Справа № 380/17713/22
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Мартинюка В.Я.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність щодо нездійснення перерахунку та виплати підйомної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2018 році, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний 11 календарний рік служби та компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпусток з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

зобов`язати провести перерахунок та виплату підйомної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2018 році, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний 11 календарний рік служби та компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпусток з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що йому проводились нарахування та виплати, розрахунковою величиною яких є розмір місячного грошового забезпечення, зокрема, у лютому 2018 року допомога на оздоровлення, підйомна допомога у січні 2018 року без включення до розрахунку місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, оскільки така протиправно не нараховувалась та не виплачувалась у вказаний період. Також за 2018 рік нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення у сумі 27894 грн. 63 коп. за 11 календарні роки служби, при нарахуванні якої до складу місячного грошового забезпечення не включена індексація грошового забезпечення, оскільки така не нараховувалась та не виплачувалась. Також вказує, що не була включена індексація грошового забезпечення до складу місячного грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті йому при звільненні компенсації за невикористану шорічну основну відпустку кількістю три дні, а також при виплаті 12.02.2021 року на виконання рішення суду компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2013-2018 роки у сумі 16943 грн. 24 коп. Стверджує, що відповідач вчиняє протиправну бездіяльність, оскільки до даного часу, нарахувавши та виплативши заборгованість індексації грошового забезпечення за період з липня 2015 року по лютий 2018 року не нарахував та не виплатив компенсацію втрат частини доходів за порушення строків виплати доходу у вигляді індексації, а також не здійснив перерахунок та виплату підйомної допомоги, допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні за 11 календарні роки, а також компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову відпустку із включенням до складу місячного грошового забезпечення як розрахункової величини для вказаних виплат нарахованої та виплаченої у відповідні місяці індексації грошового забезпечення.

Відповідач належним чином повідомлений (довідка про доставку електронного листа від 27.06.2023 року, яка міститься в матеріалах справи), проте у встановлений судом строк відзив на позов не подав.

Ухвалою суду від 23.12.2022 року у справі №380/17713/23 позовну заяву ОСОБА_1 до військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) в частині вимог про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії в частині вимог щодо нездійснення перерахунку та виплати грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2018 році, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний 11 календарний рік служби, компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпусток, нездійснення нарахування та виплати підйомної допомоги з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення повернуто позивачу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 року у справі №380/17713/23 в задоволенні позову щодо не нарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2023 року у справі №380/17713/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 року у справі №380/17713/22 без змін.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2023 року у справі №380/17713/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю; ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2022 року про повернення позовної заяви в частині позовних вимог у справі № 380/17713/22 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 26.06.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі в частині вимог щодо нездійснення перерахунку та виплати грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2018 році, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний 11 календарний рік служби, компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпусток, нездійснення нарахування та виплати підйомної допомоги з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено такі обставини.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України №6-ос від 05.02.2018 року позивача було виключено із списків особового складу загону та всіх видів забезпечення.

З долучених до справи письмових доказів, а саме зворотного боку особистої картки заробітної плати ф.10 №13496, встановлено, що позивачу у січні 2018 року було нараховано підйомну допомогу у розмірі 5071 грн. 75 коп., у лютому 2018 року допомогу на оздоровлення у розмірі 5071 грн. 75 коп., у лютому 2018 року одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 27894 грн. 63 коп., у лютому 2018 року грошову компенсацію за невикористані дні відпустки у розмірі 507 грн. 17 коп.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.08.2020 року у справі №380/4042/20 адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправними дії та бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ) в частині виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення у червні 2016 року та лютому 2017 року передбаченої п. 1 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» без врахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену (збільшену) суму допомоги на оздоровлення у червні 2016 року та у лютому 2017 року з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 з урахуванням проведених виплат; Визнано протиправними дії та бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не виплати компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки, а також не включення до складу місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 , як розрахункової величини при нарахуванні та виплаті у січні 2018 року підйомної допомоги, у лютому 2018 року допомоги на оздоровлення, а також при визначенні розміру одноразової грошової допомоги при звільненні у лютому 2018 року щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 та винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських»; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену допомогу на оздоровлення у лютому 2018 року та підйомну допомогу у січні 2018 року з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 та винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських»; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 та винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських»; визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 на день звільнення 06.02.2018 компенсації за невикористані дні додаткової відпустки передбаченої п. 4 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 за 2013-2018 роки; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 за 2013 - 2018 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 та винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції передбаченої передбачену від 20.01.2016 № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських»; в задоволенні решти вимог відмовлено.

Як вбачається із витягу із банківської картки позивача 12.02.2021 року йому було виплачено 27037 грн. 91 коп. (заробітна плата).

16.03.2021 року представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію про характер, цільове призначення коштів виплачених позивачу при звільненні з військової служби та складові грошових виплат, а саме: 12.02.2021 року коштів у сумі 27037 грн. 91 коп.; 17.02.2021 року коштів у сумі 7863 грн. 94 коп.; 15.03.2021 року коштів у сумі 37945 грн. 56 коп.

Відповідач листом №11/1592 від 25.03.2021 року повідомив його, що 12.02.2021 року позивачу нараховано 27449 грн. 65 коп. (доплата матеріальної допомоги на оздоровлення 1616 грн. 37 коп.; доплата одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби 8890 грн. 04 коп.; доплата грошової компенсації за невикористані дні відпустки 16943 грн. 24 коп.), з урахуванням обов`язкових податків та зборів виплачено 27037 грн. 91 коп.; 17.02.2021 року нараховано доплату підйомної допомоги у сумі 9768 грн. 86 коп., з урахуванням обов`язкових податків та зборів виплачено 7863 грн. 94 коп.; 15.03.2021 року нараховано грошові кошти у сумі 38523 грн. 41 коп. (доплата матеріальної допомоги на оздоровлення 5926 грн. 41 коп., доплата одноразової грошової допомоги при звільненні 32596 грн. 73 коп.), з урахуванням обов`язкових податків та зборів виплачено 37945 грн. 45 коп.

22.04.2021 року представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом, в якому просив нарахувати та виплатити позивачу заборгованість індексації грошового забезпечення за період з липня 2015 року до часу звільнення з військової служби 06.02.2018 року; надати інформацію про базовий місяць для нарахування індексації у період січень грудень 2015 року; надати інформацію про так званий базовий місяць для нарахування індексації за період з грудня 2015 року до часу звільнення з військової служби.

Листом №11/2378 від 30.04.2021 року відповідач повідомив представника позивача, що позивачу нараховано індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 року по дату звільнення у сумі 34417 грн. 54 коп. При нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з липня 2015 року по грудень 2015 року застосовувався серпень 2014 року як базовий місяць. Оскільки у довідці про суми нарахованої та виплаченої індексації військової частини НОМЕР_3 не зазначено базовий місяць, який застосовувався при проведенні розрахунку з індексації грошового забезпечення, Краматорський прикордонний загін не має можливості надати інформацію про відповідний базовий місяць за період з січня 2015 року по червень 2015 року. За період з грудня 2015 року по 06.02.2018 року серпень 2014 року застосовувався як базовий місяць.

Як вбачається із витягу із банківської картки позивача 14.05.2021 року відповідачем йому було виплачено 33901 грн. 28 коп. (заробітна плата).

17.06.2021 року представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом, в якому просив надати детальний помісячний розрахунок нарахованої індексації грошового забезпечення позивачу зазначивши базовий місяць, який взято при розрахунку.

Відповідач листом №11/3568 від 24.06.2021 року повідомив його про направлення довідки-розрахунку індексації грошового забезпечення №172 від 23.06.2021 року, з якої вбачається, що позивачу за період з липня 2015 року по 06.02.2018 року було нараховано 34417 грн. 54 коп. із застосуванням серпня 2014 року як базового місяця.

19.09.2022 року представник позивача звернувся до військової частини НОМЕР_4 із адвокатським запитом, в якому просив добровільно виконати судове рішення у справі №380/12078/21 та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з грудня 2015 року по 06.02.2018 року.

Листом №11/2455-22 від 26.09.2022 року його було повідомлено, що на виконання вказаного рішення за згаданий період перераховано індексацію грошового забезпечення позивача з урахуванням січня 2008 року як базового місяця та з урахуванням виплачених сум.

Як вбачається із витягу із банківської картки позивача 18.10.2022 року відповідачем йому було виплачено 50941 грн. 07 коп. (заробітна плата).

Змістом спірних правовідносин є виплата підйомної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2018 році, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний 11 календарний рік служби та компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпусток без урахування індексації грошового забезпечення.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон №2011-XII).

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: - посадовий оклад, оклад за військовим званням; - щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); - одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч.2 ст.9 Закону №2011-XII).

Згідно із ч.3 ст.9 Закону №2011-XII грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч.3 ст.9-1 Закону №2011-XII при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.

Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (ч.1 ст.10-1 Закону №2011-XII).

Відповідно до ст. 15 № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби у зв`язку із закінченням строку контракту, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-XII, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон №1282-XII).

За визначенням, наведеним в статті 1 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Порядок №1078).

Пунктом 2 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, серед іншого, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу.

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (абзац перший п.4 Порядку №1078.

Абзацом другим цієї норми передбачено, що оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Як передбачено абзацом п`ятим п.4 Порядку №1078 сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків (абзац перший п.5 Порядку №1078).

Відповідно до абзацу другого п.5 Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

З матеріалів справи вбачається, що при проведенні розрахунку підйомної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпусток відповідач використав суму грошового забезпечення позивача, що не включала індексацію грошового забезпечення.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 29.04.2020 року у справі №240/10130/19 Верховним Судом зроблено наступні правові висновки: «Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, колегія суддів дійшла висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку №1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність правових підстав для включення індексації до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні позивачки».

Окрім того, у постанові від 21.12.2021 року у справі №820/3423/18 Верховний Суд зазначив наступне: «Субсидіарне застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг.

Таким чином, позовні вимоги позивача в зазначеній частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача на те, що грошова допомога на оздоровлення за 2016 та 2017 роки і матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік не входять до складу грошового забезпечення, мають разовий характер, а тому у відповідності до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» не підлягають індексації.

Суд звертає увагу на те, що спірним питанням в цій справі є дії відповідача щодо розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік, 2017 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік без урахування, зокрема, індексації. Тобто дослідженню підлягають обставини включення сум індексації до розрахунку таких виплат, як одноразова грошова допомога при звільненні, грошова допомоги на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, а не включення цих виплат до складу грошового забезпечення військовослужбовця та їх індексації».

Враховуючи встановлені обставини, викладені норми та практику Верховного Суду, суд вважає, що сума індексації повинна включатися до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого розраховується грошова допомога на оздоровлення, щомісячна додаткова грошова винагорода, підйомна допомога, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпусток.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для включення індексації грошового забезпечення до розміру підйомної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2018 році, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення та компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпусток позивача.

Відтак, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими.

При цьому, судом береться до уваги ч.4 ст.159 КАС України, відповідно до якої неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

З огляду на викладене, бездіяльність відповідача щодо не включення до складу грошового забезпечення позивача, з якого була розрахована підйомна допомога, грошова допомога на оздоровлення виплачена у 2018 році, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення, компенсація за невикористані дні основної та додаткової відпусток індексації грошового забезпечення не відповідає критерію правомірності, передбаченому п.1 ч.2 ст.2 КАС України, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Як наслідок, підлягають задоволенню також і похідні вимоги про спонукання до вчинення дій.

Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі не підлягають розподілу зі сторін.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підйомної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2018 році, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний 11 календарний рік служби та компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпусток з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) підйомної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2018 році, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний 11 календарний рік служби та компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпусток з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Я.Мартинюк