Справа № 520/17767/23
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

23.08.2023 р. справа №520/17767/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку ст. 263 КАС України справу за позовом

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник)
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - відповідач, владний суб`єкт, орган публічної адміністрації)
провизнання бездіяльності протиправною та спонукання до перерахунку пенсії, -

встановив:

Позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправними дій Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо застосування усередненого показника середньої заробітної плати за 2023 рік у розмірі 5196,92 грн; 2) зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області зробити обчислення пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру усередненого показника середньої заробітної плати за 2020 - 2022 роки, який становить 12236,71 грн; 3) зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити донарахування та виплату недораховані суми пенсії за період з 01.03.2023 до 30.06.2023.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що унаслідок вчинення органом публічної адміністрації протиправного управлінського волевиявлення не отримує пенсію у належному розмірі.

Відповідач із поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову, зазначив, що громадянин з 06.08.2009р. отримує пенсію за віком у порядку Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Наголошував, що згідно з абз.27 п.19 Закону України від 03.10.2017р. №2148-VIII з 01.10.2017р. пенсії, призначені до набрання чинності нормами Закону України від 03.10.2017р. №2148-VIII, підлягають перерахунку із застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як показник за 2014-2016р.р. із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%, тобто з усередненого показника заробітної плати - 3.764,40грн. Стверджував, що з урахуванням норм Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (затверджений постановою КМУ від 20.02.2019р. №124; далі за текстом - Порядок №124), п.2 постанови КМУ від 01.04.2020р. №251, постанови КМУ від 22.02.2021р. №127, постанови КМУ від 16.02.2022р. №118 з 01.03.2022р. при розрахунку заробітної плати для обчислення пенсій, первинно призначених до 01.01.2019р., застосовується показник середньої заробітної плати, визначений як добуток показника середньої заробітної плати за 2014-2016р.р. та коефіцієнтів - "1,17", "1,11", "1,11", 1,14" незалежно від року виходу на пенсію. Наполягав, що з 01.03.2023р. перерахунок пенсії (обчислення нового розміру) заявника був проведений з урахуванням як згаданих вище коефіцієнтів, так і коефіцієнту підвищення за постановою КМУ від 24.02.2023р. №168 - "1,197". Зазначав про правильність обчислення розміру пенсії заявника з 01.03.2023р.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 06.08.2009р. перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області як отримувач пенсії за віком.

Станом на 01.03.2023р. суб"єктом владних повноважень було проведено перерахунок пенсії заявника із використанням показників: середньомісячного заробітку - "5.196,92грн. (індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії - "0,70181 * середній показник заробітної плати за 2014-2016р.р. - "3.764,40грн." * коефіцієнт індексації за 2019р. - "1,17" * коефіцієнт індексації за 2020р. - "1,11" * коефіцієнт індексації за 2021р. - "1,11" * коефіцієнт індексації за 2022р. - "1,14" * коефіцієнт індексації за 2023р. - "1,197"); коефіцієнту стажу - "0,30417" (365 міс.). Обчислений розмір пенсії за віком склав - 1.580,75грн. (5.196,92грн. * 0,30417) і був збільшений на: 512,25грн. як доплати до прожиткового мінімуму у - 2.093,00грн.) + 79,04грн. доплати за понаднормовий стаж (1.580,75грн. * 5%) + 170,82грн. як додаткова пенсія особам, віднесеним до 2 категорії ліквідаторів наслідків аварії на Чорнобильській АЕС + 177.14грн. як доплата особам, яким не виповнилось 70 років. Загалом підсумок пенсії до виплати склав - 2.520,00грн.

У травні 2023 р. заявник звернувся до відповідача щодо перерахунку пенсії з використанням показника середньої заробітної плати за 2020 - 2022 роки - 12.236,71 грн.

За зверненням заявника Управлінням було вчинено відмову, оформлену листом від 24.05.2023р. та умотивовану перерахунком пенсії заявника з 01.03.2023 р. в автоматизованому режимі у порядку п.4 постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески - 5196,92 коп. (0,70181 (індивідуальний показник для обчислення пенсії ) * 3764,40 (середній показник за 2014, 2015, 2016 роки) * 1,17 (коефіцієнт індексації в 2019 році) * 1,11 (коефіцієнт індексації в 2001 році) * 1,11 (коефіцієнт індексації в 2021 році) * 1,14 (показник індексації в 2022 році) * 1,197 (коефіцієнт індексації в 2023 році).

Розмір обчисленої Управлінням пенсії заявника з 01.03.2023р. становить: основний розмір пенсії (5196,92*0,30417) - 1580,75 грн; доплата до прожиткового мінімуму - 512,25 грн; доплата за понаднормативний стаж 5 років - 79,04 грн; додаткова пенсія ліквідаторам аварії на ЧАЕС ІІ категорії - 170,82 грн; всього до виплати: 2.520,00грн.

Стверджуючи про протиправність дій суб`єкта владних повноважень з приводу незастосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2020, 2021 та 2022 роки - 12.236,71 грн., заявник звернувся до суду з даним позовом.

Отже, спір склався не з приводу індексації пенсії заявника станом на 01.03.2023р. як такої, а виключно з приводу незастосування суб"єктом владних повноважень під час обчислення розміру пенсії за процедурою індексації з 01.03.2023р. саме з показника середньої заробітної плати за 2020 - 2022 роки - 12.236,71 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Частина 2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004р. таким законом є, насамперед, Закон України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону Українивід 05.11.1991р. №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення".

Отже, оскільки і Закон України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і Закон України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" регулюють одні і ті ж правовідносини, то пріоритет у застосуванні мають норми Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як однопредметного та рівносильного акту права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням дії норм Закону України від 23.02.2006р. №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Згідно з ст.2 Закону України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За змістом ст.27 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсії за віком визначається залежно від середньомісячного заробітку та коефіцієнту страхового стажу, тобто параметрів, арифметичне значення яких обчислюється за нормами ст.ст.24, 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, у розумінні ч.1 ст.24 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Отже, з 01.01.2004р. обов`язковими кваліфікуючими умовами для включення періоду трудової діяльності громадянина до страхового стажу є одночасна сукупність таких обставин як: 1) провадження діяльності, котра є об`єктом загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; 2) реальність щомісячної оплати страхових внесків (тобто єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною ч.2 ст.24 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності нормами Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" правила обчислення стажу роботи громадянина у цілях пенсійного забезпечення визначались, зокрема, ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ч.1 якої містила положення про те, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При цьому, ч.3 ст.56 Закону України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" окреслювались спеціальні випадки включення до стажу роботи періодів іншої діяльності громадянина.

За приписами ст.62 Закону України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, до 31.12.2003р. страховий стаж громадянина має складатись виключно з проміжків часу ведення трудової діяльності або часу належності до кола осіб, спеціально окреслених ч.3 ст.56 Закону України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення", підтверджених записами у трудовій книжці або іншими об`єктивними даними за Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (затверджений постановою КМУ від 12.08.1993р. №637; далі за текстом - Порядок №637).

Відповідно до ч.1 статті 40 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з п. 4-3 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017р. №2148-VIII пенсії, призначенні до набрання чинності Законом України від 03.10.2017р. №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Частиною 2 ст.40 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Згідно з ч.2 ст.42 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Таким чином, за змістом ч.2 ст.42 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" під час індексації пенсії підлягає застосуванню не "новий" показник (усереднений) середньої заробітної плати за три календарних роки до року індексації, а той показник (усереднений) середньої заробітної плати за три календарних роки до року призначення пенсії, який вже був використаний раніше при обчисленні розміру пенсії, збільшений на коефіцієнт у 50% показника зростання споживчих цін за попередній рік та збільшений на коефіцієнт у 50% показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Тому суд доходить до переконання про те, що положення ч.2 ст.40 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" знаходяться у кореспонденції до положень ч.2 ст.42 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і не створюють жодних умов для інакшого тлумачення цього правила.

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення", та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону.

Таким чином, відповідно до ч.4 ст.42 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено відмінну від ч.2 ст.42 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" процедуру індексації пенсій, котра підлягає застосуванню у правовідносинах за участю працюючого пенсіонера.

На подальший розвиток ч.2 ст.42 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Урядом України було прийнято постанову КМУ від 20.02.2019р. №124 про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (затверджений постановою КМУ від 20.02.2019р. №124; далі за текстом - Порядок №124), а також постанови КМУ від 01.04.2020р. №251, постанови КМУ від 22.02.2021р. №127, постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, постанови КМУ від 24.02.2023р. №168.

Згідно з п.3 Порядку №124 перерахунку підлягають пенсії, призначені за зверненнями, які надійшли: по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, крім тих, які на дату проведення перерахунку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на умовах, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону (за зверненнями, які надійшли з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок); в період з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок, до дати, з якої проводиться перерахунок, обчислені відповідно до статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Звідси слідує, що за приписами Порядку №124 юридичне значення має календарна дата надходження звернення громадянина саме з приводу призначення пенсії, а не календарна дата надходження звернення громадянина з приводу проведення індексації пенсії у порядку ч.2 ст.42 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п.5 Порядку №124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку. Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Як то указано у п.7 Порядку №124 збільшений відповідно до цього Порядку показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, застосовується: під час проведення наступних перерахунків пенсій, переведення з одного виду пенсії на інший (крім умов, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону); під час обчислення пенсії відповідно до статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі відшкодування фактичних збитків.

У силу правових висновків постанови Верховного Суду від 18.11.2020р. по справі №522/1916/17 та постанови Верховного Суду від 21.10.2021р. по справі №2-а-2430/11 за змістом частини другої статті 40 та частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV передбачений у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії (Зп = Зс х (Ск: К)) показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (Зс), який використовується при призначенні пенсії, є величиною незмінною і не підлягає коригуванню при перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення.

Тому, під час здійснення такого перерахунку, у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії можуть змінюватися лише показники суми коефіцієнтів заробітної плати за кожний місяць (Ск) та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати застрахованої особи (К). Отже, перерахунок пенсії на підставі частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, та розраховується за формулою, наведеною в частині другій статті 40 цього Закону. При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Норми Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (затверджений постановою КМУ від 20.02.2019р. №124), постанови КМУ від 01.04.2020р. №251, постанови КМУ від 22.02.2021р. №127, постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, постанови КМУ від 24.02.2023р. №168 цього правила не змінюють.

Зміст наведених норм права виключає існування підстав для задоволення вимог позову за епізодом зобов`язання суб"єкта владних повноважень провести обчислення пенсії заявника з 01.03.2023р. за процедурою індексації, виходячи з розміру усередненого показника середньої заробітної плати за 2020 - 2022 роки - 12.444,64 грн.

Продовжуючи розгляд справи, суд відзначає, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Визначаючись з приводу реально вчиненого суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах управлінського волевиявлення, суд зазначає, що за загальним правилом з огляду на положення п.18 ч.1 ст.19, п.19 ч.1 ст.4 КАС України, п.1 ч.2 ст.24, п.2 ч.2 ст.24, ч.3 ч.2 ст.24 Митного кодексу України під рішенням суб`єкта владних повноважень слід розуміти - письмовий акт, під дією суб`єкта владних повноважень слід розуміти - вчинок з приводу реалізації управлінського повноваження, під бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти - ухилення від виконання обов`язку, під відмовою суб`єкта владних повноважень слід розуміти оформлене офіційним письмовим документом - листом відхилення прохання/звернення приватної особи.

У спірних правовідносинах суб"єктом владних повноважень було реалізовано управлінську функцію в частині обчислення пенсії заявника з 01.03.2023р. за визначеним законом порядком (тобто було вчинено дію), а за додатковим зверненням заявника з приводу перерахунку пенсії з 01.03.2023р. саме із використанням показника середньої заробітної плати за 2020 - 2022 роки - 12.236,71 грн. суб"єктом владних повноважень було реалізовано управлінську функцію у формі відмови, втіленої у листі ГУ ПФУ в Харківській області від 24.05.2023р.

Реально вчинене у спірних правовідносинах управлінське волевиявлення суб`єкта владних повноважень з приводу перерахунку пенсії заявника за власною ініціативою з 01.03.2023р. у порядку постанови КМУ від 24.02.2023р. №168 із використанням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у - 5.196,92грн. приписам ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не суперечить.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить до переконання про те, що у спірних правовідносинах суб"єкт владних повноважень забезпечив дотримання ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, позаяк обставини фактичної дійсності установив із достатньою повнотою, оцінив правильно, норму законодавчого акту обрав належну, зміст цієї норми витлумачив вірно і дійшов до юридичного спроможного та документально обгрунтованого судження про наявність правових підстав для використання розміру усередненого показника середньої заробітної плати за 2020 - 2022 р.р. - 12.236,71грн. виключно у випадку надходження у 2023р. звернення громадянина про призначення пенсії вперше та відсутність правових підстав для використання розміру усередненого показника середньої заробітної плати за 2020 - 2022 р.р. - 12.236,71грн. у цілях індексації пенсії заявника станом на 01.03.2023р.

Відтак, слід дійти до висновку про відсутність у спірних правовідносинах події вчинення суб`єктом владних повноважень відносно заявника протиправного управлінського волевиявлення з приводу відмови у здійсненні вказаного перерахунку пенсії з 01.03.2023р.

З огляду на викладені вище міркування вимоги позову підлягають залишенню без задоволення.

При розв`язанні спору, суд зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії); вичерпно реалізував існуючі правові механізми з`ясування об`єктивної істини; надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору; дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору; із достатньою поза розумним сумнівом повнотою виклав власні мотиви тлумачення змісту належних норм права, оцінки фактичних обставин спору та аргументів сторін.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Сліденко