Справа № 140/3335/19
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2023-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/3335/19 пров. № А/857/10367/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Глушка І.В., Улицького В.З.,

за участю секретаря Пославського Д.Б.,

представника апелянта Матящук В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року (постановлену головуючим суддею Димарчук Т.М. у м. Луцьк) про поновлення строку подання заяви про поворот виконання судового рішення у справі № 140/3335/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Волинський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17.01.2020 у справі №140/3335/19 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Волинський обласний військовий комісаріат про визнання протиправним та скасування п. 17 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.08.2019, оформлене протоколом № 105 та зобов`язання вчинити дії, відмовлено.

Восьмим апеляційним адміністративним судом 24.04.2020 винесено постанову, якою апеляційну скаргу представника позивача задоволено. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17.01.2020 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано пункт 17 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.08.2019, оформлене протоколом №105. Зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по третій групі інвалідності у зв`язку з отриманим пораненням, пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби, та надіслати зазначене рішення разом з документами у Волинський обласний військовий комісаріат для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29.11.2021 касаційну скаргу Міністерства оборони України задоволено. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі №140/3335/19 скасовано. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 у справі № 140/3335/19 залишено в силі.

22.05.2023 до Волинського окружного адміністративного суду надійшла заява представника відповідача Міністерства оборони України Владислава Матящука (вих. № 581 від 17.05.2023) про поворот виконання судового рішення, у якій заявник просить допустити поворот виконання судового рішення у справі № 140/3335/19, стягнувши з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України коштів (одноразової грошової допомоги) у розмірі 217500 грн, перерахованих платіжним дорученням від 23.11.2021 на користь позивача на виконання вимог постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2020. Одночасно представник Міністерства оборони України заявив клопотання про поновлення строку для подання заяви про поворот виконання судового рішення.

Клопотання мотивоване тим, що річний строк пропущений з поважних причин, якими є, зокрема, введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 та встановлення карантину на всій території України з 19.12.2020 до 20.06.2022. Вказує, що Міністерство оборони України, Збройні Сили України, інші військові формування України, відповідні органи військового управління, військові з`єднання, частини, підрозділи, установи та військовослужбовці виконують в умовах воєнного стану бойові та інші завдання з відбиття агресії російської федерації, оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 відмовлено у поновленні Міністерству оборони України процесуального строку подання заяви про поворот виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Волинський обласний військовий комісаріат про визнання протиправним та скасування пункту рішення та зобов`язання вчинити дії. Заяву Міністерства оборони України про поворот виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Волинський обласний військовий комісаріат про визнання протиправним та скасування пункту рішення та зобов`язання вчинити дії повернуто заявнику.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач не врахував, що заявником не наведено та не доведено підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення із вказаною заявою.

При цьому, на думку суду, оскільки ч. 8 ст. 380 КАС України прямо не передбачено наслідків пропуску вказаного строку, тому у даному випадку на підставі ч. 2 ст. 123 КАС України заяву про поворот виконання судового рішення необхідно повернути заявнику.

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційні скарзі покликаються на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву про поворот виконання судового рішення задовольнити.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що строк звернення до суду з заявою пропущено з поважних причин, якими є, зокрема, введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 та встановлення карантину на всій території України.

Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву.

Позивач, в судове засідання на виклик суду не з`явився, явку уповноваженої особи не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Механізм повороту виконання судового рішення визначений ст. 380 КАС України.

Згідно ст. 380 КАС України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем.

За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується.

Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи за результатами перегляду рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, оскільки постанова Верховного суду від 29.11.2021 (якою рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі №140/3335/19 скасовано, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 про відмову в задоволенні позовних вимог залишено в силі) набрала законної сили з дати її прийняття, тобто 29.11.2021, тому необхідно дійти висновку про те, що заяву від 22.05.2023 про поворот виконання судового рішення Міністерством оборони України подано з пропущенням річного строку, передбаченого ч. 8 ст. 380 КАС України.

Згідно ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Частиною 2 ст. 119 КАС України встановлено, що строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Наразі, колегія суддів зауважує, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

В обґрунтовування поважність пропуску строку звернення до суду заявник вказував на введення карантинних обмежень та воєнного стану на території України.

Так, судом першої інстанції обґрунтовано відхилено вищевказані доводи заявника як такі, що є неповажними. Однак, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Законом України від 18.06.2020 № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 731-ІХ), який набрав чинності 17.07.2020, пункт 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України викладено в такій редакції: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 731-ІХ процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України в редакції Закону № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Отже, з набранням чинності Законом № 731-ІХ законодавець обмежив процесуальні строки, раніше продовжені судами відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України в редакції Закону № 540-ІХ, зокрема й строки звернення до адміністративного суду, до 06.08.2020 (20 днів після 17.07.2020, тобто після набрання чинності Законом № 731-IX).

Відтак, з аналізу наведених вище норм закону та змісту клопотання заявника про поновлення строку звернення до суду вбачається, що останнє не міститься обґрунтувань щодо причин пропуску такого строку, що були б зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, зазначене лише посилання на запровадження такого карантину.

Щодо покликання апелянта на запровадження воєнного стану на всій території України, як на підставу для поновлення строку звернення до суду із заявою, то суд першої інстанції надав належну оцінку зазначеним подіям, а скаржник жодним чином не спростував висновків, викладених у судовому рішенні, оскільки введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску строку звернення до суду із заявою за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

Як зазначив суд першої інстанції, що у спірному випадку, оцінюючи поважність причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні, суд врахував, зокрема: у місцезнаходженні сторін у справі: м. Луцьк (позивач) та м. Київ (відповідач) не проводяться активні бойові дії; Волинський окружний адміністративний суд не припиняв протягом цього часу своє функціонування; відповідач не надав суду доказів перебування усіх юристів відповідача (чи хоча б деяких із них) у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, а також не надав суду інші вагомі підстави, які б позбавили його можливості у межах річного строку звернутись до суду з заявою про поворот виконання рішення суду.

Окрім цього, що згідно із даними автоматизованої системи документообігу «Діловодство спеціалізованого суду» вбачається, що у період з дня оголошення воєнного стану в Україні (з 24.02.2022) по даний час такий суб`єкт владних повноважень як Міністерство оборони України є активним учасником (стороною) численних адміністративних справ у Волинському окружному адміністративному суді та у Восьмому апеляційному адміністративному суді, які розглядаються за участю вказаного відповідача, зокрема безперешкодно подає відзиви, клопотання, апеляційні скарги на рішення судів тощо.

За наведених вище обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що приведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду із заявою про поворот виконання судового рішення вимогами не є поважними і наявні підстави для повернення такої заяви.

Таким чином, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а судове рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують судове рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року про поновлення строку подання заяви про поворот виконання судового рішення у справі № 140/3335/19 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді І. В. Глушко
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 23 серпня 2023 року