Справа № 580/1654/23
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2023-08-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1654/23 Головуючий у 1 інстанції: Бабич А.М.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Ключковича В.Ю.

Кузьмишиної О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у сумі 82 332,11 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023 року відмовлено повністю у задоволенні клопотання (вх. від 17.04.2023) ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у сумі 82 332,11 грн.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, просить: у разі визнання обгрунтованими заперечення апелянта на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 - скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.05.2023 та залишити позовну заяву без розгляду; у разі визнання необгрунтованими заперечення апелянта на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 - змінити рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.05.2023 в частині стягнення з ОСОБА_1 витрат на речове забезпечення; відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 витрат на речове забезпечення відповідно до довідки №7 від 01.02.2023 в сумі 45347,61 грн.; в решті рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.05.2023 залишити без змін.

Зокрема, апелянт вказує, що Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» пропустив місячний строк звернення до суду з даним позовом. Також, апелянт зазначає, що речі, які вказані в довідці №7 від 01.02.2023, ОСОБА_1 повернула позивачеві, а тому, їх вартість в сумі 45 347,61 грн. не підлягає стягненню з відповідача.

19 червня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_1 - Осадчого Олега Васильовича надійшла заява про приєднання до матеріалів апеляційної скарги відповіді на адвокатський запит.

17 липня 2023 року до суду апеляційної інстанції від позивача - Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

18 липня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_1 - Осадчого Олега Васильовича надійшли письмові пояснення щодо відзиву позивача на апеляційну скаргу.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно з витягом з наказу Національного університету «Одеська морська академія» від 26 серпня 2022 року № 5136, ОСОБА_1 зарахована на навчання до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» на 1-й курс за денною формою навчання на 2022-2023 навчальний рік.

Витягом із наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (по стройовій частині) від 26 серпня 2022 року № 235 підтверджується, що ОСОБА_1 присвоєний особистий номер № .

Між Інститутом Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» та ОСОБА_1 укладено Контракт від 26 серпня 2022 року про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - Контракт).

Пунктом 1 Контракту визначено обов`язки ОСОБА_1 , серед яких, обов`язок відшкодувати Міністерству оборони України в особі відповідача витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якому проходить військову службу (навчання), у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладів вищої освіти, визначених ч. 10 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно підп. 3.3 п. 3 Контракту, курсант у разі його дострокового розірвання з підстав, визначених ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п.1 цього Контракту, зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у строк протягом 30 (тридцяти) календарних днів, перебіг якого починається з наступного дня за днем, з якого колишній курсант виключений зі списків особового складу Інституту ВМС НУ «ОМА».

У п. 9 Контракту міститься відмітка, що чинність Контракту припинено 31.01.2023 у зв`язку з систематичним не виконанням умов контракту згідно з наказом ректора НУ «ОМА» від 30.01.2023 №192, наказом начальника ІВМС НУ «ОМА» від 01.02.2023 № 32.

Наказом Національного університету «Одеська морська академія» від 30 січня 2023 року №192 ОСОБА_1 відраховано через небажання продовжувати навчання.

Витягом із наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (по стройовій частині) від 01 лютого 2023 року № 32 підтверджується, що ОСОБА_1 з 01.02.2023 виключено із списків особового складу інституту та всіх видів забезпечення (а з продовольчого забезпечення за Каталогом продуктів харчування з 02.02.2023). Оголошено суму відшкодування за час навчання у відповідача у розмірі 82332,11 грн (грошове забезпечення 4592,14 грн, продовольче забезпечення 20460,84 грн, речове забезпечення 45347,61, забезпечення тимчасового розміщення (проживання) за час навчання 11688,38 грн., медичне забезпечення (санаторно-курортним лікуванням не забезпечувалась) 243,40 грн. Зобов`язано внести суму до книги обліку нестач і надати їй строк 30 календарних днів для добровільного відшкодування витрат, які пов`язані з навчанням.

ОСОБА_1 вручено Повідомлення від 01 лютого 2023 року, в якому позивач повідомив їй про необхідність відшкодування витрат за час навчання в Інституті та попередив, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат протягом 30 днів з дня підписання цього повідомлення стягнення зазначених сум буде здійснено у судовому порядку. ОСОБА_1 відмовилася відшкодовувати вказану вище суму у добровільному порядку, про що свідчить її особистий підпис. Добровільно вказані кошти не сплатила.

Відповідно до довідки-розрахунку про вартість виплаченого грошового забезпечення, що підлягає відшкодуванню, за період навчання з вересня 2022 року до лютого 2023 року, виплачене грошове забезпечення становить 4592,14 грн.

Згідно довідки-розрахунку №299 використання коштів на харчування за час навчання у Інституті Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», розмір використаних коштів на харчування за період саме з 26.08.2022 до 01.02.2023 складає без ПДВ 17050,70 грн., ПДВ (20%) 3410,14 грн., разом з ПДВ 20460,84 грн.

Довідкою начальника медичної служби-начальника медичного пункту Інституту ВМС НУ «ОМА» майора м/с Олесі Цвєткової підтверджується, що за період навчання відповідачки у позивача, а саме: 26.08.2022-01.02.2023 на її медичне забезпечення витрачено 243,40 грн.

Відповідно до довідки-розрахунку від 01 лютого 2023 року № 7 начальника речової служби Інституту ВМС НУ «ОМА» майора Р. Поливоди, речове забезпечення ОСОБА_1 становить 45 347,61 грн.

Згідно з довідкою-розрахунком від 01.02.2023 № 7 використання коштів з тимчасового розміщення (проживання) за час навчання у Інституті Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», за період з 26.08.2022 по 01.02.2023 сума забезпечення ОСОБА_1 з тимчасового розміщення (проживання) за час навчання становить без ПДВ - 9 740,32 грн., ПДВ (20%) 1948,06 грн., разом з ПДВ - 11688,38 грн.

Позивач, з метою стягнення витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі, звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Згідно з пунктом 3 частини 1, частиною 3 статті 24 даного Закону № 2232-XII, початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Частиною 1 статті 25 Закону № 2232-XII передбачено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.

Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.

За приписами ч. 3 ст. 25 Закону № 2232-XII, зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

У відповідності до ч. 5 ст. 25 Закону № 2232-XII, з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону.

Згідно ч. 8 ст. 25 Закону № 2232-XII, курсантам, які не мали військового звання до зарахування до вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, присвоюється військове звання рядового складу. За військовослужбовцями та військовозобов`язаними зберігаються військові звання, які вони отримали під час проходження військової служби.

Відповідно до частини 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі - Порядок № 964),

Згідно пункту 1 даного Порядку, цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти.

Пунктами 3, 4 Порядку № 964 визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

На виконання пункту 3 вищевказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат).

У відповідності до п. 1.2 Порядку розрахунку витрат, зобов`язання про добровільне відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням, зазначається в контракті під час його укладання.

Пунктом 2.1 Порядку розрахунку витрат передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Положеннями пункту 2.1.1 Порядку розрахунку витрат закріплено, що витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Згідно пункту 2.1.2 Порядку розрахунку витрат, витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.

Пунктом 2.1.3 Порядку розрахунок витрат закріплено, що витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами.

У відповідності до пункту 2.1.4 Порядку розрахунок витрат, витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Нормами пункту 2.1.5 Порядку розрахунку витрат встановлено, що витрати на перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад визначаються виходячи з фактичних витрат, пов`язаних з оплатою транспортних послуг (вартість квитків, зборів та платежів, постільної білизни тощо).

Пунктом 2.1.6 Порядку визначено, що до розрахунку витрат до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Як вбачається з матеріалів справи, між Інститутом Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» та ОСОБА_1 укладено Контракт від 26 серпня 2022 року про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (а.с. 27-29).

Підпунктом 3.3 пункту 3 даного Контракту передбачено, що курсант у разі його дострокового розірвання з підстав, визначених ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п.1 цього Контракту, зобов`язаний відшкодувати витрати пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у строк протягом 30 (тридцяти) календарних днів, перебіг якого починається з наступного дня за днем, з якого колишній курсант виключений зі списків особового складу Інституту ВМС НУ «ОМА».

Згідно наказу Національного університету «Одеська морська академія» від 30 січня 2023 року №192, ОСОБА_1 відраховано через небажання продовжувати навчання (а.с. 30)

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, в разі дострокового розірвання контракту на курсантів Законом № 2232-XII покладено обов`язок щодо відшкодування витрат, пов`язаних з їх утриманням. Такий обов`язок на ОСОБА_3 покладено й умовами Контракту з позивачем.

Із Витягу із наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (по стройовій частині) від 01 лютого 2023 року №32 вбачається, що ОСОБА_1 з 01.02.2023 виключено із списків особового складу інституту та всіх видів забезпечення (а з продовольчого забезпечення за Каталогом продуктів харчування з 02.02.2023).

При цьому, у даному Витягу із наказу від 01.02.2023 №32 оголошено суму відшкодування за час навчання у відповідача у розмірі 82 332,11 грн. (грошове забезпечення 4592,14 грн., продовольче забезпечення 20460,84 грн, речове забезпечення 45347,61 грн., забезпечення тимчасового розміщення (проживання) за час навчання 11688,38 грн., медичне забезпечення (санаторно-курортним лікуванням не забезпечувалась) 243,40 грн.

Колегія суддів зазначає, що дані витрати підтверджуються відповідними довідками-розрахунками, що містяться в матеріалах справи (а.с. 34-38).

Як вбачається з апеляційної скарги, відповідач не згодна із стягненням з неї витрат на речове забезпечення у розмірі 45 347,61 грн., щодо стягнення інших витрат заперечення відсутні.

Відповідно до довідки-розрахунку від 01 лютого 2023 року № 7 начальника речової служби Інституту ВМС НУ «ОМА» майора Р. Поливоди, речове забезпечення ОСОБА_1 становить 45 347,61 грн. (а.с. 36).

Разом з тим, апелянт зазначає, що речі, які вказані в даній довідці №7 від 01.02.2023, ОСОБА_1 повернула позивачеві, а тому, їх вартість в сумі 45 347,61 грн. не підлягає стягненню з відповідача.

З даного приводу, слід зазначити наступне.

Як вбачається з Повідомлення від 01 лютого 2023 року, Інститутом Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» повідомлено відповідача про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням у закладі вищої освіти у загальному розмірі 82 332,11 грн., серед яких вказано витрати на речове забезепечення у розмірі 45 347,61 грн. (а.с. 33).

Із даним Повідомленням від 01 лютого 2023 року ОСОБА_1 була ознайомлена під підпис, при цьому, вказала, що із зазначеною сумою до відшкодування за час навчання в Інституті згодна, однак, не згодна її відшкодовувати.

Отже, ОСОБА_1 у Повідомленням від 01 лютого 2023 року особисто вказала, що згодна з сумою відшкодування, в тому числі, з сумою витрат на речове забезпечення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на приписи пункту 5 Порядку №964, відповідно до вимог якого, курсантами жіночої статі витрати відшкодовуються у повному розмірі за весь період навчання.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням в Інституті Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» в повному обсязі.

Посилання апелянта на те, що речі, які вказані в даній довідці №7 від 01.02.2023, ОСОБА_1 повернула позивачеві, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки, у Порядку № 964 відсутні норми, які б передбачали необхідність повернення курсантами речового майна, а також, відсутні норми, які б закріплювали право на зменшення суми відшкодування, у випадку такого повернення.

Щодо доводів апелента про пропуск Інститутом Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» строку звернення до суду з даним позовом, слід зазначити наступне.

Згідно частини 4 статті 5 КАС України, суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, приписами частини 2 статті 122 КАС України встановлено різні строки звернення до адміністративного суду для суб`єктів владних повноважень та для інших осіб.

Абзацом 2 частини 2 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Предметом даного позову є стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі у сумі 82 332,11 грн.

Згідно пункту 7 Порядку №964, у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.12.2018 у справі №804/285/16 наголосила на тому, що спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема, й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби.

Отже, до спорів про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі підлягають застосуванню приписи частини 5 статті 122 КАС України, тобто, у даному випадку, підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду.

Як було вищезазначено, підпунктом 3.3 пункту 3 Контракту покладено на курсанта обов`язок, у його дострокового розірвання Контратку з підстав, визначених ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 1 цього Контракту, відшкодувати витрати пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у строк протягом 30 (тридцяти) календарних днів, перебіг якого починається з наступного дня за днем, з якого колишній курсант виключений зі списків особового складу Інституту ВМС НУ «ОМА».

Відповідно до Витягу із наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (по стройовій частині) від 01 лютого 2023 року № 32, відповідача з 01.02.2023 виключено із списків особового складу інституту та всіх видів забезпечення (а з продовольчого забезпечення за Каталогом продуктів харчування з 02.02.2023).

Також, у даному Витягу із наказу вказано, що ОСОБА_1 надано строк 30 календарних днів для добровільного відшкодування витрат, які пов`язані з навчанням.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що право на звернення суб`єкта владних повноважень до суду із цим позовом про стягнення грошових коштів могло були реалізоване лише після закінчення тридцятиденного строку для добровільного відшкодування витрат на навчання відповідача.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, що викладена у постанові від 23 березня 2023 року у справі №420/24331/21.

Матеріали справи свідчать, що адміністративний позов Інститутом Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» подано через систему «Електронний суд» 03 березня 2023 року та зареєстровано Черкаським окружним адміністративним судом 06 березня 2023 року.

Водночас, ОСОБА_1 не надано суду доказів, що станом на 06 березня 2023 року нею відшкодовано відповідачу витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у сумі 82332,11 грн.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апелянта про пропуск позивачем строку звернення до суд з позовом.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Національного університету «Одеська морська академія» та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Ключкович В.Ю.

Кузьмишина О.М.