Справа № 520/7615/23
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2023-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2023 р. №520/7615/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд.5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх,м. Харків,61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області стосовно невиплати ОСОБА_1 , надбавки до пенсії у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на непрацездатну дитину відповідного віку за період з вересня 2020 р. по січень 2022 р.;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за період з вересня 2020 по січень 2022 р.р.;

- стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_2 витрати, понесені на правничу допомогу в сумі 2000 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 гр.60 коп., а всього стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_2 суму у розмірі 3073 гр.60 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує з вересня 2020 року пенсію за вислугою років, відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Прим цьому, надбавку до пенсії у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та мають на утриманні непрацездатних членів сім`ї позивачеві призначено не з моменту виходу на пенсію (як це унормовано ст. 16 Закону № 2262), а з 01.02.2022, що слугувало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу через систему "Електронний суд" та надійшла в електронний кабінет користувача, що підтверджується електронною роздруківкою.

Представник відповідача своїм правом на надання відзиву на позов не скористався.

Положеннями ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України: за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Оскільки на території м. Харкова з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд ухвалює рішення по справі за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, з прапорщиком ОСОБА_1 згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 Східного оперативно територіального об`єднання національної гвардії України (по стройовій частині) від 04.09.2020 № 216 припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби у Національній гвардії України.

З вересня 2020 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, що не заперечується відповідачем та підтверджено протоколом перерахунку пенсії (а.с. 14).

Позивач має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , факт чого підтверджується рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.11.2022 по справі № 953/2088/22.

Листом від 13.03.2023 № 5639-4917/Л-02/8-2000/23, ГУ ПФУ в Харківській області на заяву ОСОБА_1 від 13.02.2023 повідомлено, що з 01.02.2022 до основного розміру пенсії заявника відповідно до пункту «а» ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ встановлено надбавку, як непрацюючому пенсіонеру, який має на утриманні непрацездатних членів сімї.

Водночас, ГУ ПФУ в Харківській області поставлено до відома заявника, що відповідно до ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено не більше як за 12 місяців.

Позивач вважає, що має право на встановлення та нарахування надбавки за утримання непрацездатного члена сім`ї з моменту виходу на пенсію (у вересні 2020 року), у той час як відповідач вказує, що таку доплату слід нарахувати саме з 01.02.2022 (за 12 місяців до моменту подання 09.01.2023 року заяви позивача про встановлення такої надбавки).

Відтак, спірними обставинами в межах даної справи є саме дата (момент), з якої у позивача виникає право на встановлення та нарахування надбавки у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за утримання непрацездатного члена сім`ї. Право позивача на отримання вказаної надбавки не оскаржується відповідачем.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, зокрема службі в органах Державної кримінально- виконавчої служби України, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Даний Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України. Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що до пенсії за вислугу років, яка призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом (у тому числі до обчисленої в мінімальному розмірі), нараховується надбавка непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника (стаття 30 Закону України), - на кожного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому надбавка нараховується тільки на тих членів сім`ї, які не одержують пенсійні виплати із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу на дітей одиноким матерям. За наявності права одночасно на пенсію, зазначені види допомоги і надбавку до пенсії по інвалідності на непрацездатного члена сім`ї за вибором пенсіонера може бути призначено пенсію, державну соціальну допомогу або нараховано на цього члена сім`ї надбавку. За наявності в сім`ї двох або більше пенсіонерів кожний непрацездатний член сім`ї, який перебуває на їх спільному утриманні, враховується для нарахування надбавки тільки одному з пенсіонерів за їх вибором.

Статтею 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено перелік осіб, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника. Зокрема, пунктом «а» частини 4 цієї статті, зазначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Отже суд зазначає, що переліченими нормами законодавства визначено, що право на нарахування надбавки до пенсії відповідно до п. «а» ч.1 ст.16 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", мають непрацюючі пенсіонери, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника. Зазначена норма передбачає сукупність таких умов: 1) пенсіонер є непрацюючим; 2) наявність непрацездатних утриманців - членів сім`ї, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника. При цьому приписами вказаної норми законодавства визначено не лише наявність непрацездатних утриманців - членів сім`ї, а наявність непрацездатних утриманців - членів сім`ї, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є батьком малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ), яка перебуває на утриманні батька, обставини чого не заперечуються відповідачем.

Водночас, відповідач з посиланням на приписи ст. 51 Закону № 2262 вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії з доплатою за утримання непрацездатного члена сім`ї лише за останні 12 місяців, а саме з 01.02.2022, враховуючи, що ОСОБА_1 звернувся до територіального органу пенсійного фонду із відповідною заявою про призначення надбавки відповідно п. «а» ст. 16 закону № 2262 лише 09.01.2023.

Так, відповідно до частини 2 статті 51 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що надбавка до пенсії на малолітню дитину не є формою перерахунку пенсії, не є підвищенням пенсії, а тому у позивача виникає право на її виплату саме з моменту призначення пенсії (вересень 2020 року).

Відтак, застосування відповідачем до спірних правовідносин вимог ч. 2 ст. 15 Закону № 2262 щодо дотримання строку перерахунку підвищення пенсії не більш як за 12 місяців та призначення позивачу доплати до пенсії на малолітню дитину з 01.02.2022 (за 12 місяців до подання позивачем заяви від 09.01.2023) суперечить вимогам чинного законодавства та є протиправним.

Отже, враховуючи те, що пенсія ОСОБА_1 за вислугу років призначена з вересня 2020 року (що не є спірним у даній справі), то позивач має право на отримання доплати до пенсії на малолітню дитину 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до пункту "а" частини 1 статті 16 Закону № 2262-ХІІ також з вересня 2020 року, а не з 01.02.2022 (за 12 місяців до подання позивачем заяви від 09.01.2023)

Таким чином, враховуючи підстави і предмет спору та встановлені судом фактичні обставини справи, з метою належного і ефективного захисту порушеного права, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.02.2022 надбавки до пенсії у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на підставі пункту "а" частини 1 статті 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ. А тому позовна вимога щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу надбавку до пенсії у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до п "а" ч. 1 ст. 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стосовно клопотання позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн., то відповідно до частини 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До матеріалів справи не надано доказів наданих адвокатом послуг (як то, договору, акту виконаних робіт, акту приймання передачі послуг з описом наданих послуг та затраченого адвокатом часу), а надана позивачем квитанція № 2873877 за підписом адвоката Склярук Т.Я. у розумінні КАС України не є належним доказом надання адвокатом послуг, враховуючи також, що позов підписано позивачем, які і решта документів позовної заяви.

Тому суд не вважає за можливе задовольнити вказане клопотання.

За таких обставин, суд, за правилами встановленими статтею 90 КАС України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд.5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх,м. Харків,61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.02.2022 надбавки до пенсії у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на підставі пункту "а" частини 1 статті 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) перерахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з 01.09.2020 надбавку до пенсії у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на підставі пункту "а" частини 1 статті 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.С.Мороко