Справа № 144/955/23
Суддя: Герман О. С.
Дата ухвалення: 2023-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 144/955/23
Провадження № 2-а/144/8/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2023 р. Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Германа О.С.,

з участю секретаря судового засідання Пігулі А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт. Теплик адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАВ №191786 від 14.07.2023,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому зазначає, що 14.07.2023 відносно нього була винесена постанова серії БАВ №191786 від 14.07.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КпАП України, та накладено штраф в розмірі 510 грн.

За змістом оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він керуючи транспортним засобом, здійснив рух на заборонений сигнал світлофора (жовтий), чим порушив п.8.7.3. ґ Правил дорожнього руху, позивач категорично не згодний з вказаною постановою, оскільки він рухався на зелений сигнал світлофора і вже в момент виїзду на перехрестя загорівся жовтий сигнал, а не червоний, як зазначено у постанові, також зазначив, що інспектором не надано жодних доказів вчинення ним правопорушення.

Просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №191786 від 14.07.2023.

Відповідач відзиву на позов у встановлений судом строк не надав, документів для долучення до справи не надіслав.

Вивчивши обставини справи, перевіривши доводи адміністративного позову на користь його задоволення, дослідивши наявні у справі докази в сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Як випливає із змісту ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 14.07.2023 відносно ОСОБА_1 була винесена постанова серії БАВ № 191786 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КпАП України, та накладено штраф в розмірі 510 грн.

За змістом оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3. ґ Правил дорожнього руху.

Правомірність та обґрунтованість дій посадових осіб та вказаних вище постанов є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Відповідно до ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді адміністративної справи органом (посадовою особою) повинно бути вжито всіх необхідних заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів та з`ясовано: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналогічні роз`яснення викладені у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані ,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

- письмовими, речовими і електронними засобами;

- висновками експертів;

- показаннями свідків.

Статтею 72 ч.2 цього ж Кодексу встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст.140 ч.2 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В позові ОСОБА_1 зазначає, що у оскаржуваній постанові, де зазначено обставини, про те що він керуючи транспортним засобом, здійснив рух на заборонений сигнал світлофора (жовтий), він ПДР не порушував та доказів вчинення інкримінованого йому порушення п.8.7.3. ґ ПДР відповідач на час винесення оскаржуваної постанови не пред`явив.

На час розгляду даної справи жодних доказів винуватості позивача у порушенні п.8.7.3. ґ ПДР відповідачем, не надано, відповідач у жодний передбачений процесуальним законом спосіб не спростував викладених позивачем обставин з посиланням на докази, які підтвердили б правомірність прийнятого ним рішення та спростовували доводи позивача.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про задоволення позову, оскільки доводи викладені в позові не спростовані відповідачем, а винна поведінка позивача доказами не доведена.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 251, 280, 283, 285 КУпАП, Правилами дорожнього руху України п.8.7.3.з, ст.ст.2 70, 72, 257, 286 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАВ №191786 від 14.07.2023 - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАВ № 191786 від 14.07.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП за порушення вимог п.8.7.3. ґ з Правил дорожнього руху та накладення штрафу в розмірі 510 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суд у зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя