Справа № 420/12241/23
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2023-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД» до Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД» до Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, в якій позивач просить суд визнати протиправними дії Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю щодо нарахування Одеській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД» адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік та скасувати нараховані Одеській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД» адміністративно-господарські санкції у сумі 256 909,68 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.04.2023 року через електронний кабінет Одеської філії ТОВ «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД» на веб порталі електронних послуг Пенсійного фонду України надійшов розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Відповідно до змісту розрахунку Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту з інвалідністю дійшло висновку, що ОФ ТОВ «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД» не виконано нормативу, призначеного для працевлаштування осіб з інвалідністю, як це забезпечено статтею 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», у зв`язку з чим відповідач здійснив розрахунок розміру адміністративно-господарських санкцій, що підлягає стягненню з ОФ ТОВ «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД», у розмірі 256 909,68 грн.

Позивач зазначає, що обов`язок щодо виконання нормативу із працевлаштування осіб із інвалідністю поширюється на підприємства, установи організації незалежно від форми власності та господарювання, тобто на юридичних осіб, тому дотримуватися виконання нормативу, розраховувати кількість робочих місць працевлаштування осіб з інвалідністю та сплачувати в певних випадках адміністративно- господарські санкції за його невиконання, зобов`язане саме підприємство юридична особа.

Одеська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД» є відокремленим підрозділом юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙЛ», що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює частину її функцій на підставі затвердженого Положення про філію від 03.10.2017, в п.1.4 якого зазначено, що філія не є юридичною особою. Оскільки головним підприємством є саме Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД», то саме воно і є відповідальним за виконання нормативу та розрахунок кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, в тому числі й за їх розподіл між своїми відокремленими підрозділами.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог зазначено, що з урахуванням положень ст. 19 Закону № 875-ХІІ, норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році для ТОВ «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕИД» складає 19 осіб (463 х 4%). В свою чергу, підприємство у 2022 році працевлаштувало 22 особи з інвалідністю, що свідчить навіть про перевиконання нормативу. Про підтвердження виконання підприємством нормативу свідчать звіти з Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб і утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 1-4 квартали 2022 року ТОВ «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД» та його філіям.

Позивач зазначає, що оскільки ОФ ТОВ «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД» не є юридичною особою, до неї не можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 02.06.2033 року адміністративний позов залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою від 19.06.2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі та визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №ЕС/7233/23 від 12.07.2023 року), в якому в обґрунтування правової позиції відповідач посилається на ч.1 ст.19 Закону, якою передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, у кількості одного робочого місця. При цьому відповідач зазначає, що для філій, відділень, представництв, що ведуть окремий облік результатів фінансової та господарської діяльності установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, у кількості одного робочого місця.

Тобто відокремлені підрозділи юридичної особи (філії, відділення, представництва) визначаються Законом як самостійні суб`єкти, які мають виконувати норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю та мають сплачувати адміністративно-господарські санкції у разі його порушення, за умови ведення ними окремого обліку результатів фінансової та господарської діяльності. Наслідком невиконання нормативу є встановлений Законом обов`язок такого підрозділу сплатити адміністративно-господарські санкції у відповідному розмірі.

21.07.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що що згідно п.1.5 Положення про філію, філія веде облік результатів фінансово-господарської діяльності в межах консолідованого обліку, що здійснюється Товариством. Також, відповідно до п.1.6. Положення, філія не є самостійним платником податку на прибуток та податку на додану вартість, передбачених законодавством України. Ці види податків сплачує Товариство.

За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Одеська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД» не є юридичною особою та є відокремленим підрозділом ТОВ «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД».

ТОВ «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД» є юридичною особою з місцезнаходженням: Україна, 03039, місто Київ, Саперно-Слобідський проїзд, буд.4.

Відповідно до Положення про Одеську філію Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД», Одеська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ ХОЛДИНГ ТРЕЙД» створена у відповідності з діючим законодавством України та Статутом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД». Філія є структурним підрозділом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД». Філія не є юридичною особою. Філія веде облік результатів фінансово-господарської діяльності в межах консолідованого обліку, що здійснюється Товариством. Філія не є самостійним платником податку на прибуток та податку на додану вартість, передбачених законодавством України. Ці види податків сплачує Товариство.

Відповідно до Розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю Одеської філії ТОВ «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД»

за 2022 рік, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за рік, склала 17 осіб; середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, 0 осіб ; норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця, округлені до цілого значення), 1 особа.

У зв`язку з невиконанням, на думку відповідача, позивачем нормативу щодо кількості штатних працівників осіб з інвалідністю, відповідачем здійснено розрахунок суми адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік, яким до Одеської філії ТОВ «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД» застосовано адміністративно-господарські санкції в розмірі 256 909,68 грн.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що даний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 8 ст.69 Господарського кодексу України (далі ГК України) передбачено, що підприємство з правом найму робочої сили забезпечує визначену відповідно до закону кількість робочих місць для працевлаштування неповнолітніх, інвалідів, інших категорій громадян, які потребують соціального захисту. Відповідальність підприємства за невиконання даної вимоги встановлюється законом.

Так, Закон України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991 №875-XII (далі Закон №875) визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону №875 підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно до ч.1 ст.19 Закону №875 для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Частиною 2 ст.19 Закону №875 передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Закону: «підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.».

При цьому, вимоги стосовно виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю поширюються на всіх роботодавців (частина 2 статті 1 Закону).

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою статті 19 Закону, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

Таким чином, Закон визначає конкретні та вичерпні положення щодо зарахування виконання підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Враховуючи оновлений правовий інструментарій визначений Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту соціальних, трудових та інших прав фізичних осіб, у тому числі під час воєнного стану, та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідністю» від 18.10.2022 № 2682-ХІ, постановою Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку та Форми надання Пенсійним Фондом України Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформації з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування» від 10.03.2023 № 14-2, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 15 березня 2023 року за № 457/39513 (далі - Постанова № 14-2) та Порядком надсилання розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік. затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.03.2023 № 14-1 та наказом Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю від 10.03.2023 № 17, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15 березня 2023 року за № 456/39512 (далі - Порядок), Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю отримує від Пенсійного Фонду України інформацію:

про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;

необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою статті 19 Закону.

Згідно частини 13 статті 19 Закону, Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 Закону.

Для реалізації даної норми Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову «Про внесення змін до Положення про централізований банк даних з проблем інвалідності» від 07.04.2023 № 307. Враховуючи зазначене, програмний комплекс «Реєстр роботодавців щодо виконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю» Централізованого банку даних з проблем інвалідності забезпечує автоматизоване (без стороннього втручання):

опрацювання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності;

визначення роботодавців, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною 1 статті 19 Закону;

створення розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 Закону;

Таким чином, розрахунок адміністративно-господарських санкцій виконується в автоматизованому режимі без втручання працівників Фонду, для усіх роботодавців. Такі розрахунки у вигляді РDF-файлу за підписом керівника територіального відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю надсилаються до електронного кабінету роботодавця на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України (пункт 4 Порядку).

Незважаючи на суттєві зміни статті 19 Закону щодо виключення обов`язку роботодавців звітування територіальним відділенням Фонду, механізм розрахунку та сплати адміністративно-господарських санкцій та пені визначений статтею 20 Закону залишився без змін.

Так, Законом встановлено, що адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

У відповідності до частини 1 статті 20 Закону, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції.

З огляду на вищезазначене, усі розрахунки сум адміністративно-господарських санкцій здійснюються виключно на підставі даних податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, форму якого затверджено наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за № 111/26556 (зі змінами), що надана роботодавцем до контролюючих органів за основним місцем обліку

Суд зазначає, що розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій не має ознак нормативно-правового акта чи акта індивідуальної дії, оскільки не містить обов`язкових приписів; розрахунок не є рішенням суб`єкта владних повноважень, дією чи бездіяльністю, які в даному випадку породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, у зв`язку з чим, також не підпадає під дію статті 17 КАС України.

Що стосується відшкодування сум адміністративно-господарських санкцій, то вони не можуть бути примусово відшкодовані на підставі розрахунку відповідача. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Тобто, оцінка поданого розрахунку може бути надана під час розгляду справи за позовом ООВ ФСЗОІ про стягнення з підприємства сум адміністративно-господарських санкцій у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік.

Отже, Розрахунок є документом, який підтверджує факт діяльності ООВ ФСЗОІ та є лише носієм доказової інформації, не містить обов`язкових для виконання приписів, не тягне за собою виникнення, зміну або припинення прав та обов`язків, не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні приписів статті 17 КАС України, його скасування не призведе до захисту прав позивача, а тому позивачем обраний неправильний спосіб захисту порушеного права.

Подібна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 18.10.2016 року у справі №500/2776/14-а, в якій зазначено, що у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке порушує безпосередньо права чи обов`язки позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для визнання дій відповідача щодо складання розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій неправомірними.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи висновок суду про відмову в задоволенні позовних вимог судові витрати зі сплати судового збору стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД» (Саперно-Слобідський проїзд, буд.4, м.Київ, 03039; ) до Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська обл., 65017, Код ) про визнання протиправними дій Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю щодо нарахування Одеській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД» адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік та скасування нарахованих Одеській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД» адміністративно-господарських санкцій у сумі 256 909,68 грн. відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.

.