Справа № 580/336/20
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2023-08-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/336/20 Головуючий у І інстанції - Руденко А.В.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Василенка Я.М., Оксененка О.М.,

при секретарі: Височанській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, згідно з ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільського голови Іваньківської об`єднаної територіальної громади Поліщук Лесі Миколаївни, Іваньківської сільської ради про встановлення відсутності компетенції та повноважень представницького органу, головної посадової особи Іваньківської об`єднаної територіальної громади, адміністративної комісії при виконавчому комітеті Іваньківської сільської ради, визнання бездіяльності з припинення реорганізації юридичної особи протиправною та зобов`язання закінчити реорганізацію, визнання протиправними дій та рішень про передачу майна територіальних громад та зобов`язання повернути майно у комунальну власність, визнання протиправними дій по нарахуванню премій та зарплат працівникам Іваньківської сільської ради, стягнення коштів на відшкодування шкоди, визнання протиправними дій членів адміністративної комісії при виконавчому комітеті Іваньківської сільської ради протиправними та кошти на відшкодування шкоди, вчинити певні дії, визнати протиправними дії, що перешкоджають позивачу у здійсненні господарської діяльності у галузі мистецтва та зобов`язання утриматись від вчинення дій, зобов`язати вибачитись за незаконні рішення, дії та бездіяльність та публічні приниження гідності позивача, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Іваньківського сільського голови Маньківського району Черкаської області Поліщук Лесі Миколаївни, Іваньківської сільської ради, в якому, з врахуванням позовної заяви у новій редакції від 15.01.2021 (т. 3, а.с. 35-63) просив:

- встановити відсутність компетенції та повноважень представницького органу місцевого самоврядування зі статусом юридичної особи в адміністративних межах Іваньківської сільської об`єднаної територіальної громади за період з 14 листопада 2017 року по 4 грудня 2020 року у Іваньківської сільської ради;

- встановити відсутність компетенції та повноважень головної посадової особи в адміністративних межах Іваньківської сільської об`єднаної територіальної громади за період з 14 листопада 2017 року по 4 грудня 2020 року у Поліщук Лесі Миколаївни ;

- визнати бездіяльність Поліщук Лесі Миколаївни , пов`язану з припиненням реорганізації Іваньківської сільської ради села Іваньки в Іваньківську сільську раду Іваньківської сільської об`єднаної територіальної громади протиправною та такою, що суперечить статті 5 Конституції України, та зобов`язати головну посадову особу Іваньківської сільської об`єднаної територіальної громади закінчити у встановлений судом розумний та конкретний строк реорганізацію, та здійснити державну реєстрацію юридичної особи - Іваньківська сільська рада Іваньківської сільської об`єднаної територіальної громади, її виконавчих органів, згідно ч. 11 та ч. 12 ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», та стягнути з суб`єкта владних повноважень кошти на відшкодування моральної шкоди, заподіяної Позивачу;

- визнати дії та рішення суб`єкта владних повноважень по передачі майна територіальних громад, які входять до складу Іваньківської сільської об`єднаної територіальної громади у власність юридичної особи протиправними та повернути майно у комунальну власність Іваньківської сільської об`єднаної територіальної громади;

- встановити відсутність компетенції та повноважень в адміністративних межах Іваньківської об`єднаної територіальної громади за період з 14 листопада 2017 року по 4 грудня 2020 року у адміністративної комісії при виконавчому комітеті Іваньківської сільської ради;

- визнати рішення по нарахуванню премій та зарплат працівникам Іваньківської сільської ради за період з 14 листопада 2017 року по 4 грудня 2020 року протиправними та нечинними, та стягнути з Відповідачів кошти на відшкодування шкоди, завданої Іваньківській сільській об`єднаній територіальній громаді;

- визнати дії членів адміністративної комісії при виконавчому комітеті Іваньківської сільської ради під час засідання 11.09.2019 протиправними та стягнути з встановленого суб`єкта владних повноважень кошти на відшкодування шкоди, заподіяної Позивачу;

- визнати рішення суб`єктів владних повноважень, прийнятих за результатами розгляду заяви Позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність учаснику АТО земельної ділянки від 28.05.2020 року протиправними, скасувати рішення, зобов`язати прийняти законне рішення, задовольнивши заяву Позивача від 28.05.2020 року та стягнути з встановленого суб`єкта владних повноважень кошти на відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої Позивачу;

- визнати дії суб`єктів владних повноважень, що перешкоджають Позивачу у здійсненні господарської діяльності у галузі мистецтва, протиправними та зобов`язати Відповідачів без письмової згоди Позивача не ступати на територію власності й користування Позивача, та стягнути з суб`єктів владних повноважень кошти на відшкодування моральної шкоди, заподіяної Позивачу;

- зобов`язати Відповідачів згідно з п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС вибачитись за незаконні рішення, дії, бездіяльність та публічні приниження гідності Позивача шляхом опублікування відповідного оголошення в засобах масової інформації та соцмережах.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до сільського голови Іваньківської об`єднаної територіальної громади Поліщук Лесі Миколаївни та Іваньківської сільської ради в частині позовних вимог про:

- визнання дій членів адміністративної комісії при виконавчому комітеті Іваньківської сільської ради під час засідання 11.09.2019 протиправними та стягнути з встановленого суб`єкта владних повноважень кошти на відшкодування шкоди, заподіяної Позивачу;

- стягнення з встановленого суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої Позивачу внаслідок неприйняття рішення про надання земельної ділянки;

- визнання дій суб`єктів владних повноважень, що перешкоджають Позивачу у здійсненні господарської діяльності у галузі мистецтва, протиправними та зобов`язання Відповідачів без письмової згоди Позивача не ступати на територію власності й користування Позивача, та стягнути з суб`єктів владних повноважень кошти на відшкодування моральної шкоди, заподіяної Позивачу;

- зобов`язання Відповідачів згідно з п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС вибачитись за незаконні рішення, дії, бездіяльність та публічні приниження гідності Позивача шляхом опублікування відповідного оголошення в засобах масової інформації та соцмережах.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, та посилається на порушення останнім норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Апеляційна скарга зокрема мотивована тим, що правовідносини в даній адміністративній справі з Відповідачами є виключно публічно-правовими, а предметом і підставами позову є оскарження бездіяльності, дій та рішень суб`єктів владних повноважень з одночасним відшкодуванням нанесеної шкоди.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Закриваючи провадження у даній адміністративній справі в частині вищезазначених позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що вказані позовні вимоги не поєднані з публічно-правовим спором, та вони підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства Уманським міськрайонним судом Черкаської області.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За приписами ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень»;

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства;

15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

Згідно ч. 3 ст. 19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

При цьому, за приписами п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій. Наведене узгоджується і з положеннями ст.ст. 2, 19 КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Разом з тим, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що Відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом розгляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом першої інстанції, Позивач просив визнати протиправними дії адміністративної комісії при виконавчому комітеті Іваньківської сільської ради під час засідання 11.09.2019, проте фактичною вимогою є відшкодування шкоди внаслідок пошкодження планшетного пристрою Позивача.

Щодо вимоги Позивача про визнання протиправними дії, що перешкоджають у здійсненні господарської діяльності, то цей спір є цивільно-правовим, а не публічним, оскільки стосується захисту прав Позивача на користування майном.

Позивач у судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що земельна ділянка була надана, у зв`язку з чим позовну вимогу в частині визнання рішення суб`єктів владних повноважень, прийнятих за результатами розгляду заяви Позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність учаснику АТО земельної ділянки від 28.05.2020 року протиправними, скасувати рішення, зобов`язати прийняти законне рішення, задовольнивши заяву Позивача від 28.05.2020 року не підтримав.

Отже, стягнення коштів на відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок неприйняття рішення про надання земельної ділянки не є заявленою одночасно з публічно-правовим спором про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності щодо надання земельної ділянки,

Такими чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вимога Позивача про стягнення матеріальної та моральної шкоди не пов`язана із заявленим публічно-правовим спором, тому має розглядатись у порядку цивільного судочинства, з чим погоджується і колегія суддів.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Відповідачів згідно з п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС вибачитись за незаконні рішення, дії, бездіяльність та публічні приниження гідності позивача шляхом опублікування відповідного оголошення в засобах масової інформації та соцмережах, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 270 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Таким чином, право на повагу до гідності та честі є особистим немайновим правом, захист якого здійснюється у цивільному судочинстві.

Згідно з п. 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки вищезазначені позовні вимоги не поєднані з публічно-правовим спором, наявні підстави для закриття провадження у даній адміністративній справі в оскаржуваній частині позовних вимог на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, тому як вони підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства Уманським міськрайонним судом Черкаської області, з чим погоджується і колегія суддів.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до положень ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Я.М. Василенко

О.М. Оксененко

Повний текст складено 24.08.2023 року.