Справа № 620/6246/20
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2023-08-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
24 серпня 2023 року Чернігів Справа № 620/6246/20
Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Житняк Л.О., перевіривши матеріали заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання незаконними та протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом та уточненим позовом (а.с.107-119) до Чернігівського прикордонного загону військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати незаконними та протиправними дії відповідача щодо прийняття та застосування до позивача наказу від 14.11.2016 №261-ос прийнятого на підставі рішення атестаційної комісії про звільнення, яким припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби позивача, та наказу від 14.12.2016 №287-ос, яким виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення позивача;
- зобов`язати відповідача, з обов`язковим виконанням ст.299 «Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України», затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 №1115/2009 (в редакції на час спірних правовідносин), поновити позивача на військовій службі з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 у справі №620/6246/20 було визнано протиправним та скасовано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) наказу від 14.12.2016 №287-ос, яким виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення ОСОБА_1 , поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого техніка пожежної безпеки відділу персоналу Чернігівського прикордонного загону військової частини НОМЕР_1 і стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.12.2016 по 11.10.2021 у розмірі 586 293,09 грн (п`ятсот вісімдесят шість тисяч двісті дев`яносто три гривні 09 коп.) з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

Сторони не погодились з зазначеним рішенням та оскаржили його в апеляційному порядку. Зокрема, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив скасувати оскаржуване рішення в частині визначення розміру середнього заробітку та прийняти нове, яким стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.12.2016 по 11.12.2020 із застосуванням пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

В постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2022 колегія суддів звернула увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1213 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, зокрема, виключено пункт 10 Порядку.

Зазначена постанова набрала чинності 12.12.2020, а тому саме з цієї дати правові підстави для застосування коефіцієнта підвищення відсутні.

Також колегія суддів вказала, що відповідно до положень частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Положеннями статті 7 цього Кодексу закріплено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Стягнення середнього заробітку має на меті відшкодувати особі, правові підстави для звільнення якої були відсутні, заробіток, який було безпідставно не отримано за проміжок часу з моменту звільнення до моменту прийняття рішення про поновлення на посаді.

Оскільки такий проміжок часу можу бути суттєвим, пункт 10 Порядку передбачав можливість застосування коефіцієнта підвищення.

Однак, після втрати чинності таким пунктом правові підстави для застосування такого коефіцієнта відпали.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог та залишила рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 без змін.

В подальшому, у червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) та просив зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити донарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що мав місце не з його вини (з моменту неправомірного звільнення 14.12.2016 по день ухвалення рішення судом 11.10.2021) із застосування (у розрахунковому періоді з 01.03.2018 по 11.12.2020 відповідно до підвищення посадових окладів згідно із актами законодавства) пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 із урахуванням раніше обрахованої суми судом у справі №620/6246/20 та стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) середній заробітк за час вимушеного прогулу не з його вини, (з моменту неправомірного звільнення 14.12.2016 по день ухвалення рішення судом 11.10.2021) із застосування (у розрахунковому періоді з 01.03.2018 по 11.12.2020 відповідно до підвищення посадових окладів згідно із актами законодавства) пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 із урахуванням раніше обрахованої суми судом у справі №620/6246/20.

Суд ухвалою від 12.07.2023 провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) про зобов`язання вчинити певні дії закрив, з підстав п.4 ч.1 ст.238 Кодексу адміністративного судочинства України, яким передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами. Вказав, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 у справі №620/6246/20, винесено з того самого спору і між тими самими сторонами, що і позов, який розглядається, оскільки у справі №620/6246/20 судом вже надано правову оцінку розміру та порядку розрахунку складових середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача.

В подальшому, 20.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд справи №620/6246/20 у зв`язку з нововиявленими обставинами, в якій просить переглянути рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 у справі №620/6246/20 та стягнути з відповідача недоотриману заробітну плату у розмірі 1989973,95 грн мотивуючи це тим, що вимоги, вказані в позовній заяві у справі №620/7247/23, були предметом розгляду і розглянуті у справі №620/6246/20. Також, мотивуючи про наявність нововиявленої обставини, зазначив, що йому не було відомо, що розрахунок проведений із застосуванням підвищених тарифних ставок і посадових окладів шляхом коригування на коефіцієнт їх підвищення з 01.03.2018 до 11.12.2020 і що він у справі №620/6246/20 звертався про той самий предмет і з тих самих підстав, що і в справі №620/7247/23 (арк.6 заяви).

В обгрунтування своїх вимог посилається на необхідності застосування при обчисленні середнього заробітку за час вимушеного прогулу пункту 10 Постанови №100 у разі, коли у розрахунковому періоді відбулось підвищення посадових окладів згідно з актами законодавства.

Суд ухвалою від 08.08.2023 подану заяву залишив без руху.

При цьому, до суду подано ще одну заяву про перегляд справи №620/6246/20 у зв`язку з нововиявленими обставинами, в якій заявник просить переглянути рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 у справі №620/6246/20 та стягнути з відповідача недоотриману заробітну плату у розмірі 1989973,95 грн мотивуючи це тим, що вимоги, вказані в позовній заяві у справі №620/7247/23, застосовані в рішенні Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 у справі №620/6246/20. Також зазначає, що йому до 14.07.2023 не було відомо, що розрахунок в рішенні проведений із застосуванням підвищених тарифних ставок і посадових окладів шляхом коригування на коефіцієнт їх підвищення з 01.03.2018 до 11.12.2020. Також вказує, що до 14.07.2023 йому не було відомо, що вимоги вказані в позовній заяві у справі №620/7247/23 були предметом розгляду і розглянуті в рішенні суду від 11.10.2021 у справі №620/6246/20.

Частиною 1 статті 361 чинного КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 361 КАС України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно зі статтею 362 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин (пп.1 частини 1 статті 363 КАС України).

Згідно з частинами 3, 4 статті 366 КАС України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 364 КАС України, заяви про перегляд судових рішень від 11.10.2021 у справі №620/6246/20 за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення позовних заяв до суду першої інстанції.

В свою чергу, відповідно до пункту 5 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

З огляду на наведене, заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення від 11.10.2021 у справі №620/6246/20 за нововиявленими обставинами слід повернути заявнику, оскільки на розгляді в суді перебуває заява, яка подана до цього самого відповідача з тим самим предметом та з однакових підстав і вимоги в заяві є аналогічними вимогам, вказаним у даній заяві.

Керуючись статтями 248, 361-366 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Чернігівського коружного адміністративного суду від 11.10.2021 у справі №620/6246/20 за нововиявленими обставинами повернути заявнику.

Відповідно до ч.2 ст.256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та згідно ст.294 КАС України може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.О. Житняк