Справа № 420/13782/23
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2023-08-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ), в якому позивач просить суд:

-визнати відмову відповідача - Головного управління Пенсійного фон- ду України в Одеській області від 22 травня 2023 року №12811-12053/П-02/8-1500/23 про зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача ОСОБА_1 з 01 грудня 1996 року по 27 серпня 1999 року згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25 січня 1978 року протиправною.

-зобов`язати відповідача - Головного Управління Пенсійного Фонду України Одеській області зарахувати до страхового стажу позивача ОСОБА_1 під час проведення перерахунку раніш призначеної пенсії період роботи з 01 грудня 1996 року по 27 серпня 1999 року згідно трудової книжки серії НОМЕР_3 від 25 січня 1978 року, зокрема, роботу в якості водія підприємства RKT PETROL TRADING GMBX з 01 грудня 1996 року по 27 серпня 1999 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до пенсійного органу із заявою про зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01 грудня 1996 року по 27 серпня 1999 року згідно трудової книжки серії НОМЕР_3 від 25 січня 1978 року, зокрема, роботу в якості водія підприємства RKT PETROL TRADING GMBX з 01 грудня 1996 року по 27 серпня 1999 року, однак ГУПФУ в Одеській області було відмовлено у зарахуванні до страхового стажу вказаного періоду роботи.

Ухвалою суду від 20.06.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у строк не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження.

До суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01 грудня 1996 року по 27 серпня 1999 року у зв`язку з тим, що після запису про звільнення є відбиток печатки, але дані, що містяться в ньому, зазначені іноземною мовою.

Також відповідач зауважив, що в порушення п.2.27 Інструкції №58 у графі 4 відсутні будь-які записи про підстави для звільнення працівника.

10.07.2023 позивач подав відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимог та наполягав на їх задоволенні.

Судом встановлено наступне, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчать матеріали справи.

Згідно матеріалів пенсійної справи, позивачу було призначено пенсію за віком 18.02.2019 року.

Позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01 грудня 1996 року по 27 серпня 1999 року згідно трудової книжки серії НОМЕР_3 від 25 січня 1978 року, зокрема, роботу в якості водія підприємства RKT PETROL TRADING GMBX.

Однак ГУПФУ в Одеській області листом від 22.05.2023 було відмовлено у зарахуванні до страхового стажу вказаного періоду роботи у зв`язку з тим, що після запису про звільнення є відбиток печатки, але дані, що містяться в ньому, зазначені іноземною мовою. Для зарахування вказаного періоду роботи відповідач рекомендував позивачу надати уточнюючу довідку з нотаріально засвідченим перекладом.

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно ч.2 ст.24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Пунктом 2.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1), визначено, що до заяви про призначання пенсії додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 для призначення пенсії надаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі постанова КМУ № 637).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII), статтею 48 Кодексу законів про працю України, пунктом 1 Постанови КМУ № 637 та пунктом 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 (далі Інструкція № 58), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за № 110, визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 в період з 01 грудня 1996 року по 27 серпня 1999 року працював водієм підприємства RKT PETROL TRADING GMBX.

Пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

Зі змісту наведених норм слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто чинним законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах, а також необхідність надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відповідні відомості.

Надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 06.03.2018 по справі № 754/14898/15-а звернув увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Окрім цього, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Вказану позицію сформував Верховний Суд в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Недотримання роботодавцем вимог п.2.27 Інструкції №58 не може бути підставою для незарахування позивачу спірного періоду роботи, оскільки працівник не може нести відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудової книжки.

Крім того, проставлення печатки із текстом іноземною мовою також було вчинено роботодавцем та позивач не може нести відповідальність за їх вчинення. Вимога пенсійного органу про надання уточнюючої довідки з нотаріально засвідченим перекладом в даному випадку є покладенням надмірного тягаря на колишнього працівника підтриємства, а тому суд вважає такі дії відповідача неправомірними.

З огляду на викладене, суд вважає, що спірні періоди роботи мають бути зарахованими до страхового стажу позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи задоволення позову, судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивачем вищезазначених документів до суду надано не було.

Таким чином, станом на час прийняття рішення по справі позивачем не надано копії договору про надання правової допомоги №178ам від 09.06.2023 року, що є умовою відповідно до вимог ч. 3 ст. 134 КАС України для вирішення питання щодо розподілу судових витрат на надання правничої допомоги.

Відповідно на час розгляду справи у суду також відсутні підстави для розподілу судових витрат у частині витрат на правничу допомогу адвоката.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01 грудня 1996 року по 27 серпня 1999 року згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 .

Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01 грудня 1996 року по 27 серпня 1999 року згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя О.О. Хурса