Справа № 260/6546/23
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2023-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 серпня 2023 року м. Ужгород№ 260/6546/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Закарпатській області до Державного підприємства "Закарпатське вертолітне виробниче об`єднання" про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2023 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулося з позовом Головне управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 52, ) до Державного підприємства "Закарпатське вертолітне виробниче об`єднання" (90531, Закарпатська область, Тячівський район, смт. Дубове, вул. Заводська, буд. 8, ), яким просить суд: "1. Прийняти позовну заяву до провадження суду; 2. Розглянути справу без участі представника позивача; 3. Винести судове рішення, яким стягнути з Державного підприємства "Закарпатське вертолітне виробниче об`єднання", , внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань за адресою: 90531, Закарпатська область, Тячівський район, смт. Дубове, вул. Заводська, буд. 8 податковий борг у розмірі 1350336,63 грн в т.ч. пеня у розмірі 1624,25 грн по наступним платежам: 14010100 "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) " у розмірі 254901,25 грн в т.ч. пеня у розмірі 1624,25 грн; 18010500 "Земельний податок з юридичних осіб" у розмірі 1095435,38 грн; за рахунок коштів, що належать платнику податків на праві власності, в тому числі тих, які знаходяться на рахунках у банках.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або) виклику учасників справи.

Зазначену ухвалу надіслано учасникам справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення, у тому числі й відповідачеві на адресу, що зазначена у витязі із єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та вказана позивачем у позовній заяві.

У відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення, яке повернулося на адресу суду, відповідачем ухвалу про відкриття провадження було отримано 12 серпня 2023 року (а.с. 60).

Відтак, судом вжито достатніх необхідних законодавчо встановлених заходів щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження та про можливість подання відповідачем відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали суду. Разом з тим, відповідачем відзиву на позовну заяву чи клопотань до суду не подано.

Відповідно до статі 162 частини 6 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно із статтею 262 частиною 5 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на вимоги статті 162 частини 6 КАС України, суд вважає, що розгляд справи може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що за відповідачем рахується податком борг у розмірі 1350336,63 грн в т.ч. пеня у розмірі 1624,25 грн по наступним платежам: "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) " у розмірі 254901,25 грн в т.ч. пеня у розмірі 1624,25 грн; 18010500 "Земельний податок з юридичних осіб" у розмірі 1095435,38 грн. Вказаний борг відповідачем не сплачений.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами докази, заслухавши сторони та їх представників, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 36 Податкового Кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 16 пункту 16.1 підпункту 16.1.4 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 46 пункту 46.1 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України), податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до статті 49 пункту 49.1 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до статті 54 ПК України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до статті 57 пункту 57.1 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідачем було подано до контролюючого органу:

податкову декларацію з податку на додану вартість № від 16 лютого 2022 року за січень місяць 2022 року із самостійно задекларованою сумою податкового зобов`язання у розмірі 17261 грн (а.с. 15);

податкову декларацію з податку на додану вартість № від 22 березня 2022 року за лютий місяць 2022 року із самостійно задекларованою сумою податкового зобов`язання у розмірі 6798 грн (а.с. 16);

податкову декларацію з податку на додану вартість № від 19 квітня 2022 року за березень місяць 2022 року із самостійно задекларованою сумою податкового зобов`язання у розмірі 8969 грн (а.с. 17);

податкову декларацію з податку на додану вартість № від 20 червня 2022 року за травень місяць 2022 року із самостійно задекларованою сумою податкового зобов`язання у розмірі 2154 грн (а.с. 18);

податкову декларацію з податку на додану вартість № від 18 липня 2022 року за червень місяць 2022 року із самостійно задекларованою сумою податкового зобов`язання у розмірі 18857 грн (а.с. 19);

податкову декларацію з податку на додану вартість № від 17 серпня 2022 року за липень місяць 2022 року із самостійно задекларованою сумою податкового зобов`язання у розмірі 1284 грн (а.с. 20);

податкову декларацію з податку на додану вартість № від 20 вересня 2022 року за серпень місяць 2022 року із самостійно задекларованою сумою податкового зобов`язання у розмірі 92097 грн (а.с. 21);

податкову декларацію з податку на додану вартість № від 18 жовтня 2022 року за вересень місяць 2022 року із самостійно задекларованою сумою податкового зобов`язання у розмірі 6242 грн (а.с. 22);

податкову декларацію з податку на додану вартість № від 17 листопада 2022 року за жовтень місяць 2022 року із самостійно задекларованою сумою податкового зобов`язання у розмірі 11836 грн (а.с. 23);

податкову декларацію з податку на додану вартість № від 21 грудня 2022 року за листопад місяць 2022 року із самостійно задекларованою сумою податкового зобов`язання у розмірі 8340 грн (а.с. 24);

податкову декларацію з податку на додану вартість № від 20 січня 2023 року за грудень місяць 2022 року із самостійно задекларованою сумою податкового зобов`язання у розмірі 9578 грн (а.с. 25);

податкову декларацію з податку на додану вартість № від 20 лютого 2023 року за січень місяць 2023 року із самостійно задекларованою сумою податкового зобов`язання у розмірі 18347 грн (а.с. 26);

податкову декларацію з податку на додану вартість № від 19 квітня 2023 року за березень місяць 2023 року із самостійно задекларованою сумою податкового зобов`язання у розмірі 22907 грн (а.с. 27);

податкову декларацію з податку на додану вартість № від 22 травня 2023 року за квітень місяць 2023 року із самостійно задекларованою сумою податкового зобов`язання у розмірі 1429 грн (а.с. 28);

податкову декларацію з податку на додану вартість № від 20 червня 2023 року за травень місяць 2023 року із самостійно задекларованою сумою податкового зобов`язання у розмірі 27178 грн (а.с.а.с. 29, 30);

податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 15 лютого 2022 якою визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 729133,19 грн. (щомісячно за січень-листопад у розмірі 60761,10 грн, за грудень у розмірі 60761,09 грн) (а.с.а.с. 35, 36);

податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 15 лютого 2022 року якою визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 4973,63 грн. (щомісячно за січень-листопад у розмірі 414,47 грн, за грудень у розмірі 414,46 грн) (а.с.а.с. 37, 38);

податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 15 лютого 2022 року якою визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 6469,21 грн. (щомісячно за січень-листопад у розмірі 539,10 грн, за грудень у розмірі 539,11 грн) (а.с.а.с. 39, 40);

податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 15 лютого 2023 року якою визначено суму податкового зобов`язання за січень-травень 2023 року у розмірі 354859,35 грн. (щомісячно у розмірі 70971,87 грн) (а.с. 41).

Відповідачем не сплачено суми самостійно визначеного податкового зобов`язання.

Статтею 269 ПКУ передбачено, що платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Відповідно до статті 287 пункту 287.3 ПКУ податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до статті 46 пункту 46.1 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України), податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до статті 49 пункту 49.1 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до статті 54 ПК України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до статті 57 пункту 57.1 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 56 пункту 56.11 ПК України, не підлягає оскарженню податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до статті 203 пункту 203.1. ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно із статтею 203 пунктом 203.2 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.156 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.162 ПК України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Відповідно до статті 129 Податкового кодексу України відповідачу проведено нарахування пені у розмірі 1624,25 грн у зв`язку з несвоєчасною сплатою у добровільному порядку суми визначеного грошового зобов`язання по даному платежу.

Статтею 14 пунктом 14.1 підпунктом 14.1.175 ПК України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно із статтею 56 пунктом 56.11 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.153 даного Кодексу податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно зі статтею 59 пунктом 59.1 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що позивачем з метою погашення податкового боргу відповідачу було вручено було податкові вимоги №1/13 від 22 жовтня 2001 року та № 2/85 від 22 листопада 2001 року, яку було отримано відповідачем (а.с. 42).

В якості безперервності податкового боргу відповідача до позовної заяви позивачем було долучено копію рішення суду яким ураховані попередні періоди, зокрема від 23 лютого 2023 року по справі № 260/5079/22 (а.с.а.с. 43-51).

При цьому, з часу виставлення податкової вимоги податковий борг не переривався. Заперечень щодо суми податкового боргу або доказів його сплати відповідачем суду не надано.

Податковий борг відповідача підтверджений матеріалами справи, зокрема обліковою (інтегрованою) карткою платника податків та розрахунком податкового боргу (а.с.а.с. 8, 9, 12-14).

Відповідно до статті 20 пункту 20.1 підпункту 20.1.19 ПК України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 20 пункту 20.1 підпункту 20.1.34 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до статті 102 пункту 102.4 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до статті 95 пункту 95.3 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до статті 95 пункту 95.4 ПК України контролюючий на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними і допустимими доказами, такі відповідачем не спростовані (відзиву на позов відповідач суду не надав) та підлягають до задоволення повністю.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) до Державного підприємства "Закарпатське вертолітне виробниче об`єднання" (90531, Закарпатська область, Тячівський район, смт. Дубове, вул. Заводська, буд. 8, ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Закарпатське вертолітне виробниче об`єднання" (90531, Закарпатська область, Тячівський район, смт. Дубове, вул. Заводська, буд. 8, ) за рахунок коштів, що належить Державному підприємству "Закарпатське вертолітне виробниче об`єднання" у на праві власності, в тому числі тих, які знаходять на рахунках у банківських установах податковий борг у розмірі 1350336,63 (один мільйон триста п`ятдесят тисяч триста тридцять шість гривень 63 копійок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяС.Є. Гаврилко