Справа № 520/20845/23
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2023-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

25 серпня 2023 року Справа № 520/20845/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шляхова О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без розгляду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

1) Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 у період з 01 січня 2021 року по липень 2023 року суддівської винагороди, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2021 року в розмірі 2102 гривні.

2) Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області провести нарахування та виплату судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2 :

- суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення за період з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року на підставі частин 2-5 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2021 року, а саме, в сумі 2270 гривень 00 копійок, надбавки за вислугу років - 30 відсотків, з урахуванням регіонального коефіцієнту 1.2. з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року та з урахуванням вже виплачених сум:

- суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення за період з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року на підставі частин 2-5 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2022 року, а саме в сумі 2481 гривня 00 копійок, надбавки за вислугу років - 30 відсотків, з урахуванням регіонального коефіцієнту 1.2. з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року та з урахуванням вже виплачених сум;

- суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення за період з 1 січня 2023 року по 31 липня 2023 року на підставі частин 2-5 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2023 року, а саме в сумі 2684 гривні 00 копійок, з урахуванням регіонального коефіцієнту 1.2. з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 1 січня 2023 року по 31 липня 2023 року га з урахуванням вже виплачених сум.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2023 відкрито спрощене провадження.

Через канцелярію суду 18.08.2023 Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області, у поданому відзиві на позовну заяву заявлене клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в обґрунтування якого зазначено, що позивач пропустив строк для звернення з адміністративним позовом до суду.

Клопотання розглянуто з урахуванням перебування судді у відпустці.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, прийшов до наступного.

Приписами частин третьої і п`ятої статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спірних правовідносин у даній справі є нарахування та виплата позивачу основних та додаткових видів суддівської винагороди у період з 01.01.2021 по 31 липня 2023 року.

Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.

Офіційне тлумачення положення указаної норми надав Конституційний Суд України у рішеннях від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 і №9- рп/2013.

Так, у рішенні від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 (справа № 1-13/2013) Конституційний Суд України дійшов висновку, що в аспекті конституційного звернення, положення частини другої статті 233 КЗпП України у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 06 квітня 2023 року у справі № 260/3564/22, від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21, від 25 квітня 2023 року у справі № 380/15245/22 та інших справах за подібних правовідносин.

Однак, 19.07.2022 набув чинності Закон України від 01.07.2022 №2352-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю. Зокрема, змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів в частині строків таких звернень.

Так, вищезазначеним Законом України від 01.07.2022 №2352-IX частину першу та другу статті 233 Кодексу законів про працю України було викладено у наступній редакції:

"Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)."

Отже, з прийняттям Закону України від 01 липня 2022 року № 2352-ІХ, який набрав чинності 19 липня 2022 року, зокрема, змінено редакцію статті 233 КЗпП України.

Проте, на момент нарахування позивачу суддівської винагороди за спірний період (з серпня 2021 року по липень 2022 року), частина друга статті 233 КЗпП України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком.

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

У той же час, відповідно до п.1 глави ХІХ КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" на території України запроваджено карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Постановою КМ України від 25 квітня 2023 №383 (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 №1236) дію карантину продовжено на всій території України до 30.06.2023.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 19.01.2023 по справі №460/17052/21, прийшов до висновку, що відповідно до пункту першого глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже, спірний період з 19.07.2023 по 31.07.2023 слід врахувати подовження на підставі пункту першого глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України строків, визначених статтею 233 цього Кодексу, на строк дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2023 року по справі № 280/6779/22.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що заявлені позовні вимоги стосуються перерахунку та виплати суддівської винагороди за період з 01.01.2021 по 31.07.2023.

У даному випадку необхідно врахувати, що суддівська винагорода є щомісячною виплатою, а тому в будь-якому разі про порушення своїх прав, позивач дізнався отримавши вказану виплату у відповідному місяці.

До суду з даним позовом за захистом свого права на перерахунок грошового забезпечення в належному розмірі позивач звернувся 31.07.2023.

Тобто, позивачем не пропущено строк звернення до суду.

З урахуванням вищевикладеного, клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 181, ст. 121, ст. 122, ст. 240, ст. 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без розгляду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя О.М. Шляхова