Справа № 713/2245/23
Суддя: КИБИЧ І. А.
Дата ухвалення: 2023-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/2245/23
Провадження №2-а/713/24/23
РІШЕННЯ

іменем України

22.08.2023 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді Кибича І.А., з участю секретаря судових засідань Андрюк О.Д., з участю представника позивачки Ковалюка М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Чернівецькій області, інспектора СРПП ВП №2 ГУНП у Чернівецькій області Угринчука Т.В. про визнання незаконної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення до відповідачів інспектора СРПП ВП №2 ГУНП у Чернівецькій області Угринчука Т.В., ГУНП в Чернівецькій області.

У позові вказувала, що відповідно до оскаржуваної постанови її визнано винуватою в тому, шо 17.07.2023 року о 12.48 год у с.Ошихліби, вул. Незалежності, 11, керувала транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП. Оскаржувана постанова є неправомірною та підлягає скасуванню виходячи оскільки ч.3 ст.121 КУпАП не передбачене інкриміноване їй адміністративне правопорушення. Під дію ч.3 ст. 121 КУпАП підпадають дії водія пов`язані з керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Її автомобіль не підлягає обов`язковому технічному контролю. Таким чином, не вчиняла правопорушення передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП. Згідно з п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Поліцейським було зупинено її безпідставно, матеріали справи не містять доказів порушення нею ПДР України до моменту зупинки. У оскаржуваній постанові не розбірливо зазначено технічний засіб на який здійснювалася відеофіксація та відсутні відомості на підставі яких поліцейський прийшов до висновку, що нею вчинено адміністративне правопорушення.

Поліцейським при винесенні постанови не роз`яснено зміст ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, зокрема щодо права давати пояснення, подавати докази, можливості при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, чим грубо порушив її конституційне право на захист. Порушена процедура розгляду справи. Протокол про адміністративне правопорушення не складався, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови, адже поліцейський діяв не в спосіб визначений чинним законодавством.

Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. зафіксоване не в автоматичному режимі (серія БАД №131338) від 17.07.2023 року і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В судове засідання позивачка не з`явилась, просила справу розглядати у її відсутність.

В судовому засіданні представник позивачки Ковалюк М.Г. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

В судове засідання представник ГУНП в Чернівецькій області не з`явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від представника відповідача надійшов відзив, де зазначено, що 17.07.2023 року о 12.48 год у інспектором СРПП ВП №2 (м.Кіцмань) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області Угринчуком Т.В. керуючись п.10 ч.1 ст.35 Закону було зупинено автомобіль марки Volkswagen Passat, на іноземній реєстрації, номерний знак НОМЕР_1 . Під час перевірки реєстраційних документів на транспортний засіб, було встановлено, що транспортний засіб перебуває та митній території України з порушенням вимог ст.380 Митного кодексу України, тобто, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в порушення вимог абз.9 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», відповідно до якого водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту. Докази про те, що вказаний транспортний засіб, перебуває на митній території України з порушенням вимог ст.380 Митного кодексу України, а також те, що ОСОБА_1 даний транспортний засіб на територію України не ввозився, а тому вона не має права ним користуватися у власних цілях, були отримані поліцейським в телефонному режимі у відповідному підрозділі Державної митної служби України. На підставі вищевказаного порушення поліцейським притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.8 КУпАП. ОСОБА_1 також додатково було роз`яснено положення статті 307, частини другої статті 308 КУпАП, що у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби буде стягнуто з правопорушника подвійний розмір штрафу. Про роз`яснення вищевказаних норм свідчать відео з бодікамер поліцейських та роз`яснено права. Отже, розглянувши повно і всебічно всі обставини справи, встановивши в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, поліцейським було законно та обґрунтовано винесено постанову про накладення стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Позивачка стверджує про те, що відповідно до оскаржуваної постанови її визнано винною у керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме порушено строки його тимчасового переміщення в митному режимі транзиту та нібито притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП, що не відповідає дійсності. Однак, на відео №2 з боді камери поліцейського (0:02:23 хв. запису) чітко видно, як під час заповнення оскаржуваної постанови поліцейський у п. 5 після слів: «чим скоїв (ла) адміністративне правопорушення, передбачене частиною» написав 8, а також на 0:10:45 хв. запису, під час розгляду справи чітко повідомив про те, що позивачка скоїла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене саме ч. 8, а не 3, ст. 121 КУпАП, про що було і вказано у рапорті. Безпідставним є також і твердження про те, що поліцейський нібито не роз`яснив їй права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та не забезпечив право користуватись правової допомогою. Однак, вказане спростовує відео №2 з боді камери поліцейського, 0:10:45 хв. запису, на якому чітко видно і чути, як при розгляді справи позивачці роз`яснювали вказані норми, однак будь-якого волевиявлення на реалізацію такого права позивачкою заявлено не було і доказів про інше не надано. Необґрунтованим є також твердження про відсутність посилання у постанові на технічний засіб, яким здійснювався відеозапис правопорушення, оскільки в п. 7 оскаржуваної постанови вказано, що відеозапис здійснювався на боді камеру №5, на якому відображено дату і час події. Також, внаслідок хибного розуміння норм Інструкції №1395, позивачкою зроблений помилковий висновок про те, що відповідно до абз. 2 п. 5 Розділу І вказаної Інструкції, поліцейський за вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, повинен був скласти протокол. Однак, відповідно до абз. 1 цього ж пункту та розділу у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення. Позивачка являється повнолітньою особою, тому при винесенні постанови поліцейський керувався саме п.4 Розділу І Інструкції №1395. Просив відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання інспектор СРПП ВП №2 ГУНП у Чернівецькій області Угринчук Т.В. не з`явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи

Суд, заслухавши представника позивачки, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що постанову поліцейського необхідно залишити без змін, позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Судом встановлено, що 17.07.2023 року о 12.48 год. інспектором СРПП ВП №2 ГУНП у Чернівецькій області Угринчуком Т.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія БАД №131338 від 17.07.2023 року. Зі змісту постанови вбачається, що 17.07.2023 року о 12.48 год. в с.Ошихліби, вул. Незалежності, 11, керувала транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , а саме, порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України, чим порушила ст.121 ч.8 КУпАП. До ОСОБА_1 інспектором поліції застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Стаття 121 ч.8 КУпАП передбачає, що керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вважаючи протиправною постанову у справі про адміністративне правопорушення від 17 липня 2023 року, позивачка звернулась із зазначеним позовом до суду, зазначаючи про те, що оскаржувана постанова містить посилання, що вона порушила ч.3 ст.121 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Її автомобіль не підлягає обов`язковому технічному контролю. Поліцейським було зупинено її безпідставно, матеріали справи не містять доказів порушення нею ПДР України до моменту зупинки. У оскаржуваній постанові нерозбірливо зазначено технічний засіб на який здійснювалася відеофіксація та не роз`яснено права, в зв`язку з чим вважає, що постанову по справі про адміністративне правопорушення серія БАД №131338 від 17.07.2023 року, винесено незаконно.

Відповідно до п.1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п.1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Згідност.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення - суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення; об`єктивну сторону - конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил; суб`єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; суб`єктивну сторону складу - ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами. При цьому Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення інспектор зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, Ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Відповідно до п.2 Інструкції, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Відповідно до п.2 Розділу ІІІ Інструкції включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

У відповідності з положеннями статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Як передбачено ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17, зазначив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення. Для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, тощо.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

На підтвердження вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст.121 ч.8 КУпАП, в постанові зазначено додаток відеодиск з бодікамери, також відповідачем надано відеодиск із записами зафіксованими інспектором на бодікамеру.

З дослідженого в судовому засіданні та долученого до матеріалів справи відеодиску, де наявний запис камери відео реєстратора поліцейських, вбачається, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки Volkswagen Passat, на іноземній реєстрації, номерний знак НОМЕР_1 та була зупинена працівниками поліції. Під час розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено її права, передбачені КУпАП та право на правову допомогу адвоката, однак ОСОБА_1 таким правом не скористалась.

Також з відео вбачається, що ОСОБА_1 зазначала, що її чоловік перебуває у зоні бойових дій, а вказаний автомобіль ввезений на потреби ЗСУ. Доказів, які підтверджували вказані обставини працівникам поліції та суду не надала.

Таких доказів не було надано позивачкою та її представником при розгляді даної справи.

Відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції є належним та допустимим доказом факту вчинення позивачем вищевказаного адміністративного правопорушення. Даний доказ був взятий до уваги інспектором поліції під час розгляду справи.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.121 ч.8 КУпАП, відповідачем надано рапорт інспектора СРПП ВП №2 ГУНП у Чернівецькій області Угринчука Т.В. від 17.07.2023 року з даних якого вбачається, що відповідно до листа, який надійшов від Чернівецької митниці від 18.05.2022 року №7.2-08-1/7.2-20-01/8.15/2053 було здійснено телефонний дзвінок на номер телефону, що вказаний в даному листі щоб з`ясувати чи транспортний засіб, яким керувала ОСОБА_1 порушив обмеження встановлені Митним кодексом України, а саме: чи не порушено строки його тимчасового ввезення на митну територію України строком до одного року. По телефону черговий Чернівецької митниці повідомив, що даний т/з перебуває на митній території України з порушенням вимог ст.380 Митного Кодексу України, я також водієм ОСОБА_1 даний т/з на митну територію України не ввозився і вона не може ним користуватися та розпоряджатися. Під час розгляду справи водія ОСОБА_1 було ознайомлено з ст.63 КУ, ст.ст.268, 269, 307 та 308 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.8 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд вважає необґрунтованими доводи позивачки про порушенням відповідачем порядку притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.121 ч. 8 КУпАП.

Аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, та цілей Закону України «Про дорожній рух», свідчить, що порушення вказаної заборони посягає на безпеку дорожнього руху.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ст.121 ч.8 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.121 ч.8 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Положеннями статті 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідачем доведено належними та допустимими доказами, що інспектором СРПП ВП №2 ГУНП у Чернівецькій області Угринчуком Т.В. під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови виконано вимоги ст.268 КУпАП та враховано усі обставини, що мають значення для прийняття рішення по справі, передбачені ст.280 КУпАП, а доводи позивачки є необґрунтованими та фактично направлені на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене порушення.

За встановлених обставин, Суд дійшов висновку, що постанова серії БАД №131338 від 17.07.2023 року, винесена інспектором СРПП ВП №2 ГУНП у Чернівецькій області Угринчуком Т.В. у спосіб, передбачений нормами КУпАП, в тому числі вимог ст.266 КУпАП, та ЗУ «Про Національну поліцію», з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому підстав для визнання її протиправною та скасування немає.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, Суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов ОСОБА_1 , про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є безпідставним та задоволенню не підлягає.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 121 ч.8, 222, 245, 247, 251, 252, 254, 258, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП та керуючись ст.ст.5, 20, 72, 77, 79, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

Постанову інспектора СРПП ВП №2 (м.Кіцмань) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області Угринчука Т.В. серії Серія БАД №131338 від 17.07.2023 року про накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.8 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 8500,00 гривень - залишити без змін.

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП - НОМЕР_2 ), зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідачі: інспектор СРПП ВП №2 (м.Кіцмань) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області Угринчук Тарас Васильович, Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області, юридична адреса: м. Чернівці, вул.Головна, 24, ідентифікаційний код юридичної особи: 401090794;

Суддя Іван КИБИЧ