Справа № 473/4362/23
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2023-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/4362/23
РІШЕННЯ

іменем України

"25" серпня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судових засідань Кріпак Н.Г., представника позивача Хоржевського Д.Е., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Луневського Є.О., перекладача Кіпаренка К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації,

встановив:

в серпні 2023 року Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 місяців.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23 серпня 2023 року працівниками Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України було виявлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме знаходився на території України без наявності документів, що посвідчують його особу, а також документів, що б надавали йому право законного перебування в Україні. При цьому, за порушення встановлених правил перебування на території України 23 серпня 2023 року відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача Хоржевський Д.Е. позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що не мав можливості своєчасно отримати належні документи щодо законного перебування в Україні з незалежних від нього причин.

Представник відповідача адвокат Луневський Є.О. в судовому засіданні звертав увагу на обставини справи, які вказують на необґрунтованість позовних вимог позивача та відсутність законної мотивації, яка б вказувала на підстави для задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Зокрема судом встановлено, що 23 серпня 2023 року працівниками Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України було виявлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився на території України без наявності документів, що надають йому право законного перебування в Україні.

Згідно постанови ДМС України серії ПН МКМ № 013563 від 23 серпня 2023 року відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 (далі Закон №3773-VI).

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

За змістом ч.3 ст.3 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій (ч.2 ст. 25 Закону № 3773-VI).

Згідно ч. 8 ст. 26 Закону № 3773-VI примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", а так само не може бути застосовано до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону).

Враховуючи те, що у відповідача відсутні документи, що надають право на виїзд з України, а також документи, що посвідчують особу, з огляду на викладені положення, примусове повернення до нього не застосовувалося.

Відповідно до ст.16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України. Тобто до іноземців та осіб без громадянства застосовуються види адміністративних стягнень, визначені ст.24 КУпАП.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані ст.289 КАС України.

При цьому, положення ч.1 ст. 289 КАС України передбачають як затримання з метою ідентифікації, або затримання з метою забезпечення видворення за межі території України, або ж затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України тощо (вказаний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2022 року в справі № 522/15124/19).

Судом встановлено, що відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, документів, що дають право на виїзд з України, не має, тривалий час перебуває в Україні, отже мав достатньо часу для своєї легалізації на території України ще до введення воєнного стану, однак жодних дій у вказаному напрямку не вчиняв (доказів зазначеного не надано). Тобто, відповідач перебуваючи без відповідних реєстраційних документів, порушує законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, тому наявні підстави для затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення в майбутньому примусового видворення з території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 3 місяці. Необхідність застосування більш тривалого строку позивачем не доведено.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 8-10, 77, 241-246, 271, 289 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

позов Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації задовольнити частково.

Затримати громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, з метою ідентифікації на строк 3 (місяці) з дати фактичного затримання, а саме з 23 серпня 2023 року.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В.Лузан