Справа № 420/7977/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-08-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7977/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

24 серпня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До суду з адміністративним позовом (а.с.1-11 т.1) звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області (далі ГУ ДПС) про визнання протиправними та скасування рішень.

Ухвалою суду від 14.03.2023 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову (а.с.45 т.1).

Представником позивача подано до суду заяву на виконання ухвали суду та позов (а.с.148-156 т.1) до ГУ ДПС, в якому просить: визнати протиправними та скасувати наказ відповідача №759-п від 09.02.2023 року про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 та податкове повідомлення-рішення №3664/15-32-07-06 від 09.03.2023 року.

Ухвалою суду від 15.05.2023 року позов залишено без руху, продовжено строк на усунення недоліків позову (а.с.157-158 т.1).

До суду від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду із доданими копіями письмових доказів (а.с.161-163 т.1).

Ухвалою суду від 29.05.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.192 т.1).

Рішенням суду від 09.08.2023 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС №759-п №3664/15-32-07-06 від 09.03.2023 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 331347,17 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ГУ ДПС за рахунок бюджетних асигнувань на користь ФОП ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 2650,79 грн (а.с.231-241 т.1).

15.08.2023 року до суду надійшла заява (а.с.1-5 т.2) представника ФОП ОСОБА_1 , адвоката Гніздовської Г.М., про ухвалення додаткового судового рішення, в якій представник просить стягнути з відповідача на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати, понесені за надану правничу допомогу у справі №420/7977/23 у розмірі 5000 грн.

В обґрунтування заяви представник зазначила, що між Адвокатським об`єднанням «ЮРІС ФЕРРУМ» та ФОП ОСОБА_1 14.03.2023 року укладений договір про надання правової допомоги №14-03/23, згідно умов якого визначений фіксований розмір правничої допомоги у сумі 5000 грн. До заяви долучено акт надання правової допомоги від 14.08.2023 року №1, яким підтверджується обсяг наданої правничої допомоги у фіксованому розмірі.

Заявниця, посилаючись на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 28.10.2020 року по справі №640/18402/19, згідно якого у разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги не потрібен, просить стягнути з відповідача на користь ФОП ОСОБА_1 вищезазначену правничу допомогу.

Вказана заява з додатками направлена на адресу відповідача по справі.

До суду від представника ГУ ДПС надійшло ?клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якому представник просить відмовити у задоволенні заяви, оскільки безпідставна необхідність витрат на правничу допомогу для цієї справи. При цьому, заявлені витрати на правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та ціною позову.

Вивчивши подану заяву про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши матеріали справи в частині, що стосуються поданої заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст.252 КАС України).

Враховуючи, що справа №420/7977/23 розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, то судом розглянуто заяву про ухвалення додаткового рішення у письмовому провадженні.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Частиною 1 ст.140 КАС України визначено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Частинами 4-7 ст.134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд вважає, що посилання заявниці на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 28.12.2020 року у справі №640/18402/19, у якому йдеться про те, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, не спростовує і висновків, викладених у цій же постанові про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження розміру витрат зі сплати професійної правничої допомоги у зв`язку з розглядом даної справи адвокатом Гніздовською Г.М. до суду надані копії документів, укладених між АО «ЮРІС ФЕРРУМ» та ФОП ОСОБА_1 : - договору про надання правової допомоги від 14.03.2023 №14-03/23; виписки з банківського рахунку АО «ЮРІС ФЕРРУМ»; - акту надання правової допомоги від 15.06.2023 №1 (а.с.123-125, 129 т.1, а.с.8 т.2).

Згідно з п.4.1. загальна сума гонорару за цим договором складається з гонорарів за надання правової допомоги в судах першої та апеляційної інстанції, а саме: 5 000 грн гонорар адвокатського об`єднання за надання правової допомоги у суді першої інстанції; гонорар адвокатського об`єднання за надання правової допомоги у суді апеляційної інстанції сторони домовилися узгодити додатково.

Відповідно до акту надання правової допомоги від 15.06.2023 №1 АО «ЮРІС ФЕРРУМ» в особі Голови Гніздовської Г.М., що діє на підставі статуту, у період з 14.03.2023 по 14.08.2023 надано ФОП ОСОБА_1 наступну правову допомогу: аналіз законодавства, судової практики щодо оскарження податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатами проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання, та наказу про її проведення; формування та надсилання до ГУ ДПС адвокатських запитів з метою отримання інформації щодо підстав проведення фактичної перевірки та копії документів, прийнятих за результатами її проведення; - підготовка та подання до суду від імені клієнта позову, заяви про усунення недоліків позову, відповіді на відзив; - підготовка, оформлення доказів понесених судових витрат та подання до суду заяви про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Дослідивши зміст наданих адвокатом доказів, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, складність справи, об`єму наданих послуг, суд вважає, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн є розумними та співмірними зі складністю справи і обсягом наданих адвокатом послуг позивачу у даній справі, з огляду на наступне.

Згідно з ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підставі ч.5 ст.242 КАС України суд вважає необхідним врахувати наступні висновки Верховного Суду.

Так, у додатковій постанові від 05.09.2019 року по справі №826/841/17 Верховний Суд дійшов правового висновку, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Представник ГУ ДПС, заявляючи про неспівмірність заявлених витрат на правничу допомогу, не навів конкретних обґрунтувань в розрізі наданих послуг з правничої допомоги згідно акту надання правової допомоги від 15.06.2023 №1. Тому доводи представника відповідача з цього приводу судом не приймаються.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі №826/841/17 Верховний Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Таким чином витрати на правничу допомогу мають бути фактичними в розрізі реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а їх розмір повинен бути обґрунтований та документально підтверджений.

Дослідивши подані докази, суд дійшов висновку, що наявна дійсна необхідність у наданні АО «ЮРІС ФЕРРУМ» послуг наданих згідно акту надання правової допомоги від 15.06.2023 №1.

Таким чином, суд вважає заявлені витрати на професійну правничу допомогу реальними, необхідними, фактичними та доведеними належними доказами.

Враховуючи фактичний об`єм наданих АО «ЮРІС ФЕРРУМ» послуг, в розрізі критеріїв їх реальності та необхідності, суд дійшов висновку, що співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу є 5000 грн, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС на користь позивача, про що ухвалити додаткове рішення по справі №420/7977/23.

Керуючись ст. ст.132, 137, 139, 243, 246, 252, 255, 293, 295 КАС України суд,-

ВИРІШИВ :

Заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити.

Прийняти по справі №420/7977/23 додаткове рішення, яким стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати професійної правничої допомоги у розмірі 5000 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва