Справа № 280/5258/22
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2023 року м. Дніпросправа № 280/5258/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року в адміністративній справі №280/5258/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати йому додаткової доплати до грошового забезпечення за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2), відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року №375 за травень, червень та вересень-листопад 2020-го року; січень-червень та серпень-грудень 2021-го року; січень 2022-го року пропорційно відпрацьованому часу в особливих умовах;

- зобов`язати відповідача встановити та виплатити йому додаткову доплату до грошового забезпечення за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2), відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року №375 за травень, червень та вересень-листопад 2020-го року; січень-червень та серпень-грудень 2021-го року; січень 2022-го року пропорційно відпрацьованому часу в особливих умовах.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 з 07.11.2015 року по 24.01.2022 року проходив службу на різних посадах у ГУНП в Запорізькій області. Зокрема, з 09.12.2016 року по 18.06.2020 року слідчий слідчого відділення Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Запорізькій області, з 18.06.2020 року по 12.01.2021 року - слідчий слідчого відділення Заводського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Запорізькій області, з 12.01.2021 року по 24.01.2022 року - слідчий слідчого відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУ НП в Запорізькій області. На підставі наказу відповідача від 08.12.2021 року №658 о/с позивача було відсторонено від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування зі збереженням всіх видів грошового забезпечення, крім премії.

На підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10.12.2021 року у справі №937/12029/21 наказом відповідача від 16.12.2021 року №680 о/с позивачу було призупинено виплату грошового забезпечення з 10.12.2021 року по 10.02.2022 року.

20.01.2022 року наказом Начальника ГУНП в Запорізькій області №28 о/с позивача було звільнено зі служби в поліції з 24.01.2022 року за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

З довідки від 11.11.2022 року №1592/12/01-2022 вбачається наступна інформація про виплату доплати за службу в особливих умовах позивачу за березень 2020 року січень 2022 року: з березня 2020 року по лютий 2021 року позивачу щомісячно виплачувалась доплата до грошового забезпечення у загальному розмірі 31200,05 грн.; з березня 2021 року по січень 2022 року позивачу не виплачувалась доплата, у зв`язку з ненадходженням бюджетних асигнувань на виплату додаткової доплати на вказаний період (інформація ГУНП в Запорізькій області від 14.09.2022 №1188/12/01-2022). Виплата зазначеної доплати позивачу з березня 2020 року по лютий 2021 року підтверджується даними розрахункових листів за липень 2020 року (виплачено частину за квітень та повністю за березень, травень-червень 2020 року), за серпень (виплачено залишок аз квітень та повністю за липень 2020 року), грудень 2020 року (виплачено повністю за серпень-грудень 2020 року), за липень 2021 року (виплачено повністю за січень-лютий 2021 року).

Вважаючи, що відповідачем недоплачено йому спірну доплату, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що ГУНП в Запорізькій області здійснює нарахування та виплату додаткової доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу у відповідності до положень Постанови №375 за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів. Оскільки передбачені за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів бюджетні асигнування на вказані цілі у спірний період не виділялись, накази про встановлення додаткових доплат не видавались, суд дійшов висновку щодо відсутності підстави для задоволення позовних вимог, адже судом не встановлена протиправна бездіяльність відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII).

Відповідно до частин першої та другої ст. 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейських складається з: посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі постанова № 211) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався і діяв у спірний період часу.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» (далі Постанова № 375) установлено, що на період дії карантину, встановленого постановою № 211, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

За приписами пп. 2-5 Постанови № 375 встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.

Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 червня 2020 року № 485 «Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я» затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (далі Порядок).

У пункті 1 Порядку вказано, що цей Порядок визначає механізм використання коштів державного бюджету за програмами, зокрема: здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками (далі бюджетні кошти).

Згідно з пунктом 2 Порядку головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (далі органи системи МВС).

Абзацами 1 та 2 пункту 4 Порядку визначено, що кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

На виконання пункту 4 Постанови № 375 Міністерством внутрішніх справ видано наказ від 03 червня 2020 року № 431 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину, яким визначено керівникам, зокрема, Національної поліції України забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4).

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для отримання доплати за Постановою № 375 є сукупність таких умов:

1) особа є поліцейським;

2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України;

3) внаслідок виконання своїх обов`язків має безпосередній контакт з населенням.

Таким чином, вказана доплата здійснюється не всім поліцейським, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення, зокрема забезпечення правопорядку і безпеки громадян, у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт.

При цьому за правовою конструкцією пункту 1 постанови № 375 за наявності всіх зазначених вище умов додаткова доплата встановлюється поліцейським імперативно, а не на розсуд керівництва.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що у період з 09.12.2016 року по 18.06.2020 року позивач проходив службу на посаді - слідчий слідчого відділення Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Запорізькій області, з 18.06.2020 року по 12.01.2021 року - слідчий слідчого відділення Заводського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Запорізькій області, з 12.01.2021 року по 24.01.2022 року - слідчий слідчого відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУ НП в Запорізькій області.

Разом з тим, позивачем судам обох інстанцій не надано доказів стосовно наявності підстав для виплати спірної доплати, зазначених судом у пунктах 2 та 3 вище, а саме, що він у спірний період часу забезпечував життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, а також, що внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням. Назва самої посади, яку займав позивач, безпосередньо не свідчить про наявність таких підстав для виплати доплати.

Отже, позивач не довів наявність у нього у спірний період часу права на отримання доплати до грошового забезпечення, передбаченої постановою КМУ № 375.

Приймаючи до уваги наведені вище обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду справи, та враховуючи наведені норми чинного законодавства, які регулюють відносини, що виникли між сторонами в даній справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Тобто, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року в адміністративній справі №280/5258/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття року і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко