Справа № 420/18118/21
Суддя: Цховребова М.Г.
Дата ухвалення: 2023-08-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Цховребової М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Атаман і К» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Атаман і К» (з урахуванням ухвали суду від 23.08.2023 року про заміну відповідача у справі в порядку ст. 52 КАС України) до Одеської митниці, в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати:

- рішення про коригування митної вартості товарів № UА500500/2021/000180/1 від 03.06.2021 року;

- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500500/2021/00347 від 03.06.2021 року.

Ухвалами суду від 22.11.2021 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; від 21.01.2022 року: вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження; від 04.03.2022 року: продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів; від 23.08.2023 року: замінено відповідача у справі в порядку ст. 52 КАС України.

Від представника позивача до суду надійшло клопотання, в якому останній просить розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи. (а.с.163) Інших заяв з процесуальних питань, зокрема, щодо іншого порядку розгляду справи або про відкладення розгляду справи тощо, до суду не надійшло.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ч. 3 ст. 194, ч.ч. 1, 3, 9 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно зі змістом позовної заяви, позивач просить суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, із посиланням на судові рішення Верховного Суду України та постанови Верховного Суду, зокрема, від 06.03.2018 року у справі № 815/3142/17, від 16.07.2020 року у справі № 804/3632/17, від 17.04.2018 року № 815/329/17 тощо, з тих підстав, по суті, що підстави прийняття оскаржуваних рішень не відповідають обсягу та змісту документів, поданих позивачем разом із митною декларацією № UA500500/2021/025766 для здійснення митного оформлення товару за зовнішньоекономічним контрактом на поставку № 02/19 від 01.08.2019 року, змісту листа позивача, вих. № 03/06-21 від 03.06.2021 р., до митних органів на Повідомлення від митниці декларанту № 151605 від 03.06.2021 р., та вимогам законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно зі змістом письмових пояснень щодо позовної заяви, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі, із посиланням на постанови Верховного Суду України від 02.06.2015 у справі № 21-498а15, від 01.10.2013 у справі № 21-354а13, від 15.10.2013 у справі № 21-270а13, від 22.10.2013 у справі № 21-342а13, та, по суті, з підстав, зазначених в оскаржуваних рішеннях, як таких, що відповідають вимогам законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані пояснення, а також докази в їх сукупності, суд встановив таке.

01.08.2019 року між фірмою «NAMAA GROUP LIMITED» (Кенія), як Постачальником, та ТОВ «АТАМАН І К» (Україна), як Покупцем, укладено контракт на поставку № 02/19 (а.с.25-34), відповідно до якого, зокрема:

1. ПРЕДМЕТ КОНТРАКТУ

1.1. Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити товар (далі «Товар»), зазначений у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Контракту, у порядку та на умовах, обумовлених у Контракті.

1.2. Постачання Товару здійснюється партіями. Кількість кожної партії Товару узгоджується Сторонами та визначається у Замовленні, наданому Покупцем. Загальна кількість поставленого Товару складається з кількості, зазначеної в інвойсі по кожній партії Товару.

1.3. Постачальник гарантує, що є власником Товару, що постачається за цим Контрактом, та, що Товар не закладений, не перебуває у спорі та під арештом. Товар, що поставляється, вільний від зобов`язань перед третіми особами, включаючи оплату обов`язкових платежів, податків, мита.

2. ЦІНА І ПОВНА ВАРТІСТЬ КОНТРАКТУ

2.1. Загальна сума Контракту дорівнює загальній сумі вартості Товару, що постачається на умовах цього Контракту, та складає 500 000 USD (п`ятсот тисяч доларів США).

2.2. Покупець зобов`язаний оплатити вартість тільки тієї кількості Товару, яку він замовив відповідно до розміщених Замовлень.

2.3. Ціна ТОВАРУ вказується в Специфікації на Товар, а також в інвойсах на оплату по кожній окремій партії Товару.

2.4. Валютою платежу є Долар США.

3. УМОВИ ПЛАТЕЖУ

3.1.Оплата за Товар Покупцем може відбуватись на таких умовах:

або

- протягом 14 днів після митного очищення Товару Покупцем, що підтверджується ВМД;

або

- на умовах 100% передоплати з боку Покупця.

Вартість товару вказується в Інвойсі на кожну партію товарів.

3.2. Оплата Товару здійснюється Покупцем на підставі інвойсу, відправленого Покупцеві Постачальником електронною поштою та/або факсом. Оригінал інвойсу відправляється Постачальником разом із Товаром.

3.3. Оплата Товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківські реквізити Постачальника, зазначені у Контракті та/або інвойсі. За письмовим розпорядженням Постачальника розрахунки за Товар можуть провадитись на рахунки третіх осіб, зазначених Постачальником, що узгоджується у Додатковій угоді до цього Контракту.

3.4. Товар вважається оплаченим з моменту списання коштів з рахунку Покупця.

4. БАЗИСНІ УМОВИ ПОСТАВКИ

4.1. Покупець здійснює вибір Товару та його Замовлення на підставі комерційного пропозиції Постачальника з фотографіями зразків своєї продукції та відповідних сертифікатів якості на неї, що спрямовуються останнім Покупцю для ознайомлення та погодження електронною поштою та/або факсом. Надалі, у разі змін у зразках продукції, такі зміни повинні узгоджуватись з Покупцем.

4.2. Постачальник може здійснювати постачання по цьому Контракту на наступних умовах «Інкотермс 2010»:

- CFR (Одеса, Чорноморськ, Южний) - продавець виконав постачання, коли товар пройшов через поручні судна (на борту судна) у порту відвантаження та доставлений судновласником до порту призначення.

Умова постачання кожної партії Товару вказується окремо в Замовленні та інвойсі на неї.

4.3. Товар, зазначений у п. 1.1 цього Контракту, постачається окремими партіями на підставі та відповідно до Замовлення Покупця та направляється Покупцем Постачальнику електронною поштою та/або факсом.

4.4. Замовлення має містити наступні відомості:

- реквізити цього Контракту;

- номер та дата Замовлення;

- найменування Постачальника та Покупця;

- найменування товару;

- кількість товару;

- вага Товару;

- вид транспорту, що здійснює перевезення (у тому числі вантажопідйомність та інші характеристики).

4.5. Інвойс повинен містити в собі такі відомості:

- реквізити цього Контракту;

- умову поставки Товару відповідно до правил Інкотермс 2010;

- найменування, асортимент, калібрування Товару;

- кількість Товару, кількість ящиків та палет;

- вартість Товару;

- валюта платежу;

- країна походження Товару;

- вага брутто/нетто;

- банківські реквізити для оплати.

4.6. Постачальник розглядає Замовлення Покупця протягом 24-х годин з моменту отримання останнього. За результатами розгляду Замовлення, Постачальник чи коригує умови Замовлення, або виставляє інвойс, на підтвердження прийняття Замовлення.

4.7. За умови прийняття Замовлення, Постачальник зобов`язується відвантажити Товар Покупцю протягом терміну, зазначеного у Замовленні. Факт відвантаження Товару підтверджується CMR або коносаментом.

4.8. У разі постачання Товару морським транспортом, Постачальник інформує Покупця про розклад слідування судів на найближчий місяць для узгодження можливих дат відвантаження та відправлення Товару. Постачальник зобов`язується поставити Товар Покупцю в найближчу дату прямування судів.

4.9. Протягом 2-х годин після проходження митного очищення Товару в країні, із якої здійснюється постачання та завершення відвантаження Товару, Постачальник направляє Покупцеві електронною поштою та/або факсом повідомлення про завершення відвантаження Товару та проходження митного очищення останнього, яке має містити в собі наступну, інформацію:

- номер та дату повідомлення про фактичне відвантаження;

- найменування Постачальника та Покупця;

- асортимент, калібрування та кількості відвантаженого Товару;

- найменування перевізника Товару;

- дата митного очищення Товару.

Разом із вищевказаним повідомленням Постачальник передає факсом та/або електронною поштою копії наступних документів на Товар:

- CMR/коносамент,

- фітосанітарний сертифікат,

- міжнародний санітарний сертифікат (HEALTH),

- сертифікат походження товару (форма А, EUR.1, Загальна форма та ін.),

- пакувальний лист,

- інвойс,

- декларація виробника,

- експортна декларація.

Оригінали вищевказаних документів на відвантажену партію Товару, в тому числі оригінал інвойсу, відправляються Постачальником Покупцеві разом із Товаром.

4.10. Право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з дати митного очищення Товару в країні Покупця, що підтверджується ВМД.

4.11. Ризик випадкової загибелі Товару переходить від Постачальника до Покупця згідно з обраною умовою постачання (ІНКОТЕРМС 2010).

4.12. Податки, мита, гербові збори та інші витрати, що виникають у зв`язку з виконанням цього Контракту, які оплачуються в країні Постачальника, оплачує Постачальник. Всі витрати, пов`язані з виконанням умов цього Контракту, що виникають у країні Покупця, несе Покупець.

4.13. Проходження експортних митних формальностей у країні Постачальника покладається на Постачальника. Проходження імпортних митних формальностей у країні Покупця покладається на Покупця.

7. УПАКОВКА І МАРКУВАННЯ

7.1. Товар може постачатися Покупцеві:

- у зворотній тарі Покупця, а саме у пластикових ящиках призначених для транспортування свіжих цитрусових, фруктів та овочів

або

- у тарі Постачальника, призначеної для транспортування свіжих цитрусових, фруктів та овочів.

У разі постачання Товару в тарі Постачальника, остання включається у вартість Товару та поверненню не підлягає.

7.2. Обов`язок упаковки та маркування Товару лежить на Постачальнику. Витрати по упаковці та маркування товару покладаються на Постачальника. Ці витрати входять у вартість товару та додатковому відшкодуванню зі Сторони Покупця не підлягають.

7.3. На кожне місце наноситься незмивною фарбою маркування українською мовою. Маркування повинне містити такі дані:

- найменування продукції;

- виробник (повне найменування, юридична адреса);

- одержувач (повне найменування, юридична адреса)

- рік урожаю;

- вага нетто;

- термін придатності;

- умови зберігання;

- країна походження;

- відомості про відсутність ГМО.

7.4. Постачальник несе відповідальність за пошкодження Товару, причиною яких було неправильне пакування.

Для здійснення митного оформлення товару за контрактом на поставку № 02/19 від 01.08.2019 року позивачем до Одеської митниці подано митну декларацію № UA500500/2021/025766. (а.с.52-53) Визначення митної вартості товару було здійснено позивачем за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), із зазначенням, зокрема:

- у графі 20 «Умови поставки»: CFR UA Южне

- у графі 37 «Процедура»: 4081 ZZ00

- у графі 44 «Додаткова інформац./Подані документи/Сертифікати і дозволи»:

0271 Б/Н 30/04/21

0380 027/21 30/04/21

0705 912284345 28/05/21

0730 0377 02/03/21

0851 KEPHIS/3/1993302/2021 04/05/21

0861 499250 30/04/21

1807 21UA56Z6 26/05/21

3013 29 30/04/21

3016 20-08/06-2021 03/06/21

3021 Б/Н 30/04/21

m4104 02/19 01/08/19

m4207 20/04-20 20/04/20

5509 7070412

9000 Акт зважування № 65425 02/06/21

9000 Заява на товар 26/04/21

9000 Лист 03/06/21

9610 ЕХ11/3267080 04/05/21

03.06.2021 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/000180/1 за ВМД UA500500/2021/025766. (а.с.54-55)

Згідно зі змістом цього рішення, зокрема:

- у графі 15 «Умови поставки»: CFR UA Южне;

- у графі 18 «Додаткова інформація/подані документи»:

1101 UA500500/2021/025766 03.06.2021

3016 20-08/06-2021 03.06.2021

4104 02/19 01.08.2019

4207 20/04-20 20.04.2020

9000 Акт зважування № 65425 02.06.2021;

- у графі 27 «Ціна товару»: 36000,0000;

- у графі 28 «Розрахована декларантом митна вартість товару»: валюта USD; курс валюти 27,3449; сума у валюті 40950,0000; сума у грн. 1119773,6600;

- у графі 30 «Коригування»: валюта USD; вартість за одиницю 2,1900; загальна сума 51246,00; кількість 23400;

- у графі 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості»:

РОЗДІЛ III. МИТНА ВАРТІСТЬ ТОВАРІВ ТА МЕТОДИ її ВИЗНАЧЕННЯ. Відповідно до ч. 1 ст. 337 Митного кодексу (далі МКУ) перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МКУ. Згідно п. 5 ст. 54 МКУ митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Згідно п. 2 ст. 52 МКУ декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У зв`язку із тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01.08.2019 № 02/19 витрати на тару та пакування, завантаження на транспортний засіб включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) пунктом 3 контакту від 01.08.2019 № 02/19 визначені різні умови оплати товару, але конкретні умови оплати по даній поставці відсутні в інвойсі;

3) пунктом 4.9. контракту від 01.08.2019 № 02/19 передбачено, що продавець надає крім інших, пакувальний лист, експортну митну декларацію;

4) в наданому інвойсі вартість товару складає 6 дол. за короб та надана цінова довідка від 03.06.2021 20-08/06-2021, в який є посилання на подібний товар, вартість якого складає від 3-до 8 дол. за короб (таким чином вартість заявленого товару може бути вищою, ніж заявлено).

Враховуючи вищезазначене, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ декларанту було запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації фірми, прайс-листи виробника товару. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару; - копію митної декларації країни відправлення.

Додатково інформуємо, що відповідно до статті 254 МКУ (Закон України від 13.03.2012 № 4495-VI «ПРО МИТНИЙ КОДЕКС УКРАЇНИ»), органи доходів і зборів мають право вимагати переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

03.06.21 декларантом ТОВ «ОТОМАН» надані: заявка на поставку, експортна митна декларація, калькуляція, пакувальний лист, специфікацію та наданий лист про те, що крім доданих документів більше документи надаватися не будуть. Надані документи мають розбіжності, а саме: 1) калькуляція товару не включає всі складові витрати (оплату праці та ін.); 2) не надана бухгалтерська документація, хоча за контрактом від 01.08.2019 № 02/19 наявні попередні оформлення аналогічного товару; 3) не надані пояснення щодо пункту 4 виставлених розбіжностей, Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МКУ рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 МКУ, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно частини 6 статті 54 орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема, у разі: - неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; - невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ.

За результатом проведеної консультації шляхом обміну електронними повідомленнями між органом доходів та зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, було обрано другорядний метод визначення митної вартості - резервний метод.

Відповідно до п. 2 статті 58 у випадку якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально, відповідно до п.3 статті 58 застосовують другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. В органі доходів та зборів відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому відповідно до статей 59, 60 МКУ неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62, 63 МКУ методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в органі доходів та зборів відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Відповідно до п. 1 статті 64 МКУ у разі якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) резервним методом.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості товарів є більшим товар 1 - МД від 20.03.2021 № UA209170/2021/021516, від 19.03.2021 № UA500500/2021/011648 становить 2,19 дол. США/кг (ніж заявлено декларантом 1.75 дол. США/кг).

Декларанту роз`яснено права викладені у п. 3 ст. 52 МКУ на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч. 7 ст. 55 МКУ. Та роз`яснено права на оскарження рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього МКУ або суду.

Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2021/00347 (а.с.56-57), за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України:

Рахунок-фактура (інвойс)

(Commercial invoice) 027/21 30.04.2021

Коносамент (Bill of lading) 912284345 28.05.2021

Автотранспортна накладна

(Road consignment note) 0377 02.03.2021

Фітосанітаоний сертифікат

(Phytosanitary certificate) KEPHIS/3/1993302/2021 04.05.2021

Сертифікат про походження товару

(Certificate of origin) 499250 30.04.2021

Загальна декларація прибуття 21UA56Z6 26.05.2021

Висновок про вартісні характеристики

товару, підготовлений спеціалізованою

експертною організацією 20-08/06-2021 03.06.2021

Зовнішньоекономічний договір (контракт)

купівлі-продажу, стороною якого є

виробник товарів, що декларуються,

та подання якого для митного

оформлення н 02/19 01.08.2019

Договір про надання послуг митного брокера 20/04-20 20.04.2020

Інформація про позитивні результати

державних видів контролю при

застосуванні Порядку інформаційного

обміну між органами доходів і зборів,

іншими держ 7070412

Інші некласифіковані документи Акт зважування № 65425 02.06.2021

Митна декларація, за якою було відмовлено

у випуску товарів UA500500.2021.025766 03.06.2021

поданих 03.06.2021 о 14 год. 07 хв. декларантом або уповноваженою ним особою ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОТОМАН» повідомляє про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, з таких причин:

Відмовлено в митному оформленні відповідно до статті 256 Закону України від 13.03.2012 № 4495VI "МИТНИЙ КОДЕКС УКРАЇНИ" Відповідно до статті 55 Митного кодексу України прийнято рішення про коригування митної вартості № UA500500/2021/000180/1 від 03.06.2021. Рішення про відмову у митному оформленні може бути оскаржено у порядку передбаченому гл. 4 Закону України від 13.03.2012 № 4495-VI "МИТНИЙ КОДЕКС УКРАЇНИ" або у суді.

У зазначеній картці відмові також роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: подання митної декларації з урахуванням рішення по коригування митної вартості UA500500/2021/000180/1.

Не погоджуючись з рішенням Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UА500500/2021/000180/1 від 03.06.2021 року та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500500/2021/00347, позивач оскаржив їх у судовому порядку.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано копії, зокрема (а.с.14-24, 35-45, 82-89):

- Пакувального листа від 30.04.2021 року;

- інвойсу № 027/21 30.04.2021року;

- Коносаменту № 912284345 від 28.05.2021 року;

- Автотранспортної накладної № 0377 від 02.03.2021 року;

- фітосанітарного сертифікату № KEPHIS/3/1993302/2021 від 04.05.2021 року;

- Сертифікату про походження товару № 499250 від 30.04.2021 року;

- Специфікації № 29 від 30.04.2021 року відповідно до умов Контракту № 02/19 від 01.08.2019 р.;

- висновку експерта ТОВ «Одеський аукціонний центр» № 20-08/06-2021 від 03.06.2021 року;

- калькуляційного листа б/н від 30.04.2021 року;

- договору про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів № 20/04-20 від 20.04.2020 р.;

- Акту зважування контейнера № 65425 від 02.06.2021 р.;

- Заявки № 29 від 26.04.2021 року на поставку товару до контракту на поставку № 02/19 від 01.08.2019 р., відповідно до якої, зокрема, умови оплати: протягом 14 днів після митного очищення Товару Покупцем, що підтверджується ВМД;

- листа позивача, вих. № 03/06-21 від 03.06.2021 р., до митних органів, згідно зі змістом якого, зокрема:

«Нам роз`яснено права викладені в п. 5 ст. 54 МКУ по виконанню вимог п. 2 ст. 52 МКУ. Проте ми маємо зауваження щодо розбіжностей, які були висунуті при митному оформленні ВМД.

На вашу вимогу (повідомлення декларанту № 151605 від 03.06.2021 р.), щодо оформлення ВМД № UA500500/2021/025766 від 03.06.2021 р., надаємо пакувальний лист б/н від 30.04.2021 р., лист калькуляцію б/н від 30.04.2021 р., лист № 03/06-21 від 03.06.2021 р., специфікації № 29 від 30.04.2021 р., висновок експерта № 20-08/06-2021 від 03.06.2021 р., копія митної декларації країни відправлення № EX11/3267080 від 04.05.2021 р., заявка на товар № 29 від 26.04.2021.

1. Щодо відсутності даних даної складової митної вартості товару.

Згідно п. 7.2. Контракту 02/19 від 01.08.2019 обов`язок упаковки і маркування Товару покладений на Постачальника. Витрати з пакування та маркування товару покладаються на Постачальника. Ці витрати закладаються самостійно Постачальником у вартість товару і додатковому відшкодуванню з боку Покупця не підлягають.

Інформація, що зазначена у пакувальному листі б/н від 30.04.2021 р., листі калькуляції б/н від 30.04.2021 р. підтверджує складові, що були включені до митної вартості товару. Також до поданою декларації було надано експертний висновок № 20-08/06-2021 від 03.06.2021 р.

Таким чином митна вартість враховує усі необхідні витрати.

2. Щодо визначення умов оплати за товар.

У заявці на товар № 29 від 26.04.2021 зазначено, що оплата буде здійснена у протязі 14 днів з моменту митного оформлення.

4. Щодо надання пакувального листа та експортної митної декларації.

Пакувальний лист б/н від 30.04.2021 р. та копія митної декларації країни відправлення № ЕХ11/3267080 від 04.05.2021 р. було надіслано до ВМД № UA500500/2021/025766 від 03.06.2021 р.

У контракті № 02/19 від 01.08.2019 р. п. 3.1. оплата здійснюється на таких умовах: або протягом 14 днів після проходження митного кордону Товару Покупцем, що підтверджується ВМД; або - на умовах 100% передоплати з боку Покупця. Контракт № 02/19 від 01.08.2019 р. є прямим, оплата здійснюється на Постачальника за реквізитами контракту. Бухгалтерські виписки надати не можемо.

На вашу вимогу надсилаємо копію митної декларації країни відправлення № ЕХ11/3267080 від 04.05.2021 р.

На вашу вимогу (повідомлення декларанту № 151605 від 03.06.2021 р.), щодо оформлення ВМД № UA500500/2021/025766 від 03.06.2021 р. було надано всі наявні документи. Наголошуємо, що до ВМД № UA500500/2021/025766 від 03.06.2021 р. більше жодного документу надіслано не буде. У разі винесення рішення про коригування митної вартості, за яким буде відмовлено у прийнятті митної декларації за основним методом, відповідно до ст. 55 МКУ, залишаємо за собою право на оскарження рішення про корегування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього МКУ або до суду.»;

- митна декларація країни відправлення № EX11/3267080 від 04.05.2021 р.;

- МД № UA500500/2021/025848;

- роздруківки Повідомлення від митниці декларанту № 151605, у якому митницею відповідно до частини 3 статті 53 МКУ декларанту було запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації фірми, прайс-листи виробника товару. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару, - копію митної декларації країни відправлення.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України (в редакції, чинній до 01.01.2022 року), у таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України (в редакції, чинній з 01.01.2022 року), суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Митним кодексом України від 13.03.2012 року № 4495-VI (далі МК України).

Відповідно до п.п. 23, 24, 29 ч. 1 ст. 4 МК України у цьому Кодексі наведені нижче терміни і поняття вживаються в такому значенні:

митне оформлення виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;

митний контроль сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку;

митні формальності сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і митними органами, а також автоматизованою системою митного оформлення з метою дотримання вимог законодавства України з питань митної справи.

Згідно з ч. 2 ст. 318 МК України митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 МК України митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на митні органи.

Відповідно ч.ч. 1-2 до ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право:

1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації;

2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу;

3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти;

4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів;

5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів;

6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари;

7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Частиною 1 статті 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 7 ст. 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до ч.ч. 5, 6, 8 ст. 55 МК України декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Частиною 1 статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно з ч. 3 ст. 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності.

Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. (ч. 2 ст. 256 МК України)

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно з ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Відповідно до ст. 320 МК України форми та обсяги контролю обираються: посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або автоматизованою системою управління ризиками. Не допускається визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.

Форми та обсяг митного контролю після завершення митного оформлення, визначаються в порядку, встановленому цим Кодексом. На вимогу власника товарів, щодо яких визначено форму та обсяг митного контролю, або уповноваженої ним особи митні органи зобов`язані письмово повідомити про це протягом години, якщо інший строк повідомлення не визначено цим Кодексом.

Якщо автоматизованою системою управління ризиками або посадовою особою митного органу за результатами застосування системи управління ризиками не визначено необхідності проведення митного огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митне оформлення та випуск цих товарів, транспортних засобів здійснюється без проведення їх митного огляду.

Форми та обсяги митного контролю, визначені відповідно до пункту 2 частини першої цієї статті, є обов`язковими для виконання посадовими особами митних органів. Прийняття цими посадовими особами рішення щодо нездійснення митного контролю у зазначених формах та обсягах не допускається.

Визначені відповідно до пункту 2 частини першої цієї статті форми та обсяги митного контролю можуть бути змінені або скасовані у випадках та в порядку, що визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 334 МК України митні органи вимагають від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на митні органи, тільки ті документи та відомості, які необхідні для здійснення митного контролю та встановлені цим Кодексом.

Особи, зазначені у частині першій цієї статті, зобов`язані надавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, в усній, письмовій та/або електронній формі

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 335 МК України під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості:

при перевезенні водним транспортом:

а) генеральна декларація, що містить, зокрема, найменування та опис судна, відомості про його реєстрацію та національну належність, прізвище капітана, прізвище та адресу суднового агента;

б) декларація про вантаж, яка містить, зокрема, відомості про найменування портів відправки, портів заходу судна, завантаження та вивантаження товарів, першого порту відправки товарів, порту вивантаження товарів, що залишаються на борту, перелік коносаментів або інших документів, що підтверджують наявність та зміст договору морського (річкового) перевезення, кількість вантажних місць товару, опис та вид упаковки товарів, які підлягають вивантаженню у даному порту;

в) декларація про припаси (суднові припаси), яка містить, зокрема, відомості про найменування суднових припасів, що є в наявності на судні, та їх кількість;

г) декларація про особисті речі екіпажу судна;

ґ) суднова роль, що містить відомості про кількість і склад членів екіпажу під час прибуття і відправлення судна, зокрема, прізвища, імена, громадянство, звання або посаду, дату і місце народження, вид і номер документа, що посвідчує особу;

д) список пасажирів, що містить відомості про пасажирів під час прибуття і відправлення судна, зокрема, кількість пасажирів на судні, прізвища, імена, громадянство, дату і місце народження, порти посадки і висадки;

е) визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності);

є) транспортні (перевізні) документи на товари (за наявності), які містять, зокрема, відомості про загальну кількість товарів, кількість вантажних місць, найменування товарів, вид упаковки;

ж) комерційні документи (за наявності) на товари та відомості про розміщення товарів на борту судна;

з) відомості про наявність (відсутність) на борту судна товарів, ввезення яких на митну територію України заборонено або обмежено, включаючи валютні цінності, наявні у членів екіпажу, лікарські засоби, до складу яких входять наркотичні, сильнодіючі засоби, психотропні та отруйні речовини;

и) відомості про наявність (відсутність) на борту судна небезпечних товарів, зброї, боєприпасів;

3) при перевезенні повітряним транспортом:

а) стандартний документ перевізника, передбачений укладеними відповідно до закону міжнародними договорами в галузі цивільної авіації (генеральна декларація);

б) документи, що містять відомості про товари, які перевозяться на борту (вантажні відомості, авіаційні вантажні накладні);

в) документ, що містить відомості про припаси (бортові припаси) та про кількість припасів (бортових припасів), завантажених на борт судна та вивантажених з нього;

г) транспортні (перевізні) документи;

ґ) комерційні документи (за наявності їх у перевізника) на товари, що перевозяться;

д) визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності);

е) відомості про знаки національної належності та реєстраційні знаки судна, номер рейсу, маршрут польоту, пункт вильоту та пункт прибуття судна;

є) відомості про найменування підприємства (організації, установи), що експлуатує судно, та кількість членів екіпажу;

ж) список пасажирів із зазначенням їх кількості на судні, прізвищ та ініціалів, пунктів посадки та висадки; відомості щодо багажу пасажирів (пасажирська відомість);

з) найменування товарів, номери вантажних накладних, кількість місць за кожною накладною, пунктів завантаження та пунктів вивантаження товарів;

и) відомості про наявність (відсутність) на борту судна товарів, ввезення яких на митну територію України заборонено або обмежено, включаючи валютні цінності, наявні у членів екіпажу, лікарські засоби, до складу яких входять наркотичні, сильнодіючі засоби, психотропні та отруйні речовини;

і) відомості про наявність (відсутність) на борту судна небезпечних товарів, зброї, боєприпасів.

Незалежно від виду транспорту, яким здійснюється переміщення товарів, під час прибуття товарів у пункт пропуску через державний кордон України надаються документи (відомості) або їх реквізити, у тому числі засобами інформаційних технологій (або у вигляді електронного документа), які підтверджують дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України щодо пропуску товарів через митний кордон України, крім тих, що необхідні виключно для поміщення товарів у митний режим.

Якщо цим Кодексом та іншими законами України передбачено надання таких документів (відомостей) митним органам державними органами, установами та організаціями, уповноваженими на здійснення дозвільних або контрольних функцій щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, у формі електронних документів, засвідчених електронним цифровим підписом, через єдиний державний інформаційний веб-портал "Єдине вікно для міжнародної торгівлі", митним органам забороняється вимагати надання таких документів (відомостей) декларантом, уповноваженою ним особою, перевізником чи іншою заінтересованою особою.

Згідно з ч. 3 ст. 335 МК України разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про:

1) документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами;

3) транспортні (перевізні) документи;

4) комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію;

5) у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності;

6) документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень);

7) у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару;

8) у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів;

9) у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму;

10) у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів;

11) у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 335 МК України під час надання митному органу попереднього повідомлення про намір здійснити переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України митному органу надаються такі документи та/або відомості, у тому числі засобами інформаційних технологій:

1) для ввезення товарів на митну територію України:

а) заява встановленої форми про намір здійснити ввезення товарів на митну територію України (попереднє повідомлення або попередня митна декларація);

б) відомості про найменування, обсяг (кількість) та вартість товарів, які планується ввезти на митну територію України;

в) вид транспорту, яким планується здійснити ввезення товарів на митну територію України;

г) назва пункту пропуску через державний кордон України (митного органу), через який планується ввезення товарів;

ґ) відомості про документи, що підтверджують дотримання встановлених відповідно до закону заборон та/або обмежень щодо пропуску товарів через митний кордон України;

2) для вивезення товарів з митної території України - митна декларація на товари або супровідні документи на товари у випадках, встановлених цим Кодексом, які подаються митному органу для митного контролю.

Згідно з ч. 1 ст. 337 МК України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

На підставі вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що позиція відповідача зі спірних питань є помилковою, такою, що не відповідає положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, та/або фактичним обставинам справи, з таких підстав.

По-перше, щодо підстави прийняття оскаржуваного рішення: відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01.08.2019 № 02/19 витрати на тару та пакування, завантаження на транспортний засіб включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, слід зазначити таке.

Відповідно до пп. в) п. 1 ч. 10 ст. 58 МК України, зміст якого наведений відповідачем як пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті витрати, понесені покупцем: вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням

Судом встановлено, що відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту на поставку № 02/19 від 01.08.2019 року, укладеного між фірмою «NAMAA GROUP LIMITED» (Кенія), як Постачальником, та ТОВ «АТАМАН І К» (Україна), як Покупцем, зокрема:

7. УПАКОВКА І МАРКУВАННЯ

7.1. Товар може постачатися Покупцеві: - у зворотній тарі Покупця, а саме у пластикових ящиках призначених для транспортування свіжих цитрусових, фруктів та овочів або - у тарі Постачальника, призначеної для транспортування свіжих цитрусових, фруктів та овочів.

У разі постачання Товару в тарі Постачальника, остання включається у вартість Товару та поверненню не підлягає.

7.2. Обов`язок упаковки та маркування Товару лежить на Постачальнику. Витрати по упаковці та маркування товару покладаються на Постачальника. Ці витрати входять у вартість товару та додатковому відшкодуванню зі Сторони Покупця не підлягають.

7.3. На кожне місце наноситься незмивною фарбою маркування українською мовою. Маркування повинне містити такі дані: - найменування продукції; - виробник (повне найменування, юридична адреса); - одержувач (повне найменування, юридична адреса); - рік урожаю; - вага нетто; - термін придатності; - умови зберігання; - країна походження; - відомості про відсутність ГМО.

7.4. Постачальник несе відповідальність за пошкодження Товару, причиною яких було неправильне пакування.

Також, для здійснення митного оформлення товару за контрактом № 02/19 від 01.08.2019 року позивачем до Одеської митниці подано митну декларацію № UA500500/2021/025766, у якій зазначено, зокрема:

- у графі 37 «Процедура»: 4081 ZZ00.

Крім того, про спірні обставини позивач повідомив листом, вих. № 03/06-21 від 03.06.2021 р., до митних органів, зазначивши, зокрема, що: згідно п. 7.2. Контракту 02/19 від 01.08.2019 обов`язок упаковки і маркування Товару покладений на Постачальника; витрати з пакування та маркування товару покладаються на Постачальника; ці витрати закладаються самостійно Постачальником у вартість товару і додатковому відшкодуванню з боку Покупця не підлягають; інформація, що зазначена у пакувальному листі б/н від 30.04.2021 р., листі калькуляції б/н від 30.04.2021 р., підтверджує складові, що були включені до митної вартості товару; також до поданою декларації було надано експертний висновок № 20-08/06-2021 від 03.06.2021 р.; таким чином митна вартість враховує усі необхідні витрати.

При цьому також слід зазначити, що у даному випадку за інформацією, вказаною позивачем у графі 37 вантажної митної декларації «ZZ00», значить, що тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару.

Виходячи з встановлених судом обставин та вимог пп. в) п. 1 ч. 10 ст. 58 МК України, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах вартість упаковки не є витратами, які понесені покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару. А відтак, у наданих до митного оформлення документах (у інвойсі, пакувальному листі, тощо) цілком правомірно не зазначено окремо вартості упаковки і маркування, оскільки їх вартість входить до вартості товару, є її складовою частиною.

Наведена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду в аналогічних (подібних) правовідносинах, викладених, зокрема, у постановах від 15 лютого 2022 року у справі № 815/6768/17, від 21 березня 2023 року у справі № 815/5817/17 тощо.

Проте, жодних доводів (аналізу / обґрунтування) щодо підстав неврахування відповідачем зазначених у зовнішньоекономічному контракті № 02/19 від 01.08.2019 року, у поданій МД № UA500500/2021/025766 та у поясненнях позивача на запит митного органу даних щодо умов поставки в оскаржуваному рішенні не наведено.

Відповідно, наведені в оскаржуваному рішенні висновки відповідача, зокрема стосовно наведених обставин, що Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, є необґрунтованими та безпідставними.

Отже, наведені відповідачем твердження, як підстави для прийняття оскаржуваного рішення, є необґрунтованими та безпідставними.

По-друге, щодо підстави прийняття оскаржуваного рішення: пунктом 3 контакту від 01.08.2019 № 02/19 визначені різні умови оплати товару, але конкретні умови оплати по даній поставці відсутні в інвойсі, слід зазначити таке.

Відповідачем ні в оскаржуваному рішенні, ні у поясненнях щодо позову (відзиві на позовну заяву) не зазначено нормативно-правових вимог, відповідно до яких саме в інвойсі має бути обов`язкове зазначення конкретних умов оплати по певній поставці.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту на поставку № 02/19 від 01.08.2019 року, укладеного між фірмою «NAMAA GROUP LIMITED» (Кенія), як Постачальником, та ТОВ «АТАМАН І К» (Україна), як Покупцем, зокрема:

3. УМОВИ ПЛАТЕЖУ

3.1.Оплата за Товар Покупцем може відбуватись на таких умовах:

або

- протягом 14 днів після митного очищення Товару Покупцем, що підтверджується ВМД;

або

- на умовах 100% передоплати з боку Покупця.

Вартість товару вказується в Інвойсі на кожну партію товарів.

3.2. Оплата Товару здійснюється Покупцем на підставі інвойсу, відправленого Покупцеві Постачальником електронною поштою та/або факсом. Оригінал інвойсу відправляється Постачальником разом із Товаром.

3.3. Оплата Товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківські реквізити Постачальника, зазначені у Контракті та/або інвойсі. За письмовим розпорядженням Постачальника розрахунки за Товар можуть провадитись на рахунки третіх осіб, зазначених Постачальником, що узгоджується у Додатковій угоді до цього Контракту.

3.4. Товар вважається оплаченим з моменту списання коштів з рахунку Покупця.

4.5. Інвойс повинен містити в собі такі відомості:

- реквізити цього Контракту;

- умову поставки Товару відповідно до правил Інкотермс 2010;

- найменування, асортимент, калібрування Товару;

- кількість Товару, кількість ящиків та палет;

- вартість Товару;

- валюта платежу;

- країна походження Товару;

- вага брутто/нетто;

- банківські реквізити для оплати.

З встановленого вбачається, що згідно з умовами зовнішньоекономічного контракту на поставку № 02/19 від 01.08.2019 року, до інвойсу також немає вимог щодо обов`язкового зазначення відомостей про конкретні умови оплати по певній поставці.

Також слід зазначити, що про спірні обставини позивач повідомив листом, вих. № 03/06-21 від 03.06.2021 р., до митних органів, зазначивши, зокрема, що: у заявці на товар № 29 від 26.04.2021 зазначено, що оплата буде здійснена у протязі 14 днів з моменту митного оформлення.

До зазначеного листа-відповіді на повідомлення митного органу декларанту позивачем було додано Заявку № 29 від 26.04.2021 року на поставку товару до контракту на поставку № 02/19 від 01.08.2019 р., відповідно до якої, зокрема, умови оплати: протягом 14 днів після митного очищення Товару Покупцем, що підтверджується ВМД.

При цьому, відповідно до змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем зазначено, зокрема, що 03.06.21 декларантом надані: заявка на поставку, експортна митна декларація, калькуляція, пакувальний лист, специфікацію та наданий лист про те, що крім доданих документів більше документи надаватися не будуть.

Проте, жодних доводів (аналізу / обґрунтування) щодо підстав неврахування відповідачем зазначених обставин в оскаржуваному рішенні не наведено.

Крім того, суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постановах Верховного Суду від 11.06.2019 року у справі № 813/1755/17 (адміністративне провадження № К/9901/42425/18), від 29.07.2020 року у справі № 420/1709/19 (адміністративне провадження № К/9901/34107/19) тощо.

Отже, наведене відповідачем твердження, як підстава для прийняття оскаржуваного рішення, є необґрунтованим та безпідставним.

По-третє, щодо підстав прийняття оскаржуваного рішення: пунктом 4.9. контракту від 01.08.2019 № 02/19 передбачено, що продавець надає крім інших, пакувальний лист, експортну митну декларацію, слід зазначити таке.

Судом встановлено, що про спірні обставини позивач повідомив листом, вих. № 03/06-21 від 03.06.2021 р., до митних органів, зазначивши, зокрема, що: на вашу вимогу (повідомлення декларанту № 151605 від 03.06.2021 р.), щодо оформлення ВМД № UA500500/2021/025766 від 03.06.2021 р., надаємо пакувальний лист б/н від 30.04.2021 р., лист калькуляцію б/н від 30.04.2021 р., лист № 03/06-21 від 03.06.2021 р., специфікації № 29 від 30.04.2021 р., висновок експерта № 20-08/06-2021 від 03.06.2021 р., копія митної декларації країни відправлення № EX11/3267080 від 04.05.2021 р., заявка на товар № 29 від 26.04.2021; пакувальний лист б/н від 30.04.2021 р. та копія митної декларації країни відправлення № ЕХ11/3267080 від 04.05.2021 р. було надіслано до ВМД № UA500500/2021/025766 від 03.06.2021 р.; на вашу вимогу надсилаємо копію митної декларації країни відправлення № ЕХ11/3267080 від 04.05.2021 р.

Крім того, відповідно до змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем зазначено, зокрема, що 03.06.21 декларантом надані: заявка на поставку, експортна митна декларація, калькуляція, пакувальний лист, специфікацію та наданий лист про те, що крім доданих документів більше документи надаватися не будуть.

Проте, жодних доводів (аналізу / обґрунтування) щодо підстав неврахування відповідачем зазначених обставин в оскаржуваному рішенні не наведено.

Отже, наведене відповідачем твердження, як підстава для прийняття оскаржуваного рішення, є необґрунтованим та безпідставним.

По-четверте, щодо підстави прийняття оскаржуваного рішення: в наданому інвойсі вартість товару складає 6 дол. за короб та надана цінова довідка від 03.06.2021 20-08/06-2021, в який є посилання на подібний товар, вартість якого складає від 3-до 8 дол. за короб (таким чином вартість заявленого товару може бути вищою, ніж заявлено), слід зазначити таке.

З наведеного відповідачем твердження, як підстави для прийняття оскаржуваного рішення, вбачається, що воно, по суті, є припущенням щодо вартості заявленого товару, яка, на думку відповідача, може бути лише вищою, ніж заявлено. При цьому, виходячи з фактичних обставин, з яких відповідачем здійснене наведене припущення, вартість заявленого товару може бути не лише вищою, а й нижчою, ніж заявлено в даному випадку.

Проте, жодних доводів (аналізу / обґрунтування) щодо підстав неврахування відповідачем зазначених обставин, фактично наданих позивачем разом із ВМД та додатково разом з листом-відповіддю на повідомлення-запит митного органу документів щодо вартості заявленого товару та здійснення висновку-припущення про те, що за наведених обставин вартість заявленого товару може бути лише вищою, ніж заявлено, в оскаржуваному рішенні не наведено.

При цьому, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення відповідним органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Встановлені судом обставини свідчать про недотримання відповідачем вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості щодо оскаржуваного рішення, виконання яких є запорукою передбачуваності для позивача наслідків виконання або невиконання ним законних вимог відповідача.

Відтак, невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо загальних вимог до актів індивідуальної дії, викладеною у постанові від 29 червня 2022 року у справі № 380/5383/21 та яка неодноразово викладена в інших постановах Верховного Суду (справи № 822/1817/18, № 821/1173/17, № 1940/1950/18, № 805/3956/18-а тощо).

Також, у своїх постановах Верховний Суд неодноразово зазначав, що рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару, висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах. (від 27.04.2020 року справа № 140/804/19, від 11.11.2021 року справа № 200/12465/19-а, від 16.09.2022 року справа № 200/6506/20-а тощо).

Отже, наведене відповідачем твердження, як підстава для прийняття оскаржуваного рішення, є необґрунтованим, недоведеним та безпідставним.

По-п`яте, щодо підстав прийняття оскаржуваного рішення: - враховуючи вищезазначене, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ декларанту було запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації фірми, прайс-листи виробника товару. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару; - копію митної декларації країни відправлення; - 03.06.21 декларантом ТОВ «ОТОМАН» надані: заявка на поставку, експортна митна декларація, калькуляція, пакувальний лист, специфікацію та наданий лист про те, що крім доданих документів більше документи надаватися не будуть. Надані документи мають розбіжності, а саме: 1) калькуляція товару не включає всі складові витрати (оплату праці та ін.); 2) не надана бухгалтерська документація, хоча за контрактом від 01.08.2019 № 02/19 наявні попередні оформлення аналогічного товару; 3) не надані пояснення щодо пункту 4 виставлених розбіжностей, Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, слід зазначити таке.

Відразу слід зазначити, що згідно зі змістом оскаржуваного рішення відповідачем визнається, що на повідомлення-запит митного органу позивачем надано додаткові документи, а саме: заявка на поставку, експортна митна декларація, калькуляція, пакувальний лист, специфікацію.

Також, згідно зі змістом листа позивача, вих. № 03/06-21 від 03.06.2021 р., до митних органів, зокрема: на вашу вимогу (повідомлення декларанту № 151605 від 03.06.2021 р.), щодо оформлення ВМД № UA500500/2021/025766 від 03.06.2021 р., надаємо пакувальний лист б/н від 30.04.2021 р., лист калькуляцію б/н від 30.04.2021 р., лист № 03/06-21 від 03.06.2021 р., специфікації № 29 від 30.04.2021 р., висновок експерта № 20-08/06-2021 від 03.06.2021 р., копія митної декларації країни відправлення № EX11/3267080 від 04.05.2021 р., заявка на товар № 29 від 26.04.2021.

При цьому щодо решти додаткових документів слід зазначити, що, як наведено судом вище, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч. 4 ст. 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. (ч. 6 ст. 53 МК України)

З встановлених судом обставин та наведених положень МК України, які регулюють, спірні правовідносини, вбачається, що витребувані митним органом у спірних правовідносинах та не надані позивачем документи є необов`язковими (додатковими) документами, подаються декларантом або уповноваженою ним особою за наявності та у разі (у випадках) та у порядку, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 53 МК України.

Виходячи з вищенаведених висновків суду щодо необґрунтованості та безпідставності вищевказаних фактичних обставин-підстав прийняття оскаржуваного рішення, відповідачем не доведено наявність підстав для обов`язкового надання позивачем у спірних правовідносинах наведених документів.

Отже, наведені відповідачем твердження, як підстави для прийняття оскаржуваного рішення, є необґрунтованими, недоведеними та безпідставними.

По-шосте, щодо підстави прийняття оскаржуваного рішення: з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості товарів є більшим товар 1 - МД від 20.03.2021 № UA209170/2021/021516, від 19.03.2021 № UA500500/2021/011648 становить 2,19 дол. США/кг (ніж заявлено декларантом 1.75 дол. США/кг), слід зазначити таке.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації баз даних, зокрема, АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС Держмитслужби України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Наведена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду в аналогічних (подібних) правовідносинах, викладених, зокрема, у постановах від 08.02.2019 року у справі № 825/648/17, від 19.02.2019 року у справі № 805/2713/16-а, від 25.11.2020 року у справі № 1.380.2019.001657, від 30.06.2022 року у справі № 280/1824/19 тощо.

Також, аналіз вищенаведених норм законодавства дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Підстави для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачені частиною другою статті 58 Митного кодексу України.

Так, відповідно до вищевказаної норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Судом встановлено, що позивачем надано всі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, які містять складові вартості товару, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товару, та не містять неточностей чи розбіжностей.

Натомість, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи, на думку контролюючого органу не підтверджували вартості, так як містили розбіжності, суд відхиляє, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами, які були надані відповідачу під час проведення митних процедур.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 2 квітня 2019 року у справі № 809/784/16 (адміністративне провадження № К/9901/17149/18).

При цьому, суд не бере до уваги посилання сторін у заявах по суті справи на судові рішення Верховного Суду України, з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, згідно з ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

З наведеного вбачається, що обов`язковими для врахування судом є лише та виключно висновки Верховного Суду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду. Наведена позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постановах від 24 червня 2021 року у справі № 420/4887/20, від 23 грудня 2020 року № 560/3971/19, від 31 березня 2020 року по справі № 910/11383/19, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17 тощо.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.

При цьому щодо решти доводів сторін слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.), відповідно

суд, із застосуванням положень ч. 2 ст. 9 КАС України, дійшов висновків, що:

- на виконання вимог ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України відповідачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються його заперечення проти позовних вимог та правомірність оскаржуваних рішень;

- рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/000180/1 від 03.06.2021 року та, відповідно картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2021/00347, яку прийнято з причин прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/000180/1 від 03.06.2021, прийняті відповідачем: не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів інших осіб і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, відповідно, вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви додане платіжне доручення № 2375 від 17 листопада 2021 року (а.с.110) про сплату судового збору в сумі 4540,00 грн., яка є належною за подання даного позову.

Відповідно, стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає сума судового збору в розмірі 4540,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень нуль копійок).

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України (в редакції, чинній до 17.07.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, процесуальні строки щодо розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року № 731-ІХ, який набрав чинності 17.07.2020 року, зокрема, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 р. № 383) до 30 червня 2023 р. на території України продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України.

Справу розглянуто, рішення прийнято та складено також з урахуванням: часу періодичного навчання суддів; часу тимчасової непрацездатності головуючого судді; часу перебування головуючого судді у відпустці; фактичного часу забезпечення суду електроенергією; часу повітряних тривог; часу перевірки повідомлень про мінування будівлі суду; наказу голови Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2022 року № 9-ОС/Д/С «Про особливий режим роботи Одеського окружного адміністративного суду»; статей 10, 12-2, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»; Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»; законів України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», якими затверджено Укази Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 133/2022, від 22.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023; рішення Ради суддів України від 24.02.2022 № 9.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 139, 159, 194, 205, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Атаман і К» (місцезнаходження: вул. Бугаївська, буд. 21/49, оф. 31, м. Одеса, 65005; ідентифікаційний код юридичної особи: 41277430) до Одеської митниці (місцезнаходження: вул. Лип Івана та Юрія, 21 А, м. Одеса, 65078; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу: 44005631) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500500/2021/000180/1 від 03.06.2021 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби № UA500500/2021/00347.

Стягнути з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Атаман і К» суму судового збору в розмірі 4540,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень нуль копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова