Справа № 140/7472/22
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/7472/22 пров. № А/857/6894/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Затолочного В.С., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року в справі №140/7472/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити дії, -

суддя в 1-й інстанції Смокович В.І.,

час ухвалення рішення 03.03.2023 року,

місце ухвалення рішення м.Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася суд із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі ГУ НП у Волинській області, відповідач) про визнання бездіяльності відповідача щодо не нарахування та виплати додаткової винагороди, установленої постановою КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року за період з 24 лютого 2022 року по 18 липня 2022 року включно у розмірі 30000 гривень щомісячно (з урахуванням виплачених сум) та зобов`язання ГУ НП у Волинській області нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, установлену постановою КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року за період віднесення Волинської області до зони активних бойових дій у квітні травні 2022 року включно у розмірі цієї додаткової винагороди, яка збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах (з урахуванням виплачених сум).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідачем у порушення вимог постанови КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року не нараховано та не виплачено у лютому місяці додаткової винагороди, а за березень, квітень, червень та липень нараховано та виплачено частково у розмірі 27000 грн., 7000 грн., 14000 грн. та 17000 грн. відповідно в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю позивача.

Крім цього вважає скаржник, що нарахування відповідачем додаткової доплати їй, як поліцейському, який бере безпосередньо участь у бойових діях або забезпечує здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів здійснювалося не у розмірі цієї додаткової винагороди, яка повинна збільшуватися до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах у квітні та травні 2022 року, тобто в періоди, коли територію Волинської області було віднесено до зони активних бойових дій.

З посиланням на принципи дії в часі нормативно-правових актів, практику Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини, твердить апелянт про безпідставність застосування до спірних правовідносин постанови КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року в новій редакції, з урахуванням змін внесених постановою КМУ від 07.07.2022 №793.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, із записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 10 серпня 2015 року та послужного списку ОСОБА_1 у спірний період (з 24 лютого 2022 року по 18 липня 2022 року) проходила службу в органах Національної поліції України на посаді інспектора сектору моніторингу Камінь-Каширського районного відділу поліції ГУ НП у Волинській області (а.с.11, 13 - 17) та була звільнена за власним бажанням з 11 серпня 2022 року на підставі наказу № 295 о/с від 11 серпня 2022 року (а.с.12).

На запит ОСОБА_1 , ГУ НП у Волинській області листом № 1049/05/29-2022 від 29 серпня 2022 року направило розрахункові листи, з яких остання дізналась, що за період з 24 лютого 2022 року по 18 липня 2022 року в порушення вимог Постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 їй не нараховувалась та не виплачувалась додаткова винагорода в розмірі 30000,00 грн щомісячно, оскільки, вказану додаткову винагороду не нараховано і не виплачено за періоди перебування її на лікуванні, а саме з 24 лютого по 28 лютого 2022 року, з 01 по 02 березня 2022 року, з 28 березня 2022 року по 06 квітня 2022 року, з 08 по 22 квітня 2022 року, з 15 червня 2022 року по 01 липня 2022 року.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо ненарахування та виплати у повному розмірі винагороди за період з 24 лютого 2022 року по 18 липня 2022 року в розмірі 30000 грн. та збільшеної такої винагороди до 100000 грн. відповідно до положень постанови КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року, звернулася з цим позовом до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII).

Згідно із пунктом четвертим частини десятої статті 62 Закону №580-VIII поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.

Відповідно до частин першої, другої статті 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» (далі - Постанова №988) установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно із пунктами третім, четвертим розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом МСВ України від 06 квітня 2016 року №260 (далі Порядок №260) грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади (зарахованих у розпорядження) в Національній поліції, та здобувачам ЗВО.

За приписами пунктів шостого, сьомого розділу І Порядку №260 підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат. Грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.

Таким чином, до складових грошового забезпечення осіб поліцейських відносяться, зокрема, щомісячні доплати.

Згідно зі статтею першою Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до статті першої Указу Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 продовжено дію воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 воєнний стан в Україні був продовжений з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 757/2022 від 07 листопада 2022 року продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Колегія суддів зазначає, що ключовим у цій справі є питання про наявність правових підстав для виплати позивачу додаткової винагороди, установленої постановою КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року за період з 24 лютого 2022 року по 18 липня 2022 року включно у розмірі 30000 гривень щомісячно (з урахуванням виплачених сум) та виплати додаткової винагороди за період віднесення Волинської області до зони активних бойових дій у квітні травні 2022 року включно у розмірі цієї додаткової винагороди, яка збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова 168).

Приписами пунктів першого, третього Постанови 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в первісній редакції) визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування, застосовується з 24 лютого 2022 року.

У подальшому 07 липня 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 793 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168", яка набрала чинності 19 липня 2022 року, зокрема доповнено Постанову № 168 пунктом 2-1 такого змісту: "Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів".

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року за № 793 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Системний аналіз наведених вище правових норм, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених постановою № 168, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів починаючи з 24 лютого 2022 року.

Як зазначено у пункті 2 рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема: негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Суть положення статті 58 Конституції України про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, полягає в тому, що дія законів та інших нормативно-правових актів поширюється на ті відносини, які виникли після набуття ними чинності, і не поширюється на правовідносини, які виникли і закінчилися до набуття такої чинності.

Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Отже, Постановою КМУ від 07 липня 2022 року №793 «Про внесення змін до постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168» (яка згідно із пунктом 2 набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року) внесені зміни до постанови №168, а саме у пункті першому в абзаці першому слова і цифри додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно замінити словами і цифрами додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (в редакції постанови Кабміну від 07 липня 2022 року №793) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно із пунктами 2-1, 3 постанови № 168 (в чинній редакції) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів. Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Отже, на період дії воєнного стану, співробітникам, зокрема, Національної поліції України постановою №168 передбачена виплата додаткової винагороди.

Однак, як встановлено судом, у період з 24 лютого 2022 року по 18 липня 2022 року ОСОБА_1 частково не виконувала службові обов`язки за штатною посадою, не брала безпосередню участь у бойових діях, не забезпечувала здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю протягом:

7-ми днів - у період з 24 лютого по 25 березня 2022 року,

27-ми днів у період з 26 березня по 24 квітня 2022 року,

9-ти днів у період з 25 травня по 23 червня 2022 року та

8-ми днів у період з 24 червня по 18 липня 2022 року.

Відповідно, за період з 24 лютого 2022 року по 18 липня 2022 року позивачу було нараховано та виплачено додаткову винагороду згідно постанови КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року за фактично відпрацьований час в наступних розмірах:

23000,00 грн. за період з 24 лютого по 25 березня 2022 року, 3000,00 грн. за період з 26 березня по 24 квітня 2022 року, 30000,00 грн. за період з 25 квітня по 24 травня 2022 року, 21000,00 грн. за період з 25 травня по 23 червня 2022 року, 17000,00 грн. за період з 24 червня по 18 липня 2022 року.

Дані обставини підтверджуються наданими суду відповідачем списками поліцейських, які виконують службові обов`язки та заслуговують на додаткову винагороду 30000 грн. у 2022 році Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області з заповненими графами відносно ОСОБА_1 : «періоди, що можуть бути не враховані для установлення винагороди за рішенням керівника структурного підрозділу», в тому числі «звільнення від виконання службових обов`язків на підставі документа, що підтверджує тимчасову непрацездатність поліцейського через хворобу, травму, поранення» (а.с. 74 - 76, 78 80, 82 84, 86 - 88); копіями довідок про тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 № 18 від 24 лютого 2022 року, № 11 від 06 квітня 2022 року, № 25 від 15 червня 2022 року (а.с. 24, 25, 109).

Додаткова винагорода, установлена постановою КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року була нарахована та виплачена, в тому числі позивачу відповідно до наказів начальника ГУНП у Волинській області № 116 о/с від 30 березня 2022 року, № 163 о/с від 28 квітня 2022 року, № 209 о/с від 26 травня 2022 року, № 240 о/с від 24 червня 2022 року, № 314 о/с від 25 серпня 2022 року (а.с. 73, 77, 81, 85, 89).

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту першого постанови № 168, крім додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, поліцейським, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Таким чином, постановою КМУ № 168, крім додаткової винагороди в розмірі до 30000 грн., передбачена виплата збільшеної такої винагороди до 100000 гривень поліцейським, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Так, відповідно до наказів Головнокомандувача ЗСУ № 84 від 13 березня 2022 року, № 102 від 01 квітня 2022 року та № 125 від 30 квітня 2022 року Волинська область була віднесена до району ведення воєнних (бойових) дій з 10 березня по 20 квітня 2022 року. (а.с. 110, 111, 113).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказів начальника ГУНП у Волинській області № 140 о/с від 15 квітня 2022 року, № 186 о/с від 12 травня 2022 року та списків поліцейських (з обрахунком розміру винагороди), які заслуговують на збільшену додаткову винагороду, в тому числі позивачу проведено нарахування ти виплату збільшеної винагороди за період з 06 по 25 березня 2022 року в сумі 4965,00 грн. та з 26 березня по 24 квітня в сумі 280 грн. за фактичний час несення служби (а.с. 100, 101-103, 104, 105 - 108).

Отже, ОСОБА_1 була нарахована та виплачена додаткова винагорода та збільшена така винагорода відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» пропорційно часу несення нею служби в органах Національної поліції.

З огляду на вищенаведені положення та умови виплати додаткової винагороди поліцейським на період дії воєнного стану, судом першої інстанції вірно зазначено, що додаткова винагорода є окремим тимчасовим додатковим видом грошового забезпечення, який виплачується поліцейським під час проходження служби та виконання службових обов`язків.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити про те, що відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Конституційний Суд України у п. 2.3. рішення від 22 травня 2018 року № 5-р/2018 сформулював юридичну позицію, відповідно до якої: "На думку Конституційного Суду України, держава виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд. Тобто у разі значного погіршення фінансово - економічної ситуації, виникнення умов воєнного або надзвичайного стану, необхідності забезпечення національної безпеки України, модернізації системи соціального захисту тощо держава може здійснити відповідний перерозподіл своїх видатків з метою збереження справедливого балансу між інтересами особи та суспільства. Проте держава не може вдаватися до обмежень, що порушують сутність конституційних соціальних прав осіб, яка безпосередньо пов`язана з обов`язком держави за будь-яких обставин забезпечувати достатні умови життя, сумісні з людською гідністю."

У п. 3 вказаного рішення зазначено, що Верховна Рада України виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей держави та з метою збереження справедливого балансу між інтересами особи та суспільства має змогу запроваджувати, змінювати, скасовувати або поновлювати такі пільги, оскільки вони не мають фундаментального характеру, а отже, не можуть розглядатися як конституційні права, свободи та гарантії їх реалізації.

Дослідивши обставини справи у відповідності до наведених правових норм суд апеляційної інстанції доходить до переконання, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду докази, які спростовують твердження позивача, та навів обґрунтовані мотиви нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди та збільшеної такої винагороди, установленої постановою КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року пропорційно фактичному часу несення позивачем служби в органах поліції, відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення цього адміністративного позову.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року в справі №140/7472/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 23 серпня 2023 року.