Справа № 380/2715/23
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/2715/23 пров. № А/857/12301/23

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Пліша М.А., Гудима Л.Я.

при секретарі судового засідання: Кардаш В.В.

за участю представника позивача: Биць І.А.,

представника відповідача: Лазорко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду 26 червня 2023 року (рішення ухвалене у м. Львів судом у складі головуючого судді Кравціва О.Р.) у справі №380/2715/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління поліції у Львівській області (далі - ГУ НП у Львівській області), в якому просив визнати протиправними дії ГУ НП у Львівській області в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення, та як наслідок звільнення його зі служби в поліції; скасувати наказ ГУ НП у Львівській області від 13.01.2023 №139 «Про застосування дисциплінарних до працівника ВП №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області»; скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №28о/с. від 19.01.2023 «Про особовий склад»; поновити ОСОБА_2 на попередній посаді; стягнути з ГУ НП у Львівській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу без відрахування податків і зборів.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що ГУ НП у Львівській області наказом від 13.01.2023 № 136 до позивача застосовано дисциплінарного стягнення -звільнення із служби в поліції. Фактично до позивача застосовано дисциплінарне стягнення та його звільнено внаслідок складення щодо нього працівниками поліції адміністративних протоколів за ст.ст 122-4 та 124 КУпАП. Однак, позивач стверджує, що будь-яких адміністративних правопорушень, які стали підставою для проведення службового розслідування і як наслідок застосування дисциплінарного стягнення - звільнення із служби в поліції не вчиняв, службову дисципліну не порушував. Під час проведення службового розслідування та винесення відповідного наказу не враховано ту обставину, що на час завершення службового розслідування його не було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень. Під час проведення службового розслідування не враховано належним чином пояснення ОСОБА_3 , який 23.12.2022 повідомив на лінію « 102» про те, що він 21.12.2022 керуючи автомобілем марки АУДІ д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 здійснив ДТП в с. Бачина. Вважає, що результати розгляду протоколів про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 , а також результати розгляду справи за позовом ОСОБА_3 мають важливе значення для визначення правомірності дій ГУНП у Львівській області в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення та як наслідок його звільнення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом всіх обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_4 проходив службу в Національній поліції України.

Службовим розслідуванням за фактом порушення службової дисципліни працівником відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП встановлено, що: 21.12.2022 о 16:17 надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_5 жителя с. Торчиновичі Самбірського району про те, що 21.12.2022 о 16:16 на автодорозі біля с. Бачина Самбірського району відбулась ДТП з автомобілем Тойота р.н. НОМЕР_2 , один з учасників залишив місце пригоди і поїхав в сторону м. Старий Самбір, ймовірно це чорний Мерседес, точно вказати не може, на місці пригоди є різні уламки (ІКС ІПНП №4504 від 21.12.2022).

21.12.2022 о 17:06 зі служби 102 надійшло телефонне повідомлення від ОСОБА_6 , жительки АДРЕСА_1 про те, що водій на автомобілі чорного кольору марки Ауді фрагмент реєстраційного номера 5300 в стані алкогольного сп`яніння слухає гучно музику, заявниця ствердила, що він працює у поліції, знімає квартиру за адресою АДРЕСА_2 , можливо попередньо потрапив у ДТП, оскільки заявниця ствердила що машина пошкоджена (ІКС ІПНП №4505 від 21.12.2022).

21.12.2022 о 17:30 начальником Самбірського РВП ГУНП полковником поліції ОСОБА_7 у відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП оголошено збір особового складу за сигналом «Навчальна тривога», за результатами якого з 69 працівників поліції, які підлягали оповіщенню, прибуло 68 - 98,5% від загальної кількості, не прибув на «Навчальну тривогу» інспектор СРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , що відображено у доповідній записці заступника начальника сектору моніторингу районного відділу поліції майора поліції ОСОБА_8 (Вх.№12140/58/12-2022 від 21.12.2022).

Актом відвідування за місцем проживання інспектора СРПП відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 (Вих. №7069/59-2022 від 21.12.2022) встановлено, що останній за місцем проживання вказаному у схемі оповіщення, а саме АДРЕСА_2 відсутній, вхідні двері зачинені, на неодноразові телефонні дзвінки на номер мобільного телефону НОМЕР_3 та месенджер WhatsApp, не відповідає.

22.12.2022 надійшов рапорт на ім`я начальника відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_10 від старшого інспектора чергового чергової частини цього ж підрозділу лейтенанта поліції ОСОБА_11 про те, що 22.12.2022 о 07:45 інспектор СРПП відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУ НП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не прибув на інструктаж та не заступив на службу згідно графіку несення служби, що підтверджується Актом Вих. №7066/59-2022 від 22.12.2022, рапортом начальника СРПП ВнП №1 Самбірського РВП капітана поліції Віяна В.Р. від 22.12.2022, стройовою запискою від 22.12.2022.

На підставі зібраних у ході проведення службового розслідування матеріалів, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що 21.12.2022 інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУ НП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , перебуваючи поза службою, допустив порушення службової дисципліни, зокрема 21.12.2022 о 16.10 год. на 78 км. +200 м. автодороги Н-13 «Львів-Самбір-Ужгород» керуючи власним автомобілем марки Ауді А6 р.н. НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху де вчинив зіткнення з зустрічним автомобілем марки Тойота Королла р.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_5 , не вжив, як водій та працівник поліції необхідних заходів щодо встановлення обставин пригоди, можливої наявності потерпілих та необхідності надання їм допомоги, про настання події не повідомив про це найближчий орган поліції, внаслідок чого спричинив механічні пошкодження та завдав матеріальних збитків. Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій - старший лейтенант ОСОБА_1 , для уникнення відповідальності залишив місце пригоди, що виразилось в порушенні ним вимог пунктів 34, 13.1, 2.10а ПДР України. В подальшому, перебуваючи на прибудинковій території в стані алкогольного сп`яніння, продовжував вчиняти порушення загальноприйнятих норм поведінки, гучно продовжував слухати музику російських виконавців, на зауваження гр. ОСОБА_6 не реагував. Крім того, з метою уникнення відповідальності пошкоджений належний транспортний засіб приховав з місця тимчасового проживання, а на оголошений начальником Самбірського РВП збір особового складу відділення поліції №1 за сигналом оповіщення «Навчальна тривога» не прибув, з метою уникнення від медичного освідування щодо встановлення стану алкогольного сп`яніння, та при відвідуванні за місцем проживання уповноваженими особами, вхідні двері не відчинив, на телефонні дзвінки не відповідав, про вагомі причини неявки керівництво не повідомив. Крім того, згідно графіку несення працівників СРПП відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП, 22.12.2022 о 08:00 до несення служби не заступив, на службу не з`явився, про своє місце перебування, причину відсутності та про перебування на лікуванні не повідомив безпосереднього керівника чи керівника підрозділу. За вчинення адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_1 складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП та скеровано для розгляду в суд.

Згідно висновку про результати службового розслідування щодо позивача, особи, які проводили службове розслідування, прийшли до переконання про вчинення ним дисциплінарного проступку, про що свідчать протоколи про адміністративні правопорушення, а також пояснення інспекторів, які склали вказані протоколи, та інших осіб.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського.

Наказом ГУНП у Львівській області від 13.01.2023 №139 «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника ВП №1 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області» до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення із служби в поліції.

Наказом ГУНП у Львівській області №28о/с від 19.01.2023 «Про особовий склад» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 звільнено відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції).

Не погоджуючись із прийнятими наказами, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач вчинив порушення службової дисципліни, про що свідчать складені відносно нього протоколи про адміністративне правопорушення, передбачені КУпАП, тому дії та рішення суб`єкта владних повноважень в процесі притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності вчинені та прийняті відповідно до законодавства України, та зокрема, з дотриманням критеріїв, передбачених ч. 2 ст. 2 КАС України.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Приписами ч.1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Положеннями ст. 18 Закону № 580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

При цьому, згідно до ст. 64 вказаного Закону зобов`язання дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, закріплено і у тексті Присяги на вірність Українському народові, яку складає особа, яка вступає на службу в поліції.

Згідно з ст. 19 Закону № 580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут) відповідно до ст. 1 якого службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

Статтею 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Відповідно до положень статті 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії (ч. 1 ст. 15 Дисциплінарного статуту).

Аналіз змісту положень Дисциплінарного статуту вказує на те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законних і підзаконних актів із питань службової діяльності, бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативно-правовими актами передбачені.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначено Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, (далі - Порядок №893) відповідно до пункту 1 Розділу ІІ якого службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з п. 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Системний аналіз зазначених норм, дає підстави для висновку, що накладенню дисциплінарного стягнення передує службове розслідування, прийняття рішення про його проведення належить до дискреційних повноважень керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Під час судового розгляду встановлено, що на підставі наказу Самбірського РВП ГУНП у Львівській області від 22.12.2022 № 248 проведено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівником відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

Метою проведення службового розслідування є перевірка і уточнення, в межах наданих повноважень відомостей, які мають значення для встановлення обставин вчинення поліцейськими дисциплінарного проступку, зняття безпідставних звинувачень або підозр.

В ході службового розслідування встановлено, що 21.12.2022 інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУ НП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , перебуваючи поза службою, допустив порушення службової дисципліни, зокрема 21.12.2022 о 16.10 год. на 78 км. +200 м. автодороги Н-13 «Львів-Самбір-Ужгород» керуючи власним автомобілем марки Ауді А6 р.н. НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху де вчинив зіткнення з зустрічним автомобілем марки Тойота Королла р.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_5 , не вжив, як водій та працівник поліції необхідних заходів щодо встановлення обставин пригоди, можливої наявності потерпілих та необхідності надання їм допомоги, про настання події не повідомив про це найближчий орган поліції, внаслідок чого спричинив механічні пошкодження та завдав матеріальних збитків. Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій - старший лейтенант ОСОБА_1 , для уникнення відповідальності залишив місце пригоди, що виразилось в порушенні ним вимог пунктів 34, 13.1, 2.10а ПДР України. В подальшому, перебуваючи на прибудинковій території в стані алкогольного сп`яніння, продовжував вчиняти порушення загальноприйнятих норм поведінки, гучно продовжував слухати музику російських виконавців, на зауваження гр. ОСОБА_6 не реагував. Крім того, з метою уникнення відповідальності пошкоджений належний транспортний засіб приховав з місця тимчасового проживання, а на оголошений начальником Самбірського РВП збір особового складу відділення поліції №1 за сигналом оповіщення «Навчальна тривога» не прибув, з метою уникнення від медичного освідування щодо встановлення стану алкогольного сп`яніння, та при відвідуванні за місцем проживання уповноваженими особами, вхідні двері не відчинив, на телефонні дзвінки не відповідав, про вагомі причини неявки керівництво не повідомив. Крім того, згідно графіку несення працівників СРПП відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП, 22.12.2022 о 08:00 до несення служби не заступив, на службу не з`явився, про своє місце перебування, причину відсутності та про перебування на лікуванні не повідомив безпосереднього керівника чи керівника підрозділу. За вчинення адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_1 складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП та скеровано для розгляду в суд.

Згідно висновку про результати службового розслідування ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, про що свідчать протоколи про адміністративні правопорушення, а також пояснення інспекторів, які склали вказані протоколи, та інших осіб.

Колегія суддів зазначає, що сам факт складання адміністративних матеріалів не є самостійною підставою для висновку про вчинення поліцейським дій, що дискредитують орган поліції та подальшу несумісність із проходженням служби.

На час проведення службового розслідування та прийняття оспорюваних наказів, а також під час судового розгляду справи ОСОБА_1 рішенням суду не визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідачем не представлено доказів такого факту.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що службове розслідування проведене ГУ НП у Львівській області за фактом порушення службової дисципліни ОСОБА_1 відбулося без об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок.

Таким чином, встановлені судом обставини та подані на їх підтвердження докази у сукупності свідчать про порушення відповідачем порядку накладення на позивача дисциплінарного стягнення та звільнення позивача зі служби в поліції., тому накази ГУ НП у Львівській області від 13.01.2023 №139 «Про застосування дисциплінарних до працівника ВП №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області» та від 19.01.2023№28о/с «Про особовий склад» є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 необхідно поновити на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області з 20.01.2023.

Відповідно до ч.1 ст.94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Згідно з п. 4 Розділу 1 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799, грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади в Національній поліції, та курсантам ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання.

Відповідно до п. 15 Розділу 1 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799, при прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду.

Пунктом 9 Розділу 1 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799, визначено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за неповний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Згідно з п. 6 Розділу 3 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Згідно з представленої довідки ГУНП у Львівській області грошове забезпечення за два останні місяці до звільнення складає разом 260639,31 грн., з них: листопад 2022 року - 13538,01 грн., грудень 2022 року - 13101,30 грн.

Середньоденна заробітна плата позивача становить 436,71 грн. (260639,31 грн : на 61 день).

Кількість днів вимушеного прогулу за період з 20.01.2023 по 22.08.2023 становить 215.

Відтак, загальна сума заробітної плати за час вимушеного прогулу за вказаний період, що підлягає виплаті на користь позивача, становить 93892,65 грн. (436,71 грн. х 215 дні), із відрахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів, які утримуються із сум доходу, нарахованого на користь фізичної особи.

За таких обставин, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу становить 93892,65 грн. 06 коп., який слід стягнути з відповідача ГУ НП у Львівській області.

Відповідно до ч.3 п.3 розділу ІІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України № 100 від 08.02.1995р., суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт.

Окрім цього, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід (п.163.1 ст.163 ПК України).

Відповідно до пп.164.1.1 п.164.1 ст.164 ПК України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Як передбачено пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок.

Відповідно до абз.5 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Крім того, утриманням податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Враховуючи те, що обов`язок щодо нарахування, утримання та сплати податку із суми доходу та відповідальність за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору покладається на юридичну особу (її філію, відділення, інший відокремлений підрозділ), колегія суддів вважає, що визначення суми податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування покладається на відповідача.

В апеляційній скарзі скаржником заявлено клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5775 грн.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому ст.134 КАС України.

За змістом п.1 ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

З наведеного слідує, що в підтвердження здійсненої правової допомоги необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування зазначених витрат.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем заявлені до відшкодування витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою, отриманою від адвокатського об`єднання «Шустер і партнери» в особі старшого партнера адвоката Задачіна О.А.

На підтвердження факту надання правової допомоги адвокатом позивача представлено:

договір про надання правової допомоги № б/н від 15.06.2023, укладений з Адвокатським об`єднанням «Шустер і партнери»;

платіжну інструкцію №@2PL701366 від 16.06.2023, відповідно до якого вартість послуг адвоката склала 5775 грн.

Отже, надані суду матеріали доводять факт надання позивачу правової допомоги Адвокатським об`єднанням «Шустер і партнери» в розмірі 5775 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким адміністративний позов слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року у справі №380/2715/23 - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 13.01.2023 №139 «Про застосування дисциплінарних до працівника ВП №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області».

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від №28о/с. від 19.01.2023 «Про особовий склад».

Поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області з 20.01.2023.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.01.2023 до 22.08.2023 включно в сумі 93 892 (дев`яносто три тисячі вісімсот дев`яносто дві) грн. 65 коп., із утриманням з цієї суми податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області та стягнення з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місцепроживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань ГУ НП у Львівській області (юридична адреса: 79007, м.Львів, пл. Генерала Григоренка, 3 ) витрати на правову допомогу в розмірі 5775 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді М. А. Пліш
Л. Я. Гудим
Повне судове рішення складено 22.08.2023