Справа № 320/5071/20
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5071/20
УХВАЛА

23 серпня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Мельничука В.П., суддів Василенка Я.М., Оксененка О.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги Київської митниці на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруленд Україна" до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Київська митниця подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

До Шостого апеляційного адміністративного суду з Київського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа № 320/5071/20.

Відповідно до ч. 5 ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга була подана в електронній формі через підсистему "Електронний суд", у зв`язку з чим ставка судового збору обчислюється із застосуванням коефіцієнта 0,8.

Позивачем в адміністративному позові заявлено вимоги майнового характеру на загальну суму 394472,51 грн.

Отже виходячи зі змісту позовної заяви, Київська митниця при зверненні до суду з даною апеляційною скаргою повинна була сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, тобто 7100,50 грн., (1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (5917,09 грн.)*150%*0,8).

Вказаною особою в порушення зазначених вимог законодавства не було дотримано вказані вимоги ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України та не додано документ про сплату судового збору.

Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи 15 червня 2022 року судом першої інстанції ухвалено зазначене вище рішення у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційну скаргу Київська митниця подала до суду апеляційної інстанції 09 вересня 2022 року, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження.

При цьому, вказаною особою в апеляційній скарзі було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та зазначено, що з текстом повного рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року Київська митниця ознайомилась 15 серпня 2022 року через Єдиний державний реєстр судових рішень, у встановленому порядку копія рішення суду першої інстанції вручена не була.

Однак вказані відповідачем доводи щодо неотримання рішення суду першої інстанції суперечать матеріалам справи, оскільки відповідно до доказів, які наявні в матеріалах справи, а саме довідка про доставку електронного листа (том. 1, арк. 162), копію рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року було надіслано судом першої інстанції до електронного кабінету Київської митниці як територіального органу Державної митної служби України та доставлено до електронного кабінету 15 червня 2022 року о 17:34.

Водночас апеляційну скаргу вказаною особою було подано до суду апеляційної інстанції лише 09 вересня 2022 року, тобто після тридцяти днів з дня отримання копії рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року.

Ухвалою судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року зазначену апеляційну скаргу залишено без руху через її невідповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказаною ухвалою клопотання Київської митниці про поновлення строку на апеляційне оскарження визнано необґрунтованим, а причини пропуску такого строку неповажними. Надано строк для усунення зазначених вище недоліків десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали.

18 серпня 2023 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від Київської митниці надійшло клопотання, в якому вказана особа просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року та відстрочити сплату судового збору за подання зазначеної апеляційної скарги.

Щодо сплати судового збору Київська митниця зазначає, що на даний час не має можливості взяти бюджетні фінансові зобов`язання за КЕКВ 2800 зі сплати судового збору, оскільки залишок коштів за даним КЕКВ є недостатнім для здійснення оплати.

Враховуючи те, що видатки Держмитслужби та відповідно - її структурних підрозділів фінансуються з Державного бюджету України, беручи до уваги відсутність коштів, а також з огляду на запровадження на всій території України воєнного стану, вказана особа просить суд відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на Київського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року.

Щодо вказаного клопотання колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зазначений в статті 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов та підстав для відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

З указаного вбачається, що Київська митниця не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Тобто, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати і єдиною визначальною підставою для правильного вирішення цього питання є майновий стан сторони.

Отже, умовою звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати є такий майновий стан сторони, який не дозволяє його сплатити.

Таким чином, важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що звертаючись до суду із клопотанням про відстрочення сплати судового збору необхідно не лише зазначити зміст прохання обмежившись посиланням на майнове становище, а й надати суду відповідні докази важкого майнового стану.

Проте, належних і відповідних доказів, які б підтверджували фінансову неспроможність Київської митниці сплатити судовий збір та не передбачення можливості використання коштів на фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи державної влади, в тому числі, на сплату судового збору, до апеляційної скарги не додано.

Також відсутні докази, які б підтверджували, що бюджетом митного органу не передбачено коштів для сплати судового збору.

Колегія суддів звертає увагу, що додана до клопотання копія довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку від 03 серпня 2023 року №7.8-22/450 містить лише інформацію щодо залишку коштів на рахунку, повідомлення про наявність безспірного списання коштів за листами Головного управління державної казначейської служби України у місті Києві та зазначено, що станом на 03 серпня 2023 року Київська митниця не має можливості взяти бюджетні фінансові зобов`язання за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» зі сплати судового збору, що не є належним доказом відсутності коштів та можливості для сплати судового збору та не є підставою для відстрочення такої сплати.

Крім цього, Київською митницею не надано доказів регулярного та послідовного вчинення активних дій з метою виконання процесуального обов`язку зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги саме у даній адміністративній справі, та які б свідчили, що митний орган дійсно бажає реалізувати своє право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі у найкоротші строки.

Необхідно зазначити, що стаття 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою виконання процесуального обов`язку сплати судового збору особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Це стосується і суб`єктів владних повноважень, які фінансуються з Державного бюджету України, зокрема, в частині видатків на оплату судового збору, а тому держава повинна створити належні фінансові можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Отже, органи державної влади, в тому числі Київська митниця, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

В частині тверджень про неспроможність сплати судового збору у зв`язку із запровадженням воєнного стану внаслідок військового вторгнення Російської Федерації на територію України слід зазначити, що такі твердження є безпідставними, оскільки митним органом не надано обґрунтованих пояснень, а також не підтверджено належними та достатніми доказами взаємозв`язок воєнного стану з скороченням обсягу бюджетних асигнувань, які призначені саме для сплати судового збору, Київській митниці, як суб`єкту владних повноважень.

Також не зазначено, які саме обставини, події, тимчасові обмеження в період дії правового режиму воєнного стану та, як вплинули на рівень майнового стану Київської митниці, а також не надано жодних доказів незадовільного матеріального стану та неможливості для сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги в умовах воєнного стану.

Колегія суддів звертає увагу, що сам лише факт запровадження на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року не може бути підставою для безумовного та систематичного продовження процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору у всіх абсолютно випадках.

Таким чином, обставини пов`язані з тривалою внутрішньою процедурою виділення та погодження коштів на сплату судового збору, обставини щодо неналежного фінансування суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України, відсутність достатньої кількості коштів, які призначені для цієї мети, блокування рахунків та здійснення безспірного стягнення коштів з рахунків боржника не є наслідками введення воєнного стану в Україні, а обставини, щодо організації роботи органів Державної митної служби України в умовах правового режиму воєнного стану, не можуть вважатися достатніми для відстрочення, розстрочення сплати судового збору, звільнення сторони від сплати судового збору, чи зменшення його розміру, оскільки це є лише недоліками в організації внутрішньої діяльності та представництва інтересів суб`єкта владних повноважень, в судах.

Аналогічний висновок викладений в ухвалі Верховного Суду від 20 травня 2022 року у справі № 160/10376/21.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Київської митниці про відстрочення сплати судового збору.

Щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року, Київська митниця повідомляє, що у зв`язку з неодноразовим оголошенням повітряних тривог у м. Києві у митниці були збої зі зняттям вхідної кореспонденції з електронного кабінету Київської митниці, пов`язані з технічними та людськими факторами у зв`язку з чим просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Розглянувши вказане клопотання колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено права та обов`язки учасників справи.

Наведеними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Такими процесуальними обов`язками учасників справи визначено, крім іншого, дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

Таким чином, відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Так, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Верховний Суд в ухвалі від 22.06.2022 у справі № 600/5928/21-а звернув увагу, що сам лише факт введення воєнного стану на території України не може бути визнаний поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги для органу державної влади без зазначення конкретних обставин та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього державного органу, що в свою чергу обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.

Зазначені Київською митницею причини пропуску строку на апеляційне оскарження та підстави для його поновлення, що зумовлені збройною агресією Російської Федерації проти України, колегія суддів вважає безпідставними, адже налагоджена не належним чином внутрішня організаційна діяльність органу державної влади в умовах воєнного стану на території України, який введено внаслідок військового вторгнення Російської Федерації на територію України не можуть вважатися об`єктивними та непереборними причинами, що унеможливлювали подання апеляційної скарги на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у строк встановлений ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доводи Київської митниці щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, також не приймаються судом, оскільки обставини, на які посилається відповідач, пов`язані з внутрішньою організацією роботи органу державної влади, тобто мають суб`єктивний характер і не свідчать про об`єктивну неможливість вчинити відповідну процесуальну дію в межах встановлених законом строків.

Щодо тверджень про повітряні загрози, технічні збої в роботі електронного кабінету слід зазначити, що сам лише факт введення воєнного стану на території України, а також обмеження та загрози пов`язані з військовим вторгненням Російської Федерації на територію України, не можуть слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу.

Необхідно також зазначити, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Враховуючи вищевикладене, були забезпечені умови, за яких відповідач як суб`єкт владних повноважень не тільки мав можливість, а й процесуальний обов`язок вжити всі можливі заходи задля оскарження судового рішення у встановлені процесуальним законодавством строки.

Неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 26 вересня 2022 року у справі № 560/403/22 та від 07 грудня 2022 року у справі № 400/1980/21.

Однак звертаючись з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, Київською митницею не надано доказів того, що строк на апеляційне оскарження пропущено внаслідок збройної агресії Російської Федерації, доказів, які б підтверджували, що саме тимчасові обмеження, події чи обставини в період дії правового режиму воєнного стану, які не залежали від волі та дій відповідача, стали перешкодою, унеможливили подання апеляційної скарги на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у передбачені законом строки.

Таким чином, розглянувши клопотання Київської митниці про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року, перевіривши його обґрунтованість, дослідивши матеріали апеляційної скарги в частині, що стосується порушеного питання, беручи до уваги, що відповідачем не надано обґрунтованих пояснень та не зазначено, які саме обставини, події, тимчасові обмеження в період дії правового режиму воєнного стану стали об`єктивно непереборними чи істотно перешкоджали зверненню з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції у строки передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та не додано відповідних доказів, враховуючи висновки викладені в ухвалі судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визнання поважними причини пропуску строку для подачі апеляційної скарги та поновлення такого строку.

Клопотання Київської митниці про поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованим, а причини пропуску такого строки - неповажними.

Київською митницею не вказано поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не зазначено підстави для його поновлення та не підтверджено вказане належними в розумінні положень ст.ст. 72,73 Кодексу адміністративного судочинства України доказами, а отже вимоги ухвали судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху, щодо строку на апеляційне оскарження, не виконано.

Відповідно до довідки Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді "ст. 298 Ухвала про залишення апеляційної скарги без руху (одноособово)" від 07 серпня 2023 року по справі № 320/5071/20 було надіслано Київській митниці в електронний кабінет та доставлено 07 серпня 2023 року о 19:26.

Строк виконання вимог зазначеної вище ухвали судді суду апеляційної інстанції сплинув 18 серпня 2023 року.

Таким чином, Київській митниці було надано достатній строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для звернення до Шостого апеляційного адміністративного суду з обґрунтованою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року з зазначенням поважних причини його пропуску, а також для сплати судового збору за подання вказаної апеляційної скарги.

Однак Київською митницею недоліки апеляційної скарги зазначені в ухвалі судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року в наданий строк та в розумний строк надходження кореспонденції не усунуто.

Колегія суддів також звертає увагу, що згідно ч. 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України строк усунення недоліків не може перевищувати 10 днів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 299, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И ЛА:

У задоволенні клопотання Київської митниці про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

У задоволенні клопотання Київської митниці про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Київської митниці на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруленд Україна" до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: В.П. Мельничук

Судді: Я.М. Василенко

О.М. Оксененко