Справа № 420/8262/23
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8262/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

справу розглянути у порядку письмового провадження;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та скасувати рішення від 29.11.2022 року щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні періоду роботи з 01.11.1994 року по 30.06.2001 року як таких, що дають право на пенсію на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 01.11.1994 року по 30.06.2001 року року як таких, що дають право на пенсію на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та призначити пенсію починаючи з 29.11.2022 року;

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача 1073,60 грн. у відшкодування судових витрат (сплати судового збору).

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа № 420/8262/23 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 19.04.2023 року позовну заяву залишено без руху з підстав необхідності надання суду копії заяви ОСОБА_1 про призначення йому пенсії на пільгових умовах з додатками; встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 7 днів з дня вручення копії ухвали.

27.04.2023 року представник позивача подав суду заяву, в якій зазначив, що заява про призначення пенсії на пільгових умовах у позивача відсутня, однак ця заява міститься у відповідача, тому має бути витребвана судом.

Ухвалою суду від 28.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно ст. 262 КАС України, витребувано від Головного управління ПФУ в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 1994 року по 2001 рік позивач працював на посаді машиніста скрепера у закритому акціонерному товаристві «Одесацемент», що відноситься до роботи зі шкідливими умовами праці за Списком № 2.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах та надав необхідні документи, однак за результатами розгляду заяви відповідач 29.11.2022 року прийняв рішення про відмову у зарахуванні стажу з 01.11.1994 року по 30.06.2001 рік як такого, що дає право на пенсію на пільгових умовах, оскільки відсутні дані про проведення та результати атестації робочих місць.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог Головним управління ПФУ в Одеській області надано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачу правомірно не було зараховано до пільгового стажу період роботи з 01.11.1994 року по 30.06.2001 рік, оскільки відомостей про проведення атестації робочих місць не надано.

Також представник відповідача звертала увагу, що призначення пенсії за віком на пільгових умовах в даному випадку можливе за умови наявності атестації робочих місць, страхового стажу не менше 30 років та досягнення позивачем пенсійного віку - 55 років.

Додатково вказувалося, що з 01.04.2021 року під час розгляду документів для призначення пенсії та прийняття рішення за результатами цього розгляду органами Пенсійного фонду України застосовується принцип екстериторіальності.

Крім того, представник ГУ ПФУ в Одеській області зазначила, що стягнення судових витрат призведе до нецільового використання коштів Пенсійного фонду України, тому просила в цій частині відмовити також.

08.05.2023 року відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 28.04.2023 року надані копії матеріалів пенсійної справи позивача.

Інших процесуальних заяв по суті спору, які визначені статтею 159 КАС України, від сторін до суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

20 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про підтвердження стажу роботи на пільгових умовах за Списком №2 та призначення пенсії на пільгових умовах, надавши копії документів для цього.

Рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області від 29 листопада 2022 року (протокол № 11-2) відмовлено ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 01.11.1994 по 30.06.2001 на посаді машиніста скрепера у закритому акціонерному товаристві «Одесацемент» відповідно до Списку № 2 у зв`язку із відсутністю відомостей про проведення атестації робочого місця (а.с. 28).

Не погоджуючись із таким рішенням, вважаючи, що пенсійним органом у даному випадку порушено соціальні гарантії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюються Законами України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-ХІІ) та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Закон № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною 5 статті 45 Закону № 1058-IV, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Аналогічні норми містить Закон №1788-ХІІ, стаття 13 якого визначає порядок призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України №1788-ХІІ, на пільгових умовах право на пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 22 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Стаття 62 цього Закону встановлює, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Згідно пункту 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Тобто, вказана норма перекликається із положеннями статті 62 Закону №1788-ХІІ, яка також передбачає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пункт 3 Порядку № 637 передбачає, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пункт 20 Порядку № 637 визначає, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджений Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема, пунктом 2010100а-14183 розділу І «Гірничі роботи» передбачена робота з шкідливими та важкими умовами праці - «машиніст скрепер».

Суд враховує, що віднесення посади, на якій працював позивач до переліку робіт, з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці сторонами не оспорюється.

Як свідчать матеріали справи, позивач під час звернення із заявою про підтвердження стажу роботи надав трудову книжку та документи, які підтверджують стаж роботи на посадах, передбачених Списком № 2.

Так, трудова книжка ОСОБА_1 у спірний період містить записи, що підтверджують роботу позивача на посадах із шкідливими та важкими умовами праці, а саме:

- запис № 12, 13 вiд 01.11.1994 переведений машиністом скрепера 5 розряду кар`єру вапняку, за результатами атестації підтверджено право на пільгову пенсію згідно Списку № 2, 2010100а-14183 (наказ № 129-к від 31.10.1994 року, № 50 від 15.02.1993 року);

- запис № 14 від 12.10.1995 року Одеський міжколгоспний цементний завод перейменовано в ЗАТ «Одесацемент».

- запис № 15 від 30.06.2001 року звільнений в порядку переведення в ЗАТ «Цемент» (а.с. 22, 23).

Характер роботи позивача на посадах зі шкідливими та важкими умовами праці також підтверджується:

- копією висновку державної експертизи умов праці № 05/10-387 від 30.05.2003 року (а.с. 54-57);

- копією наказу № 107 від 31.05.2002 року (а.с. 58);

- копією наказу № 119 від 29.50.2007 року (а.с. 59,60).

Оскільки, вищенаведеними записами трудової книжки ОСОБА_1 підтверджується пільговий характер роботи позивача на посаді, що передбачена Списком №2, суд доходить висновку, що відмова відповідача у зарахуванні спірного періоду до пільгового стажу позивача є протиправною.

Додатково суд звертає увагу, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Таким чином, сам факт відсутності проведення атестації робочих місць чи проведення її поза встановленими строками не є підставою для відмови особі у зарахуванні стажу роботи до пільгового, який гарантує отримання пенсійної виплати відповідно статті 114 Закону № 1058-IV.

Відповідно до п.п.2 п.2 ст.114 розділу XIV-1 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року. За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що у даному випадку незарахування ОСОБА_1 періоду роботи з 01.11.1994 року по 30.06.2001 року до пільгового стажу є протиправним, тому наявні підстави для зобов`язання відповідача врахувати спірний період роботи до вказаного пільгового стажу.

Стосовно позовних вимог позивача щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з пунктом 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно із абзацами другим, третім, четвертим пункту 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Згідно з пунктом 4.7 розділу IV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

Відповідно до абзацу першого пункту 4.10 розділу IV Порядку № 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Отже, за встановленим порядком при надходженні заяви про призначення, перерахунок чи поновлення виплати пенсії, її розгляд здійснюється за принципом екстериторіальності територіалим органом ПФУ.

Суд зазначає, що на виконання ухвали суду від 28 квітня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було надано належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , з яких вбачається, що заяву про призначення пенсії позивачем не було подано, оскільки така заява відсутня у наданих матеріалах.

Судом встановлено, що така заява дійсно не подавалася позивачем.

Таким чином, враховуючи відсутність заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах суд приходить висновку, що у даному випадку позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області призначити пенсію є необґрунтованими з тих підстав, що відповідної заяви позивачем подано не було, а пенсійний орган не наділений повноваженнями самостійно ініціювати питання щодо призначення пенсії, без відповідної заяви встановленої форми.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, за наявного правового регулювання та встановлених обставин суд робить висновок, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (а.с. 9), який з урахуванням вимог статті 139 КАС України підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, оскільки його вимоги охоплюються поняттям однієї вимоги немайнового характеру.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 29.11.2022 року «Про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи» щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні періоду роботи з 01.11.1994 року по 30.06.2001 року як такого, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (протокол №11-2).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 01.11.1994 року по 30.06.2001 року як такого, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із прийняттям відповідного рішення за його заявою від 20.10.2022 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України (; адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073(одна тисяча сімдесят три)грн. 60коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян