Справа № 686/5148/23
Суддя: Салоїд Н. М.
Дата ухвалення: 2023-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/5148/23
Провадження № 2-а/686/133/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2023

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючої судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І,А.,

з участю позивача - ОСОБА_1 , та його представника - Бровчука М.В.,

та представника відповідача - Ткачук М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за адміністративним позовом громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_2 до управління Державної міграційної служби України в місті Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та рішення про примусове повернення до країни походження, -

в с т а н о в и в :

В лютому 2023 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії ПН НОМЕР_4 від 16.02.2023 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 203 КУПАП в розмірі 1 700 грн. штрафу. Окрім того, просить визнати протиправним та скасувати рішення про примусове повернення до країни походження.

Свої вимоги мотивував тим, що16.02.2023 року управлінням державної міграційної служби у Хмельницькій області прийнято постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками частини1 ст. 203 КУПАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 1 700 грн.

Того ж, 16.02.2023 року головним спеціалістом УДМС Таргонієм Р.В. було прийнято рішення про примусове повернення його до країни походження та зобов`язано покинути територію України у термін до 17.03.2023 року.

Вважає вказані рішення незаконними, такими, що порушують його права, свободи та інтереси іноземця та його право на постійне проживання в Україні разом із сім`єю та неповнолітніми дітьми та такими, що підлягають скасуванню.

07.09.2022 року він звернувся із заявою № 2311/6833.37.1-22 до УДМС у Хмельницькій області та подав необхідні документи для набуття громадянства України разом із своїми неповнолітніми дітьми: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які народжені в України навчаються у Хмельницькому ліцеї № 15, що підтверджується свідоцтвами про народження. Розгляд такої заяви триває.

Він фактично постійно перебуває на території України з 05.01.2011 року.

Окрім того, станом на 16.02.2022 року відповідачу було достеменно відомо про те, що Хмельницьким окружним судом у справі № 560/9890/22 від 13.12.2022 визнано протиправним та скасовано рішення УДМС у Хмельницькій області від 12.09.2022 № 5726 про відмову в продовження строку перебування на території України. З наведених підстав він знаходиться на території України на законних підставах, таким чином склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203 КУПАП у його діях відсутній.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та рішення про примусове повернення до країни походження.

Позивач та його представник в судовому засіданні заявлений позов підтримали та просять його задовольнити із викладених у заяві підстав.

Представник відповідача проти позову заперечила та просить у його задоволенні відмовити.

Суд, вислухавши доводи позивача та його представника, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи доказами, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини

Позивач, являючись громадянином Республіки Азербайджан ОСОБА_2 05 листопада 2010 року звернувся до СГІРФО Хмельницького РВ УДМС України у Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну на підставі пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про імміграцію», оскільки перебував у шлюбі з громадянкою України понад два роки.

27 грудня 2010 року позивачу наданий такий дозвіл на імміграцію в Україну та 05 листопада 2011 року ОСОБА_2 ВІРФО УМВСУ у Хмельницькій області 05.01.2011 року видана посвідка на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 , яка дійсна безстроково.

02 вересня 2013 року позивач здійснив обмін посвідки на постійне проживання та оформив нову посвідку серії НОМЕР_2 .

Проживаючи на території України у ОСОБА_2 від шлюбу з громадянкою України народилися діти : сини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є учнями Хмельницького ліцею № 15 ім. Олександра Співачука, донька ОСОБА_9 відвідує дошкільний заклад № 46 «Подоляночка», що підтверджується відповідними письмовими доказами означених навчальних закладів.

13.08.2022 року позивачем подане клопотання Хмельницькому відділу УМС України у Хмельницькій області щодо набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до положень частини 3 статті 8 Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , котре направлено для розгляду до органів УДМС України в Хмельницькій області.

Вказані обставини підтверджуються листом Хмельницького відділу УДМС України в Хмельницькій області від 25.03.2023 року.

Рішенням від 15.04.2019 року № 176 управління ДММС України у Хмельницькій області на підставі пункту 1 частини 1 статті 12 Закону України «Про імміграцію» скасувало позивачу дозвіл на імміграцію, виданий 27.12.2010 року та посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_3 .

Позивач не погодившись з таким рішенням вважав його протиправним та незаконним та оскаржив його до суду. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено та скасовано вказане рішення як незаконне.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2023 року рішення Хмельницького оружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року залишене без змін, а апеляційну скаргу УДМС України у Хмельницькій області без задоволення.

16 лютого 2023 року УДМС України в Хмельницькій області відносно позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення за порушення правил перебування іноземців на території України, мотивований тим, що він ухилився від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування.

Цього ж, 16 лютого 2023 року постановою заступника начальника УДМС України в Хмельницькій області було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 203 КУПАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.03.2023 у справі № 560/58/23 визнано протиправним та скасовано рішення Управління Державної міграційної служби в Хмельницькій області про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 15.04.2019 № 176. Означене рішення набрало законної сили .

Вказане рішення мотивовано тим, що у поданій ОСОБА_12 заяві 09.09.2022 про продовження строку перебування в Україні зазначено «подання заяви про набуття громадянства України», проте ні до УДМС України Хмельницькій області, ні до суду першої інстанції позивачем не подано жодних доказів та документів в підтвердження подання ним заяви про набуття громадянства України.

Суд критично оцінює таке твердження представника відповідача, воно спростовується листом за підписом начальника Хмельницького відділу УДМС України у Хмельницькій області від 25.03.2022, що ОСОБА_13 13.08.2022 року було порушено клопотання щодо набуття громадянства за територіальним походженням відповідно до положень частини 3 статті 8 Закону України «Про громадянство України» синами ОСОБА_6 та ОСОБА_14 .

Статтею 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні; іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом; - посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Положенням ч.1 ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України «Про імміграцію» іммігрувати в Україну на постійне проживання. Іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах першій та шістнадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на постійне проживання (ч. 1 ст. 5 Закону № 3773-VI).

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення від 16 лютого 2023 року про примусове повернення до країни походження у строк до 17 березня 2023 року

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.

Згідно пункту 14 частини 1 статті 1 Закону № 3773-VI нелегальний мігрант - це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 цього Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно частини 3 статті 3 вказаного Закону зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 23 Закону № 3773-VI передбачено, що нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 3773-VI, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Отже, іноземець або особа без громадянства підлягає примусовому поверненню в країну походження за рішенням уповноваженого на це органу виключно за умови наявності у їх діях ознак порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або якщо вони суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду.

Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150 (далі - Інструкція).

Пункт 1.6 Інструкції вказує, що підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців за межі України є: дії іноземців, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії іноземців, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

Крім того, позивач зазначає, що перебуває у шлюбі з громадянкою України, від шлюбу маю трьох неповнолітніх дітей, з часу в`їзду в Україну у 2010 році постійно проживає в Україні, та у передбачений законом звернувся до відповідача про набуття громадянства за територіальним проходженням.

Тому, з врахуванням всіх обставин справи у відповідача не було законних підстав для прийняття рішення про примусове повернення позивача в країну походження, як і не було підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ознаками частини 1 ст. 203 КУПАП.

При цьому суд виходить з того, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року визнано протиправним та скасовано рішення УДМС України в Хмельницькій області від 12.09.2022 року про відмову в продовженні строку перебування на території України. На час прийняття відповідачем рішень 16 лютого 2023 року означене рішення законної сили не набрало. Однак, незважаючи на це, орган владних повноважень ухвалює рішення про повернення позивача в країну походження та притягує його до адміністративної відповідальності. Слід зазначити, що клопотання ОСОБА_1 про набуття громадянства, подане ним у серпні 2022 року, так і залишилось не розглянутим.

Крім того, 03 березня 2023 року Хмельницьким окружним адміністративним судом ухвалене рішення щодо визнання протиправним та скасування рішення Управління ДМСУ у Хмельницькій області за № 176 від 15.04.2019 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну, котре набрало законної сили 22 червня 2023 року.

З цих підстав слід визнати протиправною та скасувати постанову серії ПН НОМЕР_4 від 16.02.2923 винесену відносно громадянина Азербайджан ОСОБА_2 .

З цих підстав є протиправним та незаконним рішення про примусове повернення ОСОБА_1 до країни походження від 16.02.2023, позаяк рішення про скасування дозволу на імміграцію скасоване судом.

На підставі наведеного та керуючись ст. 129 Конституції України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23 квітня 2012 року № 353/271/150, ст.ст. 2, 5, 6, 30, 72-77, 139, 241, 246, 255, 288, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 16 лютого 2023 року про примусове повернення до країни походження та зобов`язання покинути територію України у термін до 17 березня 20923 року громадянина Азербайджану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Скасувати постанову заступника начальника управління Державної міграційної служби винесену 16 лютого 2023 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 203 КУПАП відносно громадянина Азербайджану ОСОБА_2 як незаконну.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 17.08.2023 року.

Суддя