Справа № 420/21712/23
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 серпня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бездрабко О.І., перевіривши виконання вимог статей 160, 161 КАС України за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАК КОРД" до Головного управління ДПС у Одеській області, Державної податкової служби України, Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАК КОРД" звернулося з позовною заявою до Головного управління ДПС у Одеській області, Державної податкової служби України, Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій просить:

- визнати протиправними та скасувати: рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області від 26.10.2021 р. № 3285427/39976157 про відмову у реєстрації податкової накладної № 9 від 01.02.2021 р.; рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області від 18.11.2021 р. № 3392331/39976157 про відмову у реєстрації податкової накладної № 17 від 03.12.2020 р.; рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області від 23.11.2021 року № 3412660/39976157 про відмову у реєстрації податкової накладної № 60 від 11.12.2020 р.; рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області від 23.11.2021 р. № 3412661/39976157 про відмову у реєстрації податкової накладної № 19 від 08.12.2020 р.; рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області від 23.11.2021 р. № 3412662/39976157 про відмову у реєстрації податкової накладної № 47 від 03.12.2020 р.; рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області від 23.11.2021 р. № 3412663/39976157 про відмову у реєстрації податкової накладної № 16 від 17.05.2021 р.; рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області від 23.11.2021 р. № 3412664/39976157 про відмову у реєстрації податкової накладної № 29 від 21.05.2021 р.; рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області від 18.01.2022 р. № 3670299/39976157 про відмову у реєстрації податкової накладної № 17 від 16.01.2021 р.;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАК КОРД" № 9 від 01.02.2021 р. датою її фактичного подання; податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАК КОРД" № 17 від 03.12.2020 р. датою її фактичного подання; податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАК КОРД" № 60 від 11.12.2020 р., датою її фактичного подання; податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАК КОРД" № 19 від 08.12.2020 р., датою її фактичного подання; податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАК КОРД" № 47 від 03.12.2020 р., датою її фактичного подання; податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАК КОРД" № 16 від 17.05.2021 р., датою її фактичного подання; податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАК КОРД" № 29 від 21.05.2021 р., датою її фактичного подання; податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАК КОРД" № 17 від 16.01.2021 р, датою її фактичного подання.

Приписами ч.1 ст.171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод чи інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачено шестимісячний строк для звернення до суду, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем оскаржуються рішення комісії регіонального рівня від 26.10.2021 р. № 3285427/39976157, від 18.11.2021 р. № 3392331/39976157, від 23.11.2021 р. № 3412660/39976157, від 23.11.2021 р. № 3412661/39976157, від 23.11.2021 р. № 3412662/39976157, від 23.11.2021 р. № 3412663/39976157, від 23.11.2021 р. No3412664/39976157, від 18.01.2022 р. № 3670299/39976157 про відмову у реєстрації податкових накладних, а з позовною заявою ТОВ "ТРАК КОРД" звернулося до суду 18.08.2023 р., тобто з пропуском строку, встановленого ч.2 ст.122 КАС України.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду. Заява мотивована тим, що з дати початку військової агресії підприємство фактично зупинило свою діяльність, більшість працівників за відсутності бомбосховища за місцезнаходженням товариства було вимушено відмовитись від відвідування свого робочого місця, оскільки підприємство фактично знаходиться в промзоні (вул.Київське шосе, 3 у м.Одесі), де поруч знаходяться військові склади, відповідно існувала загроза їх обстрілу з боку військового агресора. До того ж за результатом ракетних обстрілів, у т.ч. за місцезнаходженням підприємства, були пошкоджені (розбиті) вікна, пошкоджена штукатурка на стінах та стелі орендованого офісного приміщення товариства, комп`ютерна техніка. У зв`язку з чим деякі працівники товариства прийняли рішення виїхати за межі м.Одеси, деякі за кордон, а деякі взагалі прийняли рішення звільнитися з роботи, що паралізувало роботу підприємства. Зокрема, бухгалтер підприємства ОСОБА_1 , яка з дати військової агресії не знаходилася на своєму робочому місці, 15.04.2022 р. несподівано звернулась з заявою про своє звільнення з посади бухгалтера та саме вже 15.04.2022 р. вона виїхала з України в іншу державу, що підтверджується її закордонним паспортом та в подальшому була звільнена зі своєї посади. При звільненні ОСОБА_1 будь-які документи, будь-яку інформацію щодо безпосередніх своїх обов`язків товариству не передала, що було пов`язано з воєнними діями та її терміновим від`їздом за межі України. В подальшому товариство тривалий час вимушено було відновлювати свою роботу, але постійні ракетні обстріли не дозволяли це зробити в повному обсязі, оскільки неможливо було змусити працівників вийти на роботу внаслідок таких обстрілів. На початку серпня 2022 року товариство частково відновило свою поточну діяльність, а саме була частково відновлена робота комп`ютерів підприємства, частково відновлений поточний бухгалтерський облік, що дозволило відповідно вчасно оскаржити до суду поточні рішення контролюючого органу щодо блокування податкових накладних. Але для повного відновлення бухгалтерського обліку потрібний був певний час. Однак з жовтня 2022 року почались постійні обстріли енергосистеми у м.Одесі та пов`язане з цим екстрене відключення світла у м.Одесі, Інтернету, внаслідок чого вийшли з ладу блоки живлення комп`ютерів, робота на підприємстві знов була паралізована. Працівники підприємства продовжили від`їжджати з України. Зокрема, останній бухгалтер підприємства ОСОБА_2 , яка після від`їзду ОСОБА_1 вела поточний облік на підприємстві, у зв`язку з загрозою життю її сім`ї виїхала у жовтні 2022 року зі своєю малолітньою дитиною до Румунії. У 2023 році товариство для належного бухгалтерського обліку та відновлення повноцінної роботи вимушено було укласти договір з Приватним підприємством "АУДІТ- ГАРАНТ" та передати ведення всієї бухгалтерської документації вказаному підприємству. За результатом перевірки бухгалтерського обліку ТОВ "ТРАК КОРД" приватне підприємство з урахуванням складності в роботі, пов`язаної з постійними повітряними тривогами, після отримання документів товариства, їх вивчення, налагодження ведення поточного бухгалтерського обліку товариства, встановило наявність не зареєстрованих податкових накладних про що доповіло керівництво підприємства. Після чого керівником товариства було прийнято рішення звернутись до суду, але підготовка адміністративного позову теж зажадала великого часу.

Оцінюючи наведені позивачем причини пропуску зазначеного строку, суддя враховує, що згідно з вимогами ч.1 ст.121 КАС України суд поновлює процесуальний строк, якщо визнає причини його пропуску поважними. Водночас поважність причин повинен доводити скаржник.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.09.2020 р. у справі № 806/2321/16.

Причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Відтак поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Водночас не звернення до суду з позовом за захистом свої прав через неналежне використання своїх процесуальних прав не є поважною причиною пропуску строку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2020 р. у справі № 640/12324/19.

Як на підставу поважності пропуску строку звернення до суду позивач посилається на введення на території України воєнного стану, внаслідок чого підприємство фактично зупинило свою діяльність, було пошкоджено орендоване приміщення (розбиті вікна, пошкоджена штукатурка, комп`ютерна техніка, більшість працівників відмовилися від відвідування свого робочого місця, деякі виїхали за межу України і звільнилися, в тому числі бухгалтер, яка є відповідальною особою за реєстрацію податкових накладних.

Дійсно, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/202, затвердженим Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і безперервно діє донині.

Правовий режим воєнного стану визначається Законом України від 12.05.2015 р. № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (далі Закон № 389-VIII).

Відповідно до ст.1 Закону № 389-VIII воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За змістом ст.9 Закону № 389-VIII в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Згідно зі ст.12-2 Закону № 389-VIII в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Приписами ст.26 Закону № 389-VIII передбачено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Отже, незважаючи на введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022 р., Одеський окружний адміністративний суд своєї роботи не припиняв, здійснював та здійснює свої повноваження, що визначені Конституцією та законами України.

Відтак необхідно перевірити, яким чином введення на території Україні, в тому числі на території Одеської області, могло об`єктивно перешкодити позивачу своєчасно звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів у спірних правовідносинах. При цьому, як вже зазначалося вище, саме позивач зобов`язаний довести існування таких об`єктивних перешкод.

Втім, як видно зі змісту поданої до суду заяви, позивач лише обмежився загальним посиланням на введення в країні воєнного стану та загальновідомий факт періодичних вибухів, в тому числі в окремих районах м.Одеси, однак при цьому не надає жодних доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного звернення позивача до суду з мотивів введення в країні воєнного стану та наявності вищезазначених обставин.

Верховний Суд у постанові від 25.08.2022 р. у справі № 240/3771/21 вказав на те, що введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Питання поновлення або наявності підстав для продовження відповідного процесуального строку вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у відповідній заяві.

Отже, саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу заявника, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.

На сьогодні Верховним Судом сформовано правову позицію, згідно з якою введення на території України воєнного стану не зупиняє перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 р. у справі № 990/115/22, постанови Верховного Суду від 25.10.2022 р. у справі № 620/7233/21, від 24.10.2022 р. у справі № 160/175/22 та від 22.09.2022 р. у справі № 140/13772/21).

Отже, введення воєнного стану може бути поважною причиною пропущення процесуального строку якщо це пов`язано не з загальними, а конкретними причинами, що практично, а не теоретично, заважали вчасно виконати процесуальну дію.

Натомість позивач таких конкретних причин не наводить, як і не надає доказів, які б вказували на поважні причини пропуску строку звернення до суду з позовом. Також позивачем не доведено, що між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану є безпосередній, прямий, причинний зв`язок.

Крім того, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що наведені у заяві підстави для поновлення строку звернення до суду дійсно пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи (яка "сама повинна цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки") та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк, звернення до суду з адміністративним позовом.

Таким чином, оскільки позивач не навів обставин, які виникли внаслідок збройної агресії рф проти України та запровадження воєнного стану, що унеможливили його своєчасне звернення до суду з позовом, то сам факт збройної агресії рф проти України у цьому разі не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку.

Наведені вище мотиви суду є застосовними і до доводів позивача щодо проблем із організацією нормальної роботи підприємства (пошкодження комп`ютерної техніки, відмова працівників від відвідування робочого місця, звільнення бухгалтера та інших працівників). Крім того, позивач лише обмежився посиланням на вказані обставини, однак жодних доказів на підтвердження цих обставин до суду не надав.

Окремо суддя зауважує, що в період з липня 2022 року по липень 2023 року сигнали повітряної тривоги в м.Одесі були не щоденними, а періодичними, а вибухів у м.Одесі взагалі майже не було. Факт періодичного оголошення повітряних тривог на території м.Одеси мав би вплинути на організацію роботи товариства в частині визначення приоритетних напрямків у виконанні покладених обов`язків і завдань та, відповідно, підтверджуватися належними й допустимими доказами запровадження та дотримання працівниками підприємства таких організаційних змін. Натомість позивач лише обмежився посиланням на факти диверсій, вибухів, але при цьому свої доводи в цій частині не підтверджує жодними доказами, з яких можна було б встановити прямий причинний зв`язок між відповідною обставиною та неможливістю своєчасного подання адміністративного позову.

Крім того, у позовній заяві сам позивач зазначає про те, що на початку серпня 2022 року товариство частково відновило діяльність, зокрема і роботу комп`ютерів підприємства та поточного бухгалтерського обліку, що дозволило оскаржити до суду поточні рішення контролюючого органу щодо блокування податкових накладних.

Також суддя звертає увагу на те, що рішення комісії про відмову в реєстрації податкових накладних прийнято контролюючим органом 26.10.2021 р., 18.11.2021 р., 23.11.2021 р., 18.01.2022 р., тобто до початку військової агресії рф проти України, в той же час жодних доказів неможливості оскаржити ці рішення в судовому порядку до початку повномасштабної агресії проти України позивачем не надано, жодних обґрунтувань не наведено.

При цьому, згідно даних КПП "ДСС" в провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебували справи щодо оскарження рішень контролюючого органу прийнятих після введення воєнного стану в Україні (справа № 420/11530/22, позов подано 23.08.2022 р., оскаржувалося рішення комісії про відмову в реєстрації податкових накладних вiд 01.02.2022 р. № 3742466/39976157, від 27.05.2022 р. № 68775016/39976157, вiд 27.05.2022 р. № 6875015/39976157, від 27.05.2022 р. № 6875020/39976157, від 27.05.2022 р. № 6875017/39976157, від 27.05.2022 р. № 6875014/39976157, вiд 27.05.2022 р. № 6875019/39976157, вiд 27.05.2022 р. № 6875018/39976157, вiд 01.02.2022 р. № 3742467/39976157; справа № 420/16082/22, позов подано 08.11.2022 р., оскаржувалося рішення комісії про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.07.2022 р. №7125119/39976157).

Вказане спростовує доводи позивача про неможливість звернення до суду з позовною заявою до 18.08.2023 р. (дата подачі даного позову до суду) внаслідок пошкодження приміщення та комп`ютерної техніки, відсутності належного бухгалтерського обліку та бухгалтера.

Отже, вказані причини пропуску строку звернення до суду не є тими об`єктивно непереборними обставинами, які перешкоджали позивачу звернутися до суду з цим позовом у встановлений законом строк.

Суддя враховує, що свої доводи з приводу неспроможності подати позов у встановлений законом строк позивач не доводить належними й допустимими доказами, посилаючись переважно на загальні факти та події.

Крім того, позивач вже звертався до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про оскарження рішень комісії від 26.10.2021 р. № 3285427/39976157, від 18.11.2021 р. № 3392331/39976157, від 23.11.2021 р. № 3412660/39976157, від 23.11.2021 р. № 3412661/39976157, від 23.11.2021 р. № 3412662/39976157, від 23.11.2021 р. № 3412663/39976157, від 23.11.2021 р. No3412664/39976157, від 18.01.2022 р. № 3670299/39976157 (справа № 420/16493/23), де у заяві про поновлення строку звернення до суду вказував ті ж самі підстави для поновлення строку, що і у цій справі, які згідно ухвал від 11.07.2023 р. та від 04.08.2023 р. визнано неповажними, а позовну заяву повернуто позивачу.

Враховуючи, що позивачем не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від волевиявлення позивача та не пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку, суддя визнає наведені у заяві підстави пропущення строків звернення до адміністративного суду неповажними та такими, що не підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак, суддя приходить до висновку, що позивачу необхідно звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду та обґрунтуванням поважності причин пропуску строку із відповідними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене, позовна заява відповідно до ч.1 ст.169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, а саме для подання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведеними іншими підставами для поновлення строку.

Керуючись ч.1 ст.169 КАС України, суддя -

ухвалив:

Підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду визнати неповажними.

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 420/21712/23 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується та набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя О.І. Бездрабко