Справа № 560/3983/23
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3983/23
РІШЕННЯ

іменем України

23 серпня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

1. Визнати протиправним Рішення начальника відділу з призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.01.2023 №08 ОСОБА_2 про відмову позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 1 згідно поданої ним заяви від 27.12.2022.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 1 з дати звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 27 грудня 2022-го року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Проте Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області рішенням №8 від 02.01.2023 відмовило у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки у позивача відсутній необхідний страховий стаж.

При цьому, до страхового стажу відповідачем не було зараховано період роботи з 01.07.1986 по 29.07.1986, оскільки виправлення дати підстави звільнення в трудовій книжці не засвідчене належним чином.

Крім того, в період часу з 01.01.2008 по 01.04.2009, а також з 17.01.2022 по 26.12.2022 позивач перебував на обліку в органі Пенсійного фонду України як суб`єкт підприємницької діяльності.

До страхового стажу не зараховано 12 місяців 2008-го року під час обліку позивача як ФОП. В листі Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 02.03.2023 №2200-0603-8/15636 такі дії обґрунтовані тим, що позивач не здав у 2008-му році звітність з єдиного податку.

Як застрахована особа зі статусом фізична особа-підприємець позивач сплачував страхові внески також протягом періоду часу з 17.01.2022 по 26.12.2022.

Крім того, в порушення вимог закону відповідач не здійснив розрахунок страхового стажу позивача з урахуванням додаткового зарахуванням по одному року за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах.

Таким чином, загальний страховий стаж позивача становить 24 роки 7 місяців та 4 дні, з яких стаж роботи повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 становить більше 10-ти років.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Зазначило, що позивачем не надано підтверджуючих документів щодо наявного трудового стажу за період роботи з 15.10.1992 по 26.01.1994, з 25.02.1994 по 01.06.1996, з 01.06.1996 по 08.08.1997, з 19.08.1997 по 31.12.1998, з 01.01.2020 по 15.02.2001, тому були відсутні підстави для зарахування їх до пільгового стажу за Списком № 1.

Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж заявника становить 22 роки 04 місяці 27 дні, пільговий стаж становить 04 роки 06 місяці 00 днів, в тому числі стаж за провідними професіями на підземних роботах становить 01 років 04 місяці 23 дні.

До страхового стажу роботи не зарахований період роботи з 01.07.1986 по 29.07.1986 згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 , оскільки виправлення дати підстави звільнення не засвідчене належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

27 грудня 2022 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку № 1.

За наслідками розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області 02.01.2023 було прийнято рішення №08, яким відмовлено позивачу призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. В рішенні також зазначено, що згідно наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж заявника становить 22 роки 04 місяці 27 дні, пільговий стаж становить 04 роки 06 місяці 00 днів, в тому числі стаж за провідними професіями на підземних роботах становить 01 років 04 місяці 23 дні.

До страхового стажу роботи не зарахований період роботи з 01.07.1986 по 29.07.1986 року згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 , оскільки виправлення дати підстави звільнення не засвідчене належним чином.

Вказано, що для зарахування зазначеного періоду необхідно надати уточнюючу довідку з підприємства.

Також зазначено, що заявником не надавались пільгові довідки за формою додатка трудового стажу за періоди роботи з 15.10.1992 по 26.01.1994, з 25.02.1994 по 01.06.1996, з 01.06.1996 по 08.08.1997, з 19.08.1997 по 31.12.1998, з 01.01.2020 по 15.02.2001.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №2200-0312-8/2583 від 11.01.2023 повідомлено позивача про прийняте рішення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків.

Отже, стаття 114 Закону №1058-IV передбачає право громадян на пенсію за віком на пільгових умовах. При цьому частина друга статті 114 Закону №1058-IV визначає умови для набуття такої пенсії працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць за умови досягнення певного пенсійного віку.

Списки робіт і професій затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 "Про затвердження виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах", передбачено перелік робіт, робота на яких відноситься до Списку 1, це

Пункт 1 розд. І Підземні роботи:

Усі робітники, інженерно-технічні працівники та службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних та нерудних копалин у геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також усі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників та службовців (медперсонал підземних (здоровпунктів, працівники підземного телефонного зв`язку тощо).

Постановою КМУ від 11 березня 1994 р. № 162 затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників иа підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

До вказаного Списку №1 пунктом 1 Розділу І (Гірничі роботи) віднесено Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень.

Постановою КМУ від 16 січня 2003 р. № 36 затверджено Список 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

В пункті 1 розд. І Списку №1 передбачено підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень, усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Згідно трудової книжки, позивач працював, зокрема:

1.Шахтоуправление им. М.В. Фрунзе, производственное объединение Ровенькиантрацит.

- з 15.10.1992 р. по 25.10.1992 - ученик горнорабочего подземного I разряда с полным рабочим днем под землей;

- з 26.10.1992 - переведен горнорабочим поверхностей в стр - цех;

- 21.12.1992 - направлен на курсы горнорабочих подземных;

- 13.01.1993 - переведен горнорабочим подземным;

- 26.01.1994 - уволен;

2. Ровеньковское шахтопроходческое управление 6-го треста Антрацитуглсстрой.

- з 25.02.1994 р. по 04.12.1994 - подземный горнорабочий 2 разряда с полным рабочим днем под землей;

- 05.12.1994 направлен на курсы проходчиков;

- 23.02.1995 - переведен проходчиком 4 разряда с полным рабочим днем под землей;

- 01.06.1996 - уволен.

3.Ровеньское шахтостроительное управление № 1 треста Антрацитуглестрой

- 01.06.1996 - принят проходчиком 4 разряда с полным рабочим днем под землей по переводу

08.08.1997 р. - уволен.

4. Шахта им. В.В. Вахрушева

- з 19.08.1997 по 19.07.2000 - подземный проходчик с полным рабочим днем под землей;

- з 20.07.2000 по 15.02.2001 р. - горнорабочий поверхности;

Також міститься запис від 20.06.1997 - за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію за списком №1.

5.ТОВ Барс инвест

- з 02.01.2004 р. по 22.03.2004 р. - горнорабочий очистного забоя шахты Каменская с полным рабочим днем под землей;

Також міститься запис від 24.02.2004 - за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію за списком №1.

6. Відособлений підрозділ Шахта імені М.В. Фрунзе ДП Ровенькиантрацит

- з 22.03.2004 р. по 02.03.2007 - проходчик подземный 4 разряда с полным рабочим днем под землей, проходчик подземный 5 разряда с полным рабочим днем под землей;

7. Відокремлений підрозділ Шахта Комсомольська ДП Антрацит

- з 12.03.2007 р. по 08.07.2007 р., проходчик подземный 5 разряда с полным рабочим днем под землей.

Також міститься відтиск печатки - за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію за списком №1.

Згідно розрахунку стажу, пенсійним органом до стажу за Списком №1 зараховано періоди роботи: з 01.01.1999 по 31.12.1999, 02.01.2004 по 22.03.2004, 23.03.2004 по 31.12.2005, 01.01.2006 по 02.03.2007, з 11.03.2007 по 08.07.2007.

Суд зазначає, що всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах виконують роботи, віднесені до виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (Список №1).

Трудова книжка позивача містить записи про роботу позивача за відповідними професіями з повним робочим днем під землею.

Ці періоди мають бути зараховані до стажу, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 (окрім періодів з 26.10.1992 по 20.12.1992 та з 20.07.2000 по 15.02.2001, оскільки посада "горнорабочий поверхности" не відноситься до Списку №1).

Таким чином, трудовою книжкою позивача підтверджені періоди його роботи, які дають йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Суд при цьому враховує, що згідно з п. 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМ України №442 від 01.08.92 (далі - Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Пунктом 10 Порядку №442 передбачено, що результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Пунктом 4.2 Порядку №383 визначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Також суд зазначає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Такий висновок щодо застосування норм права висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а.

Тому помилковими є доводи відповідача й про те, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи, оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочих місць.

Також законодавством передбачена можливість зарахування часу навчання до трудового стажу, що дає право на пільги, щодо професійно-технічних навчальних закладів (ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10 лютого 1998 року №103/98-ВР).

Таким чином, наявні підстави для зарахування до пільгового стажу позивача часу його навчання на курсах "горнорабочих подземных" та "проходчиков" у 1992 та 1994 роках, які безпосередньо передували праці під землею за посадами зі Списку №1.

Отже, до стажу позивача за списком №1 підлягає зарахуванню період з 15.10.1992 по 25.10.1992, з 21.12.1992 по 26.01.1994, з 25.02.1994 по 08.08.1997, з 19.08.1997 по 31.12.1998, з 01.01.2000 по 19.07.2000.

Отже, у сукупності пільговий стаж позивача за Списком №1 (враховуючи вищевказані періоди та період, самостійно зарахований пенсійним органом строком 4 роки та 6 місяців) складає більше 10 років.

Суд також звертає увагу на те, що Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області в оскаржуваному рішенні зазначило, що для зарахування спірного періоду необхідно надати уточнюючі довідки.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Надання пільгових довідок за формою додатка 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за періоди роботи з 15.10.1992 по 26.01.1994, з 25.02.1994 по 01.06.1996, з 01.06.1996 по 08.08.1997, з 19.08.1997 по 31.12.1998, з 01.01.2020 по 15.02.2001, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 , з боку позивача є утрудненим, оскільки підприємства розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій.

Позивач з незалежних від нього обставин об`єктивно позбавлений можливості надати відповідачу уточнюючі довідки внаслідок знаходження установ на тимчасово непідконтрольній українській владі території.

Проте такі обставини не можуть покладати надмірного тягаря на позивача щодо підтвердження стажу його роботи та створювати перешкоди у реалізації права на пенсійне забезпечення.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06 квітня 2022 року у справі № 423/3259/16-а.

Вказані обставини свідчать про необґрунтованість та непропорційність рішення пенсійного органу при вирішенні питання про призначення пенсії.

Щодо незарахування пенсійним органом інших періодів до страхового стажу (загального).

Відповідно до абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Таким чином, стаж роботи на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зараховується до страхового стажу в подвійному розмірі.

Така ж позиція вказана у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі №210/4546/16-а, від 02 грудня 2021 року у справі №280/281/17.

Отже, страховий стаж, набутий позивачем в період роботи в особливо важких умовах за Списком №1, підлягає обчисленню відповідно до абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону №1058-IV.

Однак згідно вказаної статті стаж обраховано з урахуванням кратності лише за періоди роботи по Списку №1 з 02.01.2004 по 22.03.2004 та з 01.01.2006 по 02.03.2007 (згідно розрахунку стажу).

Тому слід зобов`язати відповідача зарахувати відповідно до абз. 10 ч.3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» до страхового стажу позивача додатково 1 рік за кожний повний рік стажу роботи за періоди з 15.10.1992 по 25.10.1992, з 21.12.1992 по 26.01.1994, з 25.02.1994 по 08.08.1997, з 19.08.1997 по 19.07.2000, з 23.03.2004 по 31.12.2005, з 11.03.2007 по 08.07.2007.

Щодо інших періодів, суд зазначає таке.

Не зарахувавши до загального стажу період роботи позивача з 01.07.1986 по 29.07.1986 (у совхозі "Ясеновский"), відповідач зазначає, що виправлення дати підстави звільнення не засвідчене належним чином.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Верховний Суд в постанові від 24 травня 2018 року по справі №490/12392/16-а зазначив, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 року у справі №677/277/17 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

Отже, такий період підлягає зарахуванню до загального стажу позивача.

Крім того, в період часу з 01.01.2008 по 01.04.2009, а також з 17.01.2022 по 26.12.2022 позивач перебував на обліку в органі Пенсійного фонду України як суб`єкт підприємницької діяльності.

Пенсійним органом зараховано до стажу лише період з 02.02.2009 по 01.04.2009.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 02.03.2023 №2200-0603-8/15636, позивач з 01.01.2008 по 01.04.2009 сплачував єдиний податок в розмірі 200 грн. на місяць.

Відділення Державного казначейства України перераховували до Пенсійного фонду України 42 відсотки від сплачених сум єдиного податку. Органами Державної казначейської служби перераховано частину єдиного податку (42%) сплаченого ОСОБА_1 на рахунки Управління Пенсійного фонду в Ярмолинецькому районі, а саме: 08.01.2008 - 84,00 грн; 19.02.2008 - 84,00 грн; 13.03.2008 - 84,00 грн; 02.04.2008 - 84,00 грн; 19.05.2008 - 84,00 грн; 20.06.2008 - 84,00 грн.

Станом на травень 2009 року позивач не мав заборгованості зі сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Крім того, повідомлено, що станом на 02.03.2023 до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не надходила звітність, щодо ОСОБА_1 , як фізичної особи - підприємця за 2008 рік.

Згідно до статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 3-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Розділ XV доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом №2148-VIII від 03.10.2017) до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно ізстаттею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

- з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

- з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Згідно з п.4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 01 травня 1993 року, а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (додаток №1).

Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Як встановлено судом, позивач в період з 01.01.2008 по 01.04.2009 перебував на спрощеній систем оподаткування та сплачував єдиний податок в розмірі 200,00 грн. щомісячно протягом зазначеного періоду.

Згідно пункту 2 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємства" від 03.07.1998 за №727/98 (який припинив свою дію 01.01.2012 та був чинним в період сплати позивачем єдиного податку у спірний період), суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах:

- до місцевого бюджету - 43 відсотки;

- до Пенсійного фонду України - 42 відсотки;

- на обов`язкове соціальне страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння зайнятості населення - 4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються відповідно до законодавства у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, а також витрат, зумовлених народженням та похованням.

Згідно з пунктом 6 Указу Президента "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємства" суб`єкт малого підприємства, який сплачує єдиний податок, не є платником податків і зборів (обов`язкових платежів), у тому числі збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, здійснюючи підприємницьку діяльність, позивач сплачував у Пенсійний фонд внески у складі єдиного податку через Управління державного казначейства відповідно до вимог Указу Президента України від 03.07.1998 №727/98 (42% від суми сплаченого єдиного податку перераховувались на рахунок територіального управління Пенсійного фонду).

Отже, суд дійшов висновку, що пенсійним органом протиправно не зараховано до страхового стажу період здійснення позивачем підприємницької діяльності, під час якої 42% від суми сплаченого єдиного податку мали перераховуватись на рахунок територіального управління Пенсійного фонду.

Крім цього, як застрахована особа зі статусом фізична особа-підприємець позивач сплачував страхові внески протягом періоду часу з 17.01.2022 по 26.12.2022. Це підтверджується копією Індивідуальних відомостей про застраховану особу від 13.03.2023 за формою ОК-5 із зазначенням інформації про сплату внесків у 2022-му році. Тому такий період також підлягає зарахуванню до страхового стажу.

Отже, до страхового стажу позивача мав бути зарахований період ведення підприємницької діяльності з 01.01.2008 по 01.02.2009, а також з 17.01.2022 по 26.12.2022.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на наведене, для належного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до стажу позивача вказані вище періоди.

Отже, загальний стаж позивача також достатній для призначення пенсії.

Тому суд дійшов висновку, що позивач при зверненні із заявою про призначення пенсії підтвердив своє право на призначення пенсії.

Таким чином, оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

В частині позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з дати подання заяви про призначення пенсії 27.12.2022, суд зазначає таке.

За загальним правилом, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Тому підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 27.12.2022 (з дня звернення за пенсією).

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Таким чином, необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.01.2023 №08 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 15.10.1992 по 25.10.1992, з 21.12.1992 по 26.01.1994, з 25.02.1994 по 08.08.1997, з 19.08.1997 по 31.12.1998, з 01.01.2000 по 19.07.2000.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу:

- період ведення підприємницької діяльності з 01.01.2008 по 01.02.2009, а також з 17.01.2022 по 26.12.2022;

- період роботи з 01.07.1986 по 29.07.1986;

- додатково один рік за кожний повний рік стажу роботи за періоди з 15.10.1992 по 25.10.1992, з 21.12.1992 по 26.01.1994, з 25.02.1994 по 08.08.1997, з 19.08.1997 по 19.07.2000, з 23.03.2004 по 31.12.2005, з 11.03.2007 по 08.07.2007.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 27.12.2022.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 23 серпня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна буд. 3,Слов`янськ,Донецька область,84122 , код ЄДРПОУ - 13486010)
Головуючий суддя Д.А. Божук