Справа № 440/9411/23
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/9411/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:

- визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби в розмірі 56% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби в розмірі 56% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсацію за додаткові відпустки, як учаснику бойових дій за 2022 - 2023 роки;

- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за додаткові відпустки, як учаснику бойових дій за 2022 - 2023 роки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.05.2023 №37-РС ОСОБА_1 звільнено з військової служби та згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.05.2023 №133 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , знято з усіх видів забезпечення. Але, як посилається позивач в позовній заяві з ним проведений не повний розрахунок, а саме не нараховано та не виплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби в розмірі 56% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, компенсацію за додаткові відпустки, як учаснику бойових дій за 2022 - 2023 роки.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву. Так, в обґрунтування незгоди представник відповідача зазначає, що позивачу було виплачено посадовий оклад в розмірі 1182,58, оклад за військовим званням 222,26, надбавка за вислугу років 351,21, одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби 12317,97, щомісячна премія 6326,81, надбавка за особливості проходження служби 1141,43, додаткова винагорода на період дії воєнного стану 12580,65, компенсація частини щорічної основної відпустки за 2022 рік 17739,01, грошова допомога на оздоровлення 21996,38. Таким чином колишньому військовослужбовцю загалом було нараховано 73858,30. З урахуванням утримання з колишнього військовослужбовця сум, на картковий рахунок зараховано 64696,23. Отримання зазначеного грошового забезпечення підтверджується доданою позивачем випискою карткового рахунку. Грошова допомога на оздоровлення за 2022 рік була виплачена у розмірі 13466,85 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.09.2022 №196.

Відповідно до положень ч.5 ст. 262, ч.1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 24.02.2022 року.

13.05.2023 позивача звільнено з військової служби та згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( по стройовій частині) від 13.05.2023 №133 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , знято з усіх видів забезпечення.

Вважаючи, що при звільненні не були виплачені всі суми грошового забезпечення, а саме матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби в розмірі 56% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, компенсацію за додаткові відпустки, як учаснику бойових дій за 2022 - 2023 рок, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Військовослужбовці у разі звільнення зі служби мають право на отримання певних виплат.

Умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям у разі їх звільнення з військової служби визначені Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 р. № 260.

Грошове забезпечення. У разі звільнення з військової служби воно виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у розмірі, передбаченого для займаної посади з дня одержання військовою частиною наказу чи письмового повідомлення про звільнення до дня виключення наказом зі списків особового складу включно, але не більше ніж до дня здавання справ та посади (в межах установлених Міністром оборони України строків) або до дня закінчення щорічної відпустки, яка надається після здавання справ та посади. (Наказ МОУ від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»).

Компенсація за щорічну основну відпуску. Крім того, у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їхнім бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки. (Наказ № 260).

Компенсація за невикористану щорічну додаткову відпустку "Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), які мають право на щорічні додаткові відпустки відповідно до чинного законодавства України, виплачується компенсація за всі календарні дні невикористаної додаткової відпустки, яка надається в повному обсязі або пропорційно часу, прослуженому в році звільнення». (Наказ № 260).

Одноразова грошова допомога: кадровим військовослужбовцям (крім строкової служби) виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги десять календарних років і більше. У разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання одноразової грошової допомоги, установленої Законом України „Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. (Наказ № 260). Військовослужбовцям, що були призвані на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, виплата одноразової грошової допомоги відбувається відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року № 460 "4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення".

Грошова допомога для оздоровлення. Військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на грошову допомогу для оздоровлення та не отримали її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, в якому оголошується про її виплату. (Наказ № 260).

Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Військовослужбовцям, прийнятим (призваним) на військову службу із запасу, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується в календарному році, у якому вони призначені та вступили до виконання обов`язків за посадами. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовцям, накази про звільнення яких підписано минулого року, але не виключеним зі списків військової частини, в поточному році не надається» (Наказ № 260).

Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану. На період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»: 100 тисяч гривень тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях; 50 тисяч гривень тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ; 30 тисяч гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань).

Компенсація за недоотримане речове майно. Аби отримати компенсацію, військовому під час звільнення зі служби потрібно одержати довідку про вартість речового майна. Ця довідка видається речовою службою військової частини, виходячи із закупівельної вартості майна, розрахованої станом на 1 січня поточного року. Форма довідки затверджена постановою Кабміну № 178 від 16 березня 2016 року. Далі з рапортом про компенсацію за неотримане речове майно та оригіналом довідки про його вартість військовослужбовцю слід звернутися до командира своєї військової частини. Результатом повинен бути наказ командира по частині, в якому на підставі довідки про вартість речового майна вказується розмір компенсації. А на підставі наказу вже здійснюється виплата.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 ( по особовому складу) від 08.05.2023 №37-РС ОСОБА_1 звільнено з військової служби та згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( по стройовій частині) від 13.05.2023 №133 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , знято з усіх видів забезпечення.

Відповідно до змісту наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.05.2023 №133 зазначено наступне :

виплатити з 01 травня по 13 травня 2023 року премію у розмірі 523% від посадового окладу та надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% до посадового окладу;

виплатити додаткову винагороду під час дії воєнного стану за період з 01 травня по 13 травня 2023 року пропорційно розрахунку 30000 грн. (тридцять тисяч гривень) на місяць;

щорічна основна відпустка за 2022 рік не використовувалась. Виплатити грошову компенсацію за 25 днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік;

щорічна основна відпустка за 2023 рік використовувалась строком 10 днів;

виплатити солдату ОСОБА_1 , одноразову грошову допомогу по звільненню у розмірі 56% місячного грошового забезпечення за повний календарний рік служби;

виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік;

матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань за 2023 рік, відповідно до наказу Міністра оборони України від 07.06.2.918 року № 260 (зі змінами ) не надавалась.

В адміністративному позові позивач зазначає, що військова частина НОМЕР_1 не здійснила повного розрахунку, а саме не компенсувала невикористану частину щорічної основної відпустки за 2022 рік, не виплатила одноразову грошову допомогу при звільненні, грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік та матеріальну допомогу при звільненні.

Але відповідно до матеріалів справи командуванням військової частини НОМЕР_1 зазначає, що позивачу було виплачено посадовий оклад в розмірі 1182,58, оклад за військовим званням 222,26, надбавка за вислугу років 351,21, одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби 12317,97, щомісячна премія 6326,81, надбавка за особливості проходження служби 1141,43, додаткова винагорода на період дії воєнного стану 12580,65, компенсація частини щорічної основної відпустки за 2022 рік 17739,01, грошова допомога на оздоровлення 21996,38. Таким чином колишньому військовослужбовцю загалом було нараховано 73858,30. З урахуванням утримання з колишнього військовослужбовця сум, на картковий рахунок зараховано 64696, 23. Отримання зазначеного грошового забезпечення підтверджується доданою позивачем випискою карткового рахунку. Грошова допомога на оздоровлення за 2022 рік була виплачена у розмірі 13466,85 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.09.2022 №196.

Щодо позовних вимог про невиплату грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, суд зазначає наступне.

Умови та порядок виплати грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань регулюється наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» та наказом Міністерства оборони України від 31.01.2022 № 30 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2022 рік» .

У відповідності до пункту 9 розділу XXIV наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Наказом Міністерства оборони України від 31.01.2022 № 30 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2022 рік» передбачено виключні підстави виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а саме: смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків; поранення військовослужбовця, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану; у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини; порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія); захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С; безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (сумарно більше 30 днів поспіль) внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів, які пов`язані з захистом Батьківщини; сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтерновані в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

Як вбачається з матеріалів справи, до військової частини НОМЕР_1 рапорт ОСОБА_1 протягом періоду проходження військової служби у 2023 році з зазначеною підставою не надходив, у зв`язку з чим підстава для виплати зазначеного виду допомоги була відсутня. Також суд звертає увагу, що в адміністративному позові позивач зазначає про наявність рапорту як підставу для виплати грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань, посилаючись на п.9 Порядку 260, проте не вказує що звертався з ним до військової частини НОМЕР_1 та не зазначає підставу для виплати зазначеного виду допомоги.

Отже позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби в розмірі 56% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби в розмірі 56% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби не підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про невиплату компенсації невикористаної додаткової відпуски для учаснику бойових дій, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 16-2 Закону України "Про відпустки" передбачено право учасників бойових дій, інвалідів війни, статус яких визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на додаткову відпустку із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Статус учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни визначено Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Якщо демобілізований працівник отримав посвідчення учасника бойових дій (особи з інвалідністю внаслідок війни), то після його надання роботодавцю він матиме право на «військову» відпустку. Причому неважливо, працює він за основним місцем роботи чи за сумісництвом. Право на таку відпустку передбачене статтею 77-2 Кодекс законів про працю України і статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» (далі - Закон про відпустки).

Відповідно до статті 5 зазначеного Закону учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час*.

Згідно абзацу першого пункту 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. № 302 (Редакція від 20.12.2022, підстава - 1390-2022-п) посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників чи Захисниць України, на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

В свою чергу, абзац перший, другий пункту 3 зазначеного вище Положення зазначає, що до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни. Учасникам бойових дій видаються посвідчення з написом "Посвідчення учасника бойових дій" та нагрудний знак "Ветеран війни - учасник бойових дій".

Підсумовуючи зазначене, доказом того, що позивач є учасником бойових дій є посвідчення про надання йому статусу учасника бойових дій.

До позовної заяви позивачем не надано документа, який підтверджує статус учасника бойових дій.

До адміністративного позову позивачем додано довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 03.04.2023 №166, яка є підставою для надання статусу учасника бойових дій, проте не надає його особі.

До військової частини НОМЕР_1 надійшов запит Миргородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 15.05.2023 №1/3354 щодо оформлення статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 з проханням надати підтверджуючі документи для його оформлення. Військова частина НОМЕР_1 надала необхідний перелік документів (вих. №1687 від 25.05.2023).

Таким чином, військова частина НОМЕР_1 здійснила усі належні виплати ОСОБА_1 на день звільнення з військової служби.

Відтак, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.1 ст.77 КАС України).

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 139, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-262, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко