Справа № 380/25651/21
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/25651/21 пров. № А/857/6805/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Затолочного В.С., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року в справі №380/25651/21 за адміністративним позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, -

суддя в 1-й інстанції Сакалош В.М.,

час ухвалення рішення 20.03.2023 року,

місце ухвалення рішення м.Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року Львівський державний університет внутрішніх справ (далі ЛьвДУВС, позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЛьвДУВС коштів в сумі 156480,98 (сто п`ятдесят шість тисяч чотириста вісімдесят) грн. 98 коп.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ад`юнкти та курсанти різні за статусом особи, які навчаються у вищому навчальному закладі, а жодний з нормативно-правових актів, що стосується ад`юнктів, не передбачає порядок розрахунку витрат пов`язаних з утриманням даних осіб у вищому навчальному закладі та відшкодування витрати пов`язаних з навчанням після відрядження вищим навчальним закладом для подальшого проходження служби до замовника, відповідного органу поліції.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому висловив незгоду з її доводами, вважає оскаржуване рішення суду обґрунтованим та законним. Просить оскаржене відповідачем рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до пунктів 1, 3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Львівським державним університетом внутрішніх справ та ОСОБА_1 укладено договір №427 від 25.09.2020 про надання освітніх та організаційних послуг у підготовці ад`юнктів до здобуття наукового ступеня доктора філософії денної форми навчання за державним замовленням (а.с.3-4).

Відповідно до п.п 3.1.3, 3.1.4 цього Договору ЛьвДУВС має право у разі відрахування з ад`юнктури ад`юнкта до завершення терміну навчання в т.ч. за власним бажанням, стягнути з нього в повному обсязі грошові витрати, пов`язані з організацією його навчання.

Наказом ЛьвДУВС від 19.11.2021 № 1157 о/с ОСОБА_1 з 06 грудня 2021 року відраховано згідно пп. 1 п. 2.1 Положення про порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів МВС, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2009 № 381 за власним бажанням (а.с.5).

Згідно з проведеним розрахунком сума фактичних витрат, пов`язаних з навчанням ад`юнкта ОСОБА_1 у ЛьвДУВС становить 156 480, 98 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком №36 від 19.11.2021 (а.с.6).

Так, 29.11.2022 Львівським державним університетом внутрішніх справ сформовано претензію №18/358, якою висловлено прохання у місячний термін з моменту отримання такої ОСОБА_1 сплатити заборгованість, витрачену на утримання ОСОБА_1 в ЛьвДУВС у розмірі 156 480, 98 грн на розрахунковий рахунок Львівського державного університету внутрішніх справ.

Вказано, що у випадку несплати вказаної суми коштів в установлений термін Університет звернеться з адміністративним позовом до суду, при цьому додатково буде стягнуто десять відсотків суми стягнення (а.с.7).

На підтвердження направлення претензії №18/358 від 29.11.2022 позивачем долучено фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 01.12.2021 про направлення рекомендованого листа 533 (зворот а.с.7).

Вважаючи, що ОСОБА_1 жодним чином не відреагувала на скеровану претензію, відтак добровільно відшкодовувати кошти, витрачені на утримання в Університеті наміру не має, ЛьвДУВС звернувся з цим позовом до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Ухвалюючи оскаржуване в цій справі рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доказів добровільного відшкодування залишку заборгованості по витратах, пов`язаних з утриманням його у ЛьвДУВС, в межах заявлених позовних вимог, суду не надано, при цьому ад`юнкти, які навчаються у ЛьвДУВС перебувають на повному державному забезпечені. Будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового звільнення з органів Національної поліції України, відповідач зазначену суму коштів не відшкодував, що є підставою для задоволення позову повністю.

Вирішуючи спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" до вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, можуть бути зараховані громадяни України, яким станом на 31 грудня року вступу виповниться 17 років. Підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Особливості підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії, доктора наук (далі - здобувачі) у науково-дослідних установах (далі - НДУ) та закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання (далі - ЗВО), що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, визначено Порядком підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у науково-дослідних установах, закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.11.2017 № 963 (далі Порядок № 963).

Відповідно до пункту 4 розділу І Порядку № 963 здобуття вищої освіти на третьому (освітньо-науковому) та науковому рівнях вищої освіти організовується у ЗВО/НДУ шляхом навчання здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії за очною (денною, вечірньою) або заочною формами в ад`юнктурі (аспірантурі).

Фінансування підготовки здобувачів здійснюється за рахунок коштів: Державного бюджету України - за державним замовленням; фізичних або юридичних осіб - на умовах договору (пункт 5 розділу І Порядку № 963).

Згідно з пунктом 3 розділу II Порядку № 963 підготовка здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії за державним замовленням здійснюється в ад`юнктурі (аспірантурі) за очною (денною, вечірньою) формою навчання.

Здобувачі можуть бути відраховані з ад`юнктури (аспірантури) та докторантури за власним бажанням (підпункт 2 пункту 1 Порядку № 963).

Механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів визначено Порядком відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261 (далі Порядок № 261).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася.

Пунктом 3 Порядку № 261 встановлено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.

Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.

Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання (пункт 4 Порядку № 261).

Пунктом 5 Порядку № 261 закріплено алгоритм дій щодо зобов`язання особи відшкодувати МВС витрати за весь строк навчання, а саме: після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 261 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що кошти, які витрачаються на навчання ад`юнктів у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, є державними (бюджетними) коштами, а ад`юнкт, будучи обізнаним під час підписання Договору про надання освітніх та організаційних послуг у підготовці ад`юнкта до здобуття наукового ступені доктора філософії денної форми навчання за державним замовленням, про право Університету стягнути в повному обсязі грошові витрати, пов`язані з організацією навчання для підготовки дисертації, зокрема, у разі відрахування з ад`юнктури до завершення терміну навчання, повинен такі кошти відшкодувати.

Разом з тим, саме із відмовою ад`юнкта добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з організацією навчання для підготовки дисертації, законодавцем пов`язано можливість звернення вищого навчального закладу, у якому навчалася особа, із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.

Аналогічний підхід до правозастосування у схожих правовідносин застосовано Верховним Судом у постановах від 30 вересня 2019 року у справі № 340/685/19 та від 10 жовтня 2019 року у справі № 140/721/19, від 28 травня 2021 року у справі № 320/7233/19, від 14 грудня 2022 року у справі № 520/5837/2020.

Отже, враховуючи наведене нормативне регулювання, правильне вирішення спору у справах з подібними правовідносинами залежить від того, чи було ад`юнкта ознайомлено із розрахунком витрат, пов`язаних з організацією навчання для підготовки дисертації, та запропоновано йому добровільно відшкодувати такі витрати.

В свою чергу, лише обізнаність відповідача з обов`язком відшкодувати такі витрати не може вважатися достатньою підставою для стягнення таких у визначеній позивачем сумі в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що претензія №18/358 від 29.11.2022 скерована 01 грудня 2021 року рекомендованим листом з штриховим ідентифікатором 533, на підтвердження долучено фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 01.12.2021 (зворот а.с.7).

Однак за інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» дані про відправлення за номером 533 відсутні.

Колегія суддів зауважує, що АТ «Укрпошта» є розпорядником інформації щодо універсальних послуг поштового зв`язку, а тому суд може використовувати інформацію, отриману з офіційного сайту АТ «Укрпошта».

Зазначена правова позиція адміністративного суду узгоджується із постановою Верховного Суду від 09 серпня 2023 року в справі № 2-1730-1/10, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів враховується судом під час вирішення наведеного спору.

Водночас матеріали справи не містять жодного іншого підтвердження про вручення адресату чи повернення відправнику вищезгаданого поштового відправлення.

Отже, судом не встановлено та матеріали справи не містять належних, допустимих та достовірних доказів, які з достатньою переконливістю підтверджували факт надсилання та отримання відповідачем претензії №18/358 від 29.11.2022.

Вказане дає суду підстави для висновку, що відповідачу не було запропоновано у добровільному порядку відшкодувати витрати, які є предметом стягнення у цій справі.

В свою чергу, позовну заяву про стягнення ОСОБА_1 на користь Львівського державного університету внутрішніх справи коштів в сумі 156480,98 грн. 98 коп. здано на пошту 17.12.2021, що підтверджується відтиском календарного штемпелю відділення поштового зв`язку на конверті (а.с.12) та зареєстровано судом першої інстанції 28.12.2021 (а.с.1), тобто до закінчення строку, встановленого для добровільного відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з організацією навчання для підготовки дисертації.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою.

Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскільки право на звернення до суду у позивача у цій справі може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з організацією навчання для підготовки дисертації, тоді як доказів відмови відповідача від добровільного відшкодування суми таких витрат під час судового розгляду не пред`явлено, а позов подано до закінчення встановленого строку добровільного відшкодування, отже, звернення позивача до суду з цим адміністративним позовом слід вважати передчасним, що судом першої інстанції не враховано.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.308,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року в справі №380/25651/21 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Львівського державного університету внутрішніх справ відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. Я. Качмар
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 23 серпня 2023 року.