Справа № 520/374/22
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2023-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 р. Справа № 520/374/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Яковини В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2022, суддя Григоров Д.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 14.11.22 по справі № 520/374/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА"

до Головного управління Держпраці у Харківській області

про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною і скасувати постанову про накладення штрафу № 014 від 02 серпня 2021 р.;

- визнати протиправною і скасувати постанову про накладення штрафу № 015 від 02 серпня 2021 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає оскаржувані постанови, які винесені на підставі акту від 20 липня 2021 року №05-03/0391, протоколу про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» №26 від 20.07.2021р. та протоколу про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» №27 від 20.07.2021р., незаконними та такими, що порушують права та законні інтереси позивача, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки не містять доказів введення в обіг спірної продукції позивача. Також зазначив, що позивач придбав продукцію, щодо якої проводилася перевірка безпосередньо в Китайській Народній Республіці (КНР) без наміру продавати чи іншим чином передавати третім особам та ці предмети використовувались у виробничому процесі підприємства позивача. З огляду на це відповідач, на думку позивача, неправомірно встановив порушення, яке стосувалося уведення товарів на ринок та, відповідно, неправомірно застосував штрафні санкції.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що судом першої інстанції не досліджено докази та не взято до уваги, що надані відповідачем копії видаткових накладних, на підставі яких апелянт начебто ввів в обіг на території України спірний товар, датовані 2020 роком, а митне оформлення товару позивача відбувалося у 2021 році. Вказує, що надані відповідачем копії первинних документів не можуть бути достовірними доказами у справі, оскільки вони не містять підпису. Крім того, позивач зазначив, що лист управління Держпраці в Івано-Франківській області №27/6664 від 10.06.2021 не можна розглядати, як доказ введення в обіг спірної продукції, оскільки Законом України "Про державний ринковий нагляд" такий доказ не передбачений. Таким чином вважає, що відповідачем не надано доказів поставки або продажу спірної продукції іншим особам.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

15.08.203 року відповідачем надано до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що представник Головного управління Держпраці у Харківській області Гайдаренко Л.О. перебуває у щорічній відпусці з 14.08.2023

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції не визнавав участь відповідача обов`язковою, беручи до уваги те, що відповідач завчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, доказів неможливості направити в судове засідання іншого представника не надав, колегія суддів вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що у період з 15.07.2021р. по 20.07.2021р. на підставі наказу ГУ Держпраці у Харківській області від 14.07.2021р. №835 та направлення на проведення перевірки від 14.07.2021р. №05/03-1080 посадовими особами ГУ Держпраці у Харківській області було проведено позапланову перевірку характеристик продукції на ТОВ "ТПК "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА".

Перевірку призначено на підставі інформації, наданої Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області згідно листа від 09.06.2021р. № 07-20-15-10/3886, яким відповідача повідомлено про порушення вимог законодавства щодо якості нехарчової продукції з боку позивача та, зокрема, вказано, що при перевірці ФОП ОСОБА_1 було виявлено невідповідність технічним регламентам та відсутність інструкції з експлуатації українською мовою на домкрати гідравлічні торгівельної марки "ARMER", модель ARM 20F, артикул 7, Н190/350, вантажопідйомність 20т та домкрат пляшковий червоний, торгівельної марки "Дорожня картка", модель JNS-20, артикул , які, як вказало ГУ Держпраці в Івано-Франківській області, згідно видаткових накладних було придбано ФОП ОСОБА_1 у позивача.

Посадовими особами позивача посадові особи ГУ Держпраці у Харківській області були допущені до проведення перевірки, а відтак підстави її проведення, зокрема, наявність інформації про постачання товару (вищевказаних домкратів) на адресу ФОП ОСОБА_1 та повернення ним цих домкратів позивачу згідно вимог Управління Держпраці в Івано-Франківській області позивачем під сумнів не ставилися, вище вказаний наказ про проведення перевірки в межах цієї справи не оскаржується.

За результатами проведеної перевірки посадовими особами відповідача було складено Акт перевірки характеристик продукції від 20.07.2021р. № 05-03/0391 з детальним описом порушень вимог законодавства, виявлених під час перевірки, яким, серед іншого, встановлено, що продукція ТОВ "ТПК "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА": домкрат гідравлічний низький, торгівельної марки "ARMER", модель ARM 20F, артикул 7, Н190/350, вантажопідйомність 20т не відповідає вимогам п.23 Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого поставою КМУ від 30.01.2013 №62 та п.п."а" п.1 ч.2 ст.24 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" (на продукції до введення її в обіг не нанесено безпосередньо біля найменування виробника або його уповноваженого представника знак відповідності технічним регламентам з використанням того ж способу нанесення);

домкрат пляшковий червоний, торгівельної марки "Дорожня картка", модель JNS-20, артикул не відповідає вимогам п.49, п.53 додатку 1, п. 18 додатку 4 Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого поставою КМУ від 30.01.2013 р. №62 (на продукції нанесено маркування, яке містить мінімальні дані, тип, суттєві для безпечного застосування машини, які наведені не українською мовою, відсутнє маркування, яке містить місцезнаходження виробника, відсутнє маркування року вироблення, тобто рік, у якому виробничий процес завершено, інструкція до піднімального приладдя не містить звіт про випробування з деталізацією статичних і динамічних випробувань, проведених виробником або його уповноваженим представником, або на їх замовлення).

Акт перевірки було підписано уповноваженою особою позивача без заперечень. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що позивач погоджується з виявленими порушеннями технічного регламенту стосовно перевіреної продукції (домкратів) та відсутністю інструкції з експлуатації українською мовою та самостійно усунув вказані недоліки на вимогу відповідача.

Таким чином, за результатами позапланової перевірки характеристик продукції, в порядку досягнення мети усунення виявлених порушень, було прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 26.07.2021р. №05-03/177 та №05-03/178, якими до позивача було застосовано обмежувальний (корегувальний) захід - обмеження надання продукції на ринку до усунення формальної невідповідності, термін виконання до 16.08.2021р. та рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 26.07.2021р. №05-03/179, яким до позивача було застосовано обмежувальний (корегувальний) захід - обмеження надання продукції на ринку до приведення продукції у відповідність до встановлених вимог та тимчасова заборона надання продукції на ринку, термін виконання до 16.08.2021р.

Вказані рішення в подальшому було скасовано відповідачем в зв`язку із виконанням позивачем приписів, наданих ГУ Держпраці в Харківській області щодо усунення невідповідності Технічному регламенту. В даній справі зазначені рішення відповідача про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів не оскаржуються.

Також 20.07.2021р. посадовими особами ГУ Держпраці у Харківській області було складено протоколи №026 та №027 про виявлене(і) порушення вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", згідно яких встановлено, що позивач вводить в обіг продукцію (домкрати, згадані вище в рішенні суду) з урахуванням встановлених актом перевірки від 20.07.2021р. № 05-03/0391 порушень (а.с. 192,193). Вказані протоколи було надано для ознайомлення посадовим особам позивача, про що на них вчинено відповідний напис.

Згідно зазначених протоколів вказано про введення позивачем в обіг продукції (вищезазначених домкратів), з порушеннями, які зафіксовано Актом перевірки від 20.07.2022р. № 05-03/0391, чим порушено вимоги п. 2 ч.2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а також п. 49, п. 53 додатку 1, п. 18 додатку 4 Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого постановою КМУ від 30.01.2013р. № 62.

02.08.2021р. ГУ Держпраці у Харківській області на підставі зазначених вище Акту перевірки та протоколів було прийнято постанови про накладення штрафу №014 та №015, якими накладено штраф на ТОВ "ТПК "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів, відповідно, в зв`язку з порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»: введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам.

З огляду на те, що ТОВ "ТПК "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанов не сплатило штраф у загальному розмірі 102000 грн, відповідач у цій справі звернувся з позовом до суду в межах справи №520/19783/21 та рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 р. в зазначеній справі з ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" стягнуто штраф на користь Державного бюджету України згідно постанов про накладення штрафу від 02.08.2021 №014 та № 015 за порушення вимог, передбачених Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 51000,00 грн. відповідно, а загалом 102 000 грн. Зазначене рішення суду на даний час не набрало законної сили, в зв`язку із поданням на нього позивачем апеляційної скарги.

Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно положень частини п`ятої статті 8 Закону України «Про державний ринковий контроль нехарчової продукції» у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, суб`єкти господарювання зобов`язані надавати на вимогу органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати: 1) будь-який суб`єкт господарювання, який поставив їм відповідну продукцію; 2) будь-який суб`єкт господарювання, якому вони поставили відповідну продукцію.

Такому обов`язку суб`єкта господарювання кореспондує закріплене у пункті 3 частини першої статті 15 Закону України «Про державний ринковий контроль нехарчової продукції» право посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, вимагати від суб`єктів господарювання надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, одержувати копії таких документів і матеріалів.

Види заходів ринкового нагляду визначені статтею 22 вищевказаного Закону, за змістом частини першої якої такими заходами є, зокрема: перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: обмеження надання продукції на ринку; заборону надання продукції на ринку; контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (пункт 1, підпункти а), б) пункту 2, пункт 3 частини першої цієї статті).

Частиною сьомою статті 23 Закону України «Про державний ринковий контроль нехарчової продукції» встановлено, що під час невиїзної перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: 1) декларація про відповідність; 2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією); 3) загальний опис продукції та схема (креслення) конструкції виробу, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; 4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю; 5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; 6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо); 7) документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання; 8) повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, органами доходів і зборів, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції"; 9) інші документи та матеріали, звернення, одержані органами ринкового нагляду відповідно до положень цього Закону та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

У разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, орган ринкового нагляду на підставі наданих суб`єктом господарювання документів, що дають змогу відстежити походження такої продукції та її подальший обіг (зокрема договори, товарно-супровідна документація), визначає особу, яка поставила відповідному суб`єкту господарювання цю продукцію, та всіх осіб, яким цей суб`єкт господарювання поставив зазначену продукцію (частина дванадцята статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»).

За приписами пункту 1 частини першої, частини другої статті 24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів.

Під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом "а" пункту 2 частини першої цієї статті:

1) на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є:

а) наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам;

б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам;

в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією;

2) на наступних етапах перевірки можуть бути проведені:

а) обстеження зразків відповідної продукції та ідентифікація виробника продукції;

б) відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам).

Відповідно до частин першої, четвертої статті 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

У разі якщо органом ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлення відповідного суб`єкта господарювання про виконання ним рішення про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами чи усунення формальної невідповідності та/або перевірки стану виконання суб`єктом господарювання цього рішення, проведених відповідно до статті 34 цього Закону, встановлено, що невідповідність продукції встановленим вимогам не усунено або усунено частково, орган ринкового нагляду відповідно до затвердженої Кабінетом Міністрів України методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вживає таких обмежувальних (корегувальних) заходів: обмеження, заборона надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу, відкликання продукції.

Обмежувальні (корегувальні) заходи запроваджуються відповідними рішеннями органів ринкового нагляду. Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів можуть бути прийняті: за результатами проведених органами ринкового нагляду перевірок характеристик продукції (крім перевірок, що проводяться відповідно до статті 26 цього Закону), у тому числі перевірок, що проводяться на підставі повідомлень органів доходів і зборів про призупинення митного оформлення продукції відповідно до частини шостої статті 38 цього Закону.

Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів можуть бути змінені чи скасовані відповідними органами ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлень суб`єктів господарювання про виконання ними рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або за результатами перевірок стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень, проведених відповідно до статті 34 цього Закону. Зазначені рішення також можуть бути змінені за результатами розгляду органами ринкового нагляду клопотань, пояснень, заперечень та інформації, наданих суб`єктами господарювання відповідно до частин десятої і п`ятнадцятої цієї статті.

Пунктом 2 частини другої та пунктом 2 частини четвертої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», на підставі яких позивача було притягнуто до відповідальності, передбачено таке.

До особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі: введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 та частиною третьою статті 29 цього Закону) - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом періоду від одного року до трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Законодавче визначення термінів «введення в обіг», «надання на ринку», «розповсюдження», «розповсюджувач» наведено у статті 1 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності».

Так, за приписами вищевказаної правової норми наведені у ній терміни вживаються в такому значенні:

введення в обіг - надання продукції на ринку України в перший раз;

надання на ринку - будь-яке платне або безоплатне постачання продукції для розповсюдження, споживання чи використання на ринку України в процесі здійснення господарської діяльності;

розповсюдження - надання продукції на ринку України після введення її в обіг;

розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку України;

імпортер - будь-яка фізична чи юридична особа - резидент України, яка вводить в обіг на ринку України продукцію походженням з іншої країни.

Значення термінів «ланцюг постачання продукції» та «постачання продукції» розкрито у статті 1 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», за змістом якої:

ланцюг постачання продукції - послідовність суб`єктів господарювання, які забезпечують постачання продукції від виробника до споживача (користувача);

постачання продукції - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу права власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Окрім цього, за змістом частини п`ятої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» суми штрафів, що накладаються органами ринкового нагляду, перераховуються до Державного бюджету України. Рішення керівника чи заступника керівника органу ринкового нагляду про накладення штрафу оформляється постановою. Суб`єкт господарювання має сплатити штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення. У разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку.

Диспозиція норми пункту 2 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачає можливість накладення штрафної санкції виключно до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг.

При цьому, у розумінні статті 1 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», введенням в обіг вважається надання продукції на ринку України в перший раз, тобто, зокрема, внаслідок платного постачання продукції на підставі, в тому числі, договорів купівлі-продажу, поставки тощо, які передбачають передачу права власності на такі товари для розповсюдження на ринку України в процесі здійснення господарської діяльності.

Для цілей же Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», як це передбачено частиною сьомою статті 8 цього Закону, особою, що ввела продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку (терміну) не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію, у разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до видаткової накладної № ХВ-3641 від 22.12.2020р. та видаткової накладної № ХВ 3100 від 04.11.2020р. позивачем на адресу ФОП ОСОБА_1 було поставлено домкрат 20т. гідравлічний низький Н 190/350 ARMER та домкрат пляшковий червоний 20т. JNS 20 Н=230/240 ДК. В подальшому, згідно накладних на повернення товару від 29.05.2021р. № 0186995 та від 01.06.2021р. №0194811 вказані домкрати було повернуто ФОП ОСОБА_1 позивачу в зв`язку з виконанням останнім рішень уповноваженого органу - Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 20.05.2021р.

Копії вказаних накладних, засвідчених належним чином, долучено до матеріалів справи. Про факт повернення продукції саме на виконання рішень уповноваженого органу свідчить копія листа Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 09.06.2021р. № 07-20/15-10/3886 (а.с.180).

Також з матеріалів справи вбачається, що позивачем було складено митні декларації UA 807210/2021/000973, UA 807210/2021/002091(форма МД-2), які містять загальні відомості про характер поставки домкрата модель JNS-20 та домкрата гідравлічного «ARMER», модель ARM-20F, реквізити контрагентів, відомості про декларанта. За даними митними деклараціями, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 210, 211) встановлено, що позивач придбав зазначені домкрати в КНР у нерезидента - HAIYAN JIAYE MASHINERY TOOLS CO. LTD. Дана обставина сторонами не заперечується.

На підставі викладеного, санкції за встановлені порушення було застосовано до позивача на підставі пункту 2 частини другої статті 44 Закону № 2735-VI, як до особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг.

Як зазначалося вище, у статті 1 Закону України від 15.01.2015 № 124-VIII «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» визначено, що введення в обіг - це надання продукції на ринку України в перший раз; імпортер - будь-яка фізична чи юридична особа - резидент України, яка вводить в обіг на ринку України продукцію походженням з іншої країни; розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку .

Суб`єкти господарювання зобов`язані надавати на вимогу органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати: 1) будь-який суб`єкт господарювання, який поставив їм відповідну продукцію; 2) будь-який суб`єкт господарювання, якому вони поставили відповідну продукцію (частина п`ята статті 8 Закону № 2735-VI).

У разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку (терміну) не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію (частина сьома цієї статті).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що розповсюджувач може бути визнаний особою, що ввела продукцію в обіг лише у випадку ненадання ним документації, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила йому цю продукцію, а отже, неможливості ідентифікації органом ринкового нагляду такої особи, а у випадку надання розповсюджувачем інформації щодо виробника або особи, яка поставила йому продукцію, орган ринкового нагляду зобов`язаний вжити заходів щодо перевірки такої інформації з метою ідентифікації цієї особи.

Подібна правова позиція сформована Верховним Судом в Постанові від 13.04.2022р. у справі № 1440/2024/18.

Проте, за змістом наведених норм вбачається, що поняття розповсюджувач та імпортер є відмінними та звільнення від відповідальності в даному випадку настає лише для розповсюджувача продукції за обставин встановлення її виробника. В даній справі позивач є імпортером продукції, тобто особою - резидентом України, яка ввела в обіг на ринку України продукцію походженням з іншої країни, а отже, несе відповідальність за невідповідність продукції вимогам законодавства.

Доводи позивача про те, що він не здійснював продаж або інше відчуження продукції (домкратів) іншим особам, у тому числі і ФОП ОСОБА_1 , є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи наявні видаткові накладні № ХВ-3641 від 22.12.2020р., № ХВ 3100 від 04.11.2020р. та накладні на повернення товару від 29.05.2021р. № 0186995 та від 01.06.2021р. №0194811, які свідчать про те, що позивачем на адресу ФОП ОСОБА_1 було поставлено домкрат 20т. гідравлічний низький Н 190/350 ARMER та домкрат пляшковий червоний 20т. JNS 20 Н=230/240 ДК, а після встановлення факту їх невідповідності встановленим вимогам був повернутий ТОВ "Торгово-промислова компанія "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА".

Для з`ясування вказаних обставин, колегією суддів було запропоновано представнику позивача надати будь-які документи або інформацію про відсутність господарських операцій між ТОВ "Торгово-промислова компанія "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" та ФОП ОСОБА_1 щодо реалізації та в подальшому повернення вказаних вище домкратів.

Проте представником позивача до суду була надана довідка за підписами директора ТОВ "Торгово-промислова компанія "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" В.І. Дубовик та головного бухгалтера ОСОБА_2 про те, що товари, імпортовані ТОВ «ОМЕГА» (33010822) за митними деклараціями UА 807210/2021/000973 від 11 березня 2021 р. та UА 807210/2021/002091 від 25 травня 2021 р. не поставлялися на адресу ФОП ОСОБА_1 ) за видатковими накладними № ХВ-3100243 від 04 листопада 2020 р. та № ХВ-3641170 від 22 грудня 2020 р., яка не спростовує факт поставки ФОП ОСОБА_1 вказаних домкратів, оскільки вказані операції відбулись у 2020 році, а поставки, які відображені у довідці відбулися у 2021 році, тобто після укладання вищевказаних угод.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даній справі відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, в повній мірі належними та допустимими доказами доведено законність та обґрунтованість оскаржуваних рішень (постанов).

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 по справі №520/374/22 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 по справі № 520/374/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко І.С. Чалий
Постанова складена в повному обсязі 25.08.23.