, Нотаріальної палати України, але не більше ніж на тридцять днів з дня його надходження та з урахуванням строку, передбаченого пунктом 8 частини першої статті 29-1 Закону.

Суд зауважує, що право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, як невід`ємної частини принципу верховенства права, яка передбачена статтею 192 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Учасник процесу повинен мати можливість захистити свою позицію під час вирішення питання про притягнення до юридичної відповідальності через право бути "почутою" та прийняття обґрунтованого та справедливого рішення.

Верховний Суд у постанові від 10.08.2022 у справі № 520/5993/21 зазначив, що надання нотаріусом письмових пояснень спрямоване на забезпечення права особи почути інформацію, яка розглядається стосовно неї і впливає на результати прийнятого рішення, та висловити свої аргументи. Особа, щодо якої приймається рішення, має право бути вислуханою, наводити доводи та докази на підтвердження своїх аргументів.

Резолюцією (77) 31 про захист особи відносно актів адміністративних органів, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 28 вересня 1977 року, було визначено п`ять основних принципів, у тому числі серед них й право бути вислуханим. Право бути вислуханим є одним із фундаментальних принципів справедливої процедури й означає забезпечення особі можливості надавати адміністративному органу факти й аргументи у справі. Право бути вислуханим має бути забезпечене насамперед у справах, де передбачається прийняття "несприятливих" адміністративних актів, тобто таких, які негативно впливають на права, свободи та законні інтереси відповідної особи.

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість уявити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону в суттєво невигідне становище відносно іншої сторони (рішення ЄСПЛ у справі Ankerl v. Switzerland від 23 жовтня 1996 року; Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands від 27 жовтня 1993 року; Duљko Ivanovski v. the former Yugoslav Republic of Macedonia від 24 липня 2014 року; Popov v. Russia від 11 грудня 2006 року).

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення ЄСПЛ у справі Салов проти України від 6 вересня 2005 року).

Верховний Суд у своїй практиці, зокрема, у постанові від 25.07.2019 у справі № 826/13000/18, звертав увагу, що встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

Таким чином, зазначене порушення призвело до того, що Комісією нотаріату зроблено висновок про допущені позивачем порушення лише на підставі відомостей, які наявні у матеріалах подання, без урахування пояснень та інформації, яку міг би надати позивач, якби особиста участь останньому була б забезпечена.

З огляду на ненадання можливості позивачу особисто взяти участь під час розгляду стосовно останньої питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, а також не забезпечення можливості представнику позивача ознайомитися з матеріалами подання, суд вважає, що відповідач діяв небезсторонньо (упереджено), без належного розсуду, без дотриманням принципу рівності перед законом, непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З огляду на це суд зазначає, що порушення процедури, в контексті обставин встановлених у цій справі, є самостійною підставою для скасування оскаржуваних рішень відповідачів.

Разом з цим, суд зазначає, що за результатами розгляду подання відповідачами були прийняті оскаржувані рішення. З оскаржуваних рішень випливає, що вони прийняті на підставі підпунктів "е", "з" та "і" пункту 2 частини першої статті 12 Закону України "Про нотаріат".

Оцінюючи посилання в оскаржуваних рішеннях на підпункт "е" пункту 2 частини першої статті 12 Закону України "Про нотаріат", суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту "е" пункту 2 частини першої статті 12 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано Міністерством юстиції України за рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, прийнятим на підставі подання Міністерства юстиції України, його територіальних органів, у випадку неодноразового порушення нотаріусом чинного законодавства або грубого порушення закону, яке завдало шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян при вчиненні нотаріальних дій та/або інших дій, покладених на нотаріуса відповідно до закону, за умови що такі порушення встановлені рішенням суду.

При цьому завдання шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян при вчиненні нотаріальних дій є обов`язковою ознакою, яка має бути встановлена органом, що вирішує питання про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, як у випадку вчинення нотаріусом неодноразового порушення чинного законодавства, так і у разі грубого порушення закону.

Аналогічний висновок щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах сформований у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 826/7176/17, а також у постановах від 20.12.2019 № 826/3746/17, від 29.04.2019 у справі № 817/800/17, від 25.06.2020 № 2340/5084/18, від 05.10.2020 № 140/1382/19 та від 21.04.2021 у справі № 640/7645/20.

Суд зазначає, що для прийняття рішення про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю позивача на підставі підпункту "е" пункту 2 частини першої статті 12 Закону України "Про нотаріат" нотаріусом повинні бути вчинені такі порушення, що у своїй сукупності є достатніми для застосування такого засобу реагування. Отже, застосуванню відповідачами правил підпункту "е" пункту 2 частини першої статті 12 Закону України "Про нотаріат" повинно передувати встановлення судовим рішенням (рішеннями) фактів вчинення позивачем, як нотаріусом, певних порушень під час безпосереднього здійснення нотаріальних дій.

Разом з цим, Законом України "Про нотаріат" не визначено повноважень Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі щодо перевірки законності вчинення нотаріальних дій нотаріусами і відповідно встановлення порушення чинного законодавства під час вчинення нотаріальних дій, так само як і встановлювати наявність чи відсутність шкоди, завданої такими діями нотаріуса іншим особам.

Натомість, відповідачами не доведено обставини щодо наявності у спірних правовідносинах шкоди, завданої у результаті дій позивача під час здійснення приватним нотаріусом нотаріальної діяльності, які відповідачі кваліфікували як порушення.

За такого правового регулювання, предмета і підстав позову, а також встановлених обставин справи суд вважає, що підпункт "е" пункту 2 частини першої статті 12 Закону України "Про нотаріат" не є застосовним до позивача, а тому спірні рішення відповідачів у вказаній частині є такими, що прийняті за відсутності правових підстав.

Оцінюючи посилання в оскаржуваних рішеннях на підпункт "з" пункту 2 частини першої статті 12 Закону України "Про нотаріат", суд зазначає таке.

Згідно з підпунктом "з" пункту 2 частини першої статті 12 Закону України "Про нотаріат" у випадку набрання законної сили рішенням суду про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальної дії свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину; видають свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя; видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів); видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися; провадять опис майна фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою або місце перебування якої невідоме; видають дублікати нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса; накладають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації; накладають заборону щодо відчуження грошових сум, що будуть зараховані заявником вимоги, визначеним відповідно до частини четвертої статті 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства", на рахунок умовного зберігання (ескроу), відкритий відповідно до зазначеного закону; засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; засвідчують справжність підпису на документах; засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу; посвідчують факт, що фізична чи юридична особа є виконавцем заповіту; посвідчують факт, що фізична особа є живою; посвідчують факт перебування фізичної особи в певному місці; посвідчують час пред`явлення документів; передають заяви фізичних та юридичних осіб іншим фізичним та юридичним особам; приймають у депозит грошові суми та цінні папери; вчиняють виконавчі написи; вчиняють протести векселів; вчиняють морські протести; приймають на зберігання документи. На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом.

Суд встановив, що відповідач як на підставу порушення позивачем підпункту "з" пункту 2 частини першої статті 12 Закону України "Про нотаріат" зазначає, що до Управління надходить значна кількість скарг/звернень/запитів (близько 40), що переважно стосуються вчинених виконавчих написів. Зазначено про судові рішення, якими встановлено порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальної дії.

Зокрема, у рішенні Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21.12.2021 у справі № 392/1690/21 суд зазначив: "З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 25 серпня 2019 року не врахувала обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладених у простій письмовій формі вже не чинні і повинен був відмовити АТ «Банк Форвард» у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України "Про нотаріат". Пункт 2 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, яким кредитний договір № 106215878, - не являється".

У рішенні Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30.11.2021 у справі № 532/2178/21 зазначено: "Оскільки виконавчий напис, який є предметом спору в даній справі, вчинено 07 вересня 2021 року, тобто після визнання недійсною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, що свідчить про те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, вже не чинні".

У рішенні Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2021 у справі № 127/24633/21 зазначено: "Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом (приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1) 16.07.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Встановлені обставини свідчать, що стягнення заборгованості за виконавчим написом відбулось на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений. Тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів".

У заочному рішенні Рубіжанського міського суду Луганської області від 24.11.2021 у справі № 425/3014/21 зазначено: " Тому станом на 29 липня 2021 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 повинна була керуватись Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадилось у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, без урахування змін, внесених до цієї постанови постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". А отже, у випадку не надання їй акціонерним товариством "Банк Форвард" оригіналу нотаріально посвідченої угоди та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, вона не мала права видати виконавчий напис. Як наслідок, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності вказаних документів, виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню, як спосіб захисту боржника."

Аналогічна позиція викладена у заочному рішенні Михайлівського районного суду Запорізької області від 03.11.2021 у справі № 321/1320/21.

Також у рішенні Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.12.2021 у справі № 592/14152/21 зроблено такий висновок: "Враховуючи встановлені обставини та зазначені положення вбачається, що в порушення вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі документів які не відносяться до переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Таким чином нотаріус діяв незаконно, а тому позов підлягає задоволенню".

Відповідачем також зазначено інші судові рішення, що набрали законної сили, якими виконавчі написи, вчинені приватним нотаріусом ОСОБА_1., визнавались такими, що не підлягають виконанню, на підставі яких було відкрито виконавчі провадження та розпочата процедура стягнення грошових коштів, зокрема: від 25.10.2021 у справі № 692/873/21, від 01.11.2021 у справі № 236/4099/21, від 02.11.2021 у справі № 439/1616/21, від 08.11.2021 у справі № 390/1243/21, від 15.11.2021 у справі № 226/2888/21, від 24.11.2021 у справі № 742/3966/21, від 07.12.2021 у справі № 236/4119/21, від 08.12.2021 у справі № 242/5201/21, від 13.12.2021 у справі № 527/2255/21.

Варто відзначити, що аналіз підпункту "з" пункту 2 частини першої статті 12 Закону України "Про нотаріат" дає підстави для висновку, що судовими рішеннями не обов`язково має бути конкретизовано яку норму права порушив нотаріус під час вчинення ним нотаріальної дії. Обов`язковою умовою для правозастосування підпункту "з" цієї норми, має бути саме рішення суду, яке набрало законної сили, з якого випливає порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальної дії.

Проаналізувавши вищевказані судові рішення, суд дійшов висновку про те, що зазначені рішення суду, які набрали законної сили, свідчать про порушення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1. вимог законодавства під час вчинення нею нотаріальних дій.

Одночасно, враховуючи той факт, що в силу статті 12 Закону України "Про нотаріат" для анулювання свідоцтва достатнім є наявність хоча б однієї з перелічених в пункті 2 частини першій статті 12 Закону України "Про нотаріат" підстав, висновки відповідачів щодо наявності підстав для анулювання свідоцтва на підставі підпункту "з" пункту 2 частини першої статті 12 Закону України "Про нотаріат" знайшли своє підтвердження.

Оцінюючи посилання в оскаржуваному рішенні на підпункт "і" пункту 2 частини першої статті 12 Закону України "Про нотаріат", суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту "і" пункту 2 частини першої статті 12 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України.

В оскаржуваному рішенні від 05.09.2022 № 7 зазначено, що враховуючи характер, системність та неодноразовість порушень, Комісія дійшла висновку про недотримання приватним нотаріусом ОСОБА_1. Правил етики, а саме: недодержання приватним нотаріусом ОСОБА_1. основних принципів законності у своїй професійній діяльності, в тому числі: обов`язку нотаріуса дотримуватися у своїй діяльності чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності, застосовувати всі свої знання і професійну майстерність для належного захисту прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (пункт 2 розділу III Правил етики); добросовісності, що передбачає знання нотаріусом відповідних норм права, та обов`язок нотаріуса постійно працювати над вдосконаленням своїх знань і професійної майстерності (пункт 5 розділу III Правил етики); поваги до професії, що передбачає, що усією своєю діяльністю і поведінкою нотаріус повинен стверджувати повагу до нотаріальної професії, її сутності і призначення, сприяти збереженню та підвищенню її престижу (пункт 7 розділу III Правил етики), недодержання зобов`язань нотаріуса виконувати свої обов`язки згідно з принесеною присягою і завжди берегти чистоту високого звання нотаріуса (пункт 1 розділу IV Правил етики); недодержання морально-етичних зобов`язань, а саме: захищати - інтереси людини, суспільства і держави, дотримуватися вимог закону; сприяти утвердженню в суспільстві віри у закон і справедливість; не вчиняти дій, які могли б заподіяти шкоду авторитету професії нотаріуса; недодержання нотаріусом обов`язків не вчиняти дії, що підривають професійну гідність нотаріуса, не вчиняти незаконних дій та не приймати участь у вчиненні незаконних дій (розділ V Правил етики).

Комісія також констатує, що професійна етика у нотаріальній діяльності є необхідним і обов`язковим елементом для здійснення нотаріальної діяльності, без якої є неможливим належне виконання професійних обов`язків, оскільки нотаріальна професія керується високим етичним змістом.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус зобов`язаний: здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв`язку з вчиненням нотаріальних дій; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам; вести нотаріальне діловодство та архів нотаріуса відповідно до встановлених правил; дбайливо ставитися до документів нотаріального діловодства та архіву нотаріуса, не допускати їх пошкодження чи знищення; надавати документи, інформацію і пояснення на вимогу Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі при здійсненні ними повноважень щодо контролю за організацією діяльності та виконанням нотаріусами правил нотаріального діловодства; постійно підвищувати свій професійний рівень, а у випадках, передбачених пунктом 3 частини першої статті 29-1 цього Закону, проходити підвищення кваліфікації; виконувати інші обов`язки, передбачені законом.

Згідно з частиною першою статті 7 України "Про нотаріат" нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Правила професійної етики нотаріусів України, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2021 № 2039/5 (надалі - Правил етики) визначають основні принципи та вимоги до професійної етики нотаріуса, морально-етичні стандарти поведінки, якими нотаріус повинен керуватися у відносинах з державними органами, фізичними та юридичними особами, іншими нотаріусами, Нотаріальною палатою України при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Правила етики є обов`язковими для нотаріусів, а також поширюються на їх помічників, консультантів державних нотаріальних контор та нотаріальних архівів. Порушення Правил тягне за собою відповідальність, визначену Законом України "Про нотаріат", Статутом Нотаріальної палати України та цими Правилами.

Відповідно до розділу ІІІ Правил етики нотаріус повинен виконувати свої обов`язки згідно з принесеною присягою, захищати інтереси людини, суспільства і держави, дотримуватися вимог закону і завжди берегти чистоту високого звання нотаріуса.

Згідно з розділом VI Правил етики у своїй діяльності нотаріус зобов`язаний дотримуватися чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності, застосовувати всі свої знання і професійну майстерність для належної охорони і захисту прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Разом з цим, відповідачем в оскаржуваному рішенні не обґрунтовано за якими саме морально-етичними принципами позивач не може у подальшому здійснювати нотаріальну діяльність. Суд зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим. Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення не містить належного обґрунтування щодо порушення позивачем правил професійної етики.

Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 у справі № 826/2338/17 зазначив, що одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Він має різні прояви, зокрема, є одним із визначальних принципів "доброго врядування" і "належної адміністрації" (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до "якості" закону).

Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленій в рішенні від 10.04.2019 у справі № 826/16495/17, потреба у визначеності не означає, що органові, який ухвалює рішення, не повинні надаватись дискреційні повноваження (де це необхідно) за умови наявності процедур, що унеможливлюють зловживання ними. У цьому контексті закон, яким надаються дискреційні повноваження певному державному органові, повинен вказати чітко і зрозуміло на обсяг такої дискреції. Не відповідатиме верховенству права, якщо надана законом виконавчій владі дискреція матиме характер необмеженої влади. Отже, закон повинен вказати на обсяг будь-якої такої дискреції та на спосіб її здійснення із достатньою чіткістю, аби особа мала змогу відповідним чином захистити себе від свавільних дій.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23 лютого 2006 р. №3477-IV передбачено, що суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких дала Верховна Рада, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішення від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України" зазначив, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 22.01.2009 "Булвес" АД проти Болгарії" зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз. На думку Європейського Суду такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Право на податковий кредит є "власністю" у розумінні статті 1 Першого протоколу, що повинно розглядатися як таке, що виникло у момент повного виконання нею своїх зобов`язань щодо податкової звітності з ПДВ. Визнання права на нарахування податкового кредиту було поставлено в залежність від виконання обов`язків постачальником, в той час коли це не залежало від волі одержувача поставки - застосування відповідних положень Закону "Про ПДВ" стало не передбаченим і самовільним. Платник податку не має абсолютно ніяких повноважень відслідковувати, контролювати і забезпечувати виконання постачальником його обов`язків із складення та подання декларації з ПДВ, а також обов`язку зі сплати ПДВ (п. 43, п. 69 рішення).

У пункті 71 рішення у справі "Рисовський проти України" від 20.10.2011 Європейський Суд з прав людини зазначив, що принцип належного врядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Ризик будь-якої помилки держоргану має покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Європейський суд з прав людини в рішеннях неодноразово наголошував, що хоча національний суд і має певні свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган державної влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (п. 36 рішення від 01.07.2003 у справі "Суомінеен проти Фінляндії" № 3780001/97).

І хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України" рішення ЄСПЛ від 10.02.2010).

З огляду на той факт, що під час розгляду цієї справи суд дійшов висновку, що ухвалення суб`єктом владних повноважень рішень за відсутності відповідних правових підстав свідчить про порушення встановленої процедури здійснення перевірки - розгляд подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1, відтак не створює правомірних наслідків такої перевірки та є достатньою правовою підставою для висновку про визнання протиправними оскаржуваних актів індивідуальної дії, прийнятих контролюючим органом за наслідком такої перевірки.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Суд принагідно зазначає, що оскільки порушення права позивача відбулось у результаті прийняття оскаржуваних рішень, заявлені позовні вимоги про скасування таких рішень опосередковують відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції від 16.05.2023 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2147,20 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору на суму 2147,20 грн, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень пропорційно - по 1073,60 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Задовольнити адміністративний позов.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 05.09.2022 № 7 про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю від 24.04.2009 № 7322, виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Визнати протиправними та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 12.09.2022 № 3832/5 ""Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7322 від 24.04.2009, виданого на ім`я ОСОБА_1 ".

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), сплачений ним судовий збір у розмірі 2147,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України (ідентифікаційний код відсутній; адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, провулок Рильського, буд. 10) - у сумі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) та за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (ідентифікаційний код 00015622; адреса місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13) - у сумі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.