Справа № 620/5435/23
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2023 року м.Чернігів Справа № 620/5435/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Падій В.В., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Чернігівська міська рада про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Чернігівська міська рада, в якому просить:

-визнати протиправними дії Управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області викладені в листах 04-09-08/11 від 04.01.2023 «Щодо розгляду заяви» та 04-09-08/220 від 14.02.2023 «Щодо розгляду заяви» стосовно повернення виконавчого листа від 12 грудня 2022 року;

- зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області здійснити дії направлені на виконання виконавчого листа виданого Деснянським районним судом м. Чернігова від 12 грудня 2022 року по справі №750/1891/22.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на порушення відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення, що стало підставою для його звернення до суду.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 15.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач в межах встановленого ухвалою суду строку подав до суду відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, зазначає, що повернення органом Казначейства виконавчого документа стягувачу у разі, коли боржник, визначений у виконавчому документі, не має відкритих рахунків в органі Казначейства, чітко встановлено правовою нормою, а саме підпунктом 3 пункту 9 Порядку № 845.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому не погоджується з доводами відповідача, зазначає, що Постановою № 845, а саме пунктом 31 передбачено, що орган Казначейства надсилає боржнику вимогу щодо необхідності вжиття боржником заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення, однак вказані дії відповідачем вчинені не були.

Відповідачем до суду подано заперечення на відповідь на відзив в якому зазначає, що дії, визначені у пункті 31 Постанови № 845 здійснюються органом Казначейства тільки у випадку, якщо боржник, який визначений у виконавчому документі має відкриті рахунки в органі Казначейства. Однак боржник, вказаний у виконавчому листі Деснянського районного суду м. Чернігова не має відкритих рахунків в Управлінні.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Чернігівська міська рада не скористалася правом на подання пояснень щодо позву.

Судове засідання здійснювалося в порядку, передбаченому статтею 262 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.10.2022 у справі № 750/1891/22 стягнуто з Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 5000 (п`ять тисяч) грн у відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи (а.с. 8-12).

На виконання вказаного рішення Деснянським районним судом м. Чернігова видано виконавчий лист від 12.12.2022 про стягнення з Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 5000 (п`ять тисяч) грн у відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи (а.с. 13-14).

20.12.2022 позивач звернулась до Управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області з заявою про виконання судового рішення та стягнення з Чернігівської міської ради 5000 грн у відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи.

04.01.2023 Управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області надіслав лист 04-09-08/11 від 04.01.2023 Щодо розгляду заяви відповідно до змісту якого, Чернігівська міська рада в управлінні не обслуговується та не має відкритих рахунків. На підставі зазначеного, відповідачем, виконавчий лист було повернуто (а.с. 15).

Не погоджуючись з даним рішенням, представником позивача було направлено звернення на ім`я начальника управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівській області, в якому він просить розглянути повторно заяву про виконання судового рішення та здійснити дії спрямовані на виконання судового рішення, при цьому, акцентує увагу на необхідності звернення відповідача до Чернігівської міської ради з відповідною вимогою, на виконання пункту 31 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (а.с. 16-17).

14.02.2023 року відповідач надіслав лист 04-09-08/220 від 14.02.2023 Щодо розгляду заяви в якому інформує позивача про те, що Чернігівська міська рада не має відкритих рахунків, а відтак відсутня можливість безспірного списання коштів. На підставі зазначеного виконавчий лист було повернуто (а.с. 18-19).

23.03.2023 позивач звернулась до Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області зі зверненням про надання інформації щодо способу виконання зазначеного виконавчого листа (а.с.20).

27.03.2023 Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області надало відповідь позивачу, зазначивши, що Чернігівська міська рада не обслуговується в органах Казначейства області. Разом з тим повідомлено позивача, що суд який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання (а.с. 21-22).

05.04.2023 позивач звернулась до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою щодо порядку виконання рішення, в якій просить надати роз`яснення до якого органу, ОСОБА_1 може пред`явити виконавчий лист від 12 грудня 2022 року (а.с. 23).

06.04.2023 Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції повідомило про необхідність звернення до управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівській області, для виконання зазначеного виконавчого листа (а.с.24).

05.04.2023 позивач звернулась до Виконуючого обов`язки міського голови міста Чернігова - Ломако Олександра Анатолійовича, з заявою про виплату коштів, відповідно до виконавчого листа від 12 грудня 2022 року, однак на момент подачі позовної заяви відповіді на вказане звернення не отримала.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Спір між сторонами виник внаслідок повернення, без виконання органом ДКС України у м. Чернігові Чернігівської області, виконавчого листа про примусове виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частинами 2 та 4 статті 6 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII Про виконавче провадження, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 05 червня 2012 року № 4901-VI ,,Про гарантії держави щодо виконання судових рішень (далі - Закон № 4901-VI) держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

За змістом частини першої статті 3 Закону № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Держказначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

З наведених норм слідує висновок, що Держказначейство не є ані органом примусового виконання судових рішень, ані учасником, зокрема, стороною виконавчого провадження, і відповідно не здійснює заходів з примусового виконання рішень у порядку, визначеному Законом № 4901-VI особою, що, зокрема, здійснює безспірне списання коштів за рішеннями судів про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів.

Законом № 4901-VI встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Особливості надання державою гарантій щодо виконання рішень суду визначаються статтею 2 Закону № 4901-VI відповідно до якої, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: 1) державний орган; 2) державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); 3) юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства. Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, з використанням яких юридичні особи провадять виробничу діяльність, а також акцій (часток, паїв), що належать державі та передані до їх статутного фонду.

Дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, боржник Чернігівська міська рада Чернігівської області є органом місцевого самоврядування.

Однак як свідчить зміст статті 2 Закону № 4901-VI органи місцевого самоврядування не відносяться до суб`єктів (боржників), за якими держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна.

Отже у спірних правовідносинах, держава не виступає гарантом виконання зобов`язань за механізмами, передбаченими Законом № 4901-VI, а тому суд дійшов висновку про те, що виконання судових рішень відносно органу місцевого самоврядування не регулюється положеннями Закону № 4901-VI.

Проте у спірних правовідносинах, що склались між сторонами, відповідач, як територіальний орган ДКС України є встановленою Законом України «Про виконавче провадження» та Порядком виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845) особою, що, зокрема, здійснює безспірне списання коштів за рішеннями судів про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначає Порядок № 845.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 845 боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання; виконавчі документи - оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України Про виконавче провадження; фізичні та юридичні особи, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів, державні органи (посадові особи) за рішеннями про стягнення коштів в дохід держави.

Згідно з пунктом 3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 4 Порядку № 845 визначено, що органи Казначейства:

1) забезпечують у випадках, передбачених цим Порядком, зберігання виконавчих документів та ведення їх обліку. Після виконання у повному обсязі виконавчого документа суду або іншого органу (посадової особи) такий документ повертається до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав з відміткою про його виконання;

2) вживають заходів до виконання виконавчих документів;

3) розглядають письмові звернення (вимоги) щодо виконання виконавчих документів осіб, які беруть участь у справі, державних виконавців, а також прокурорів - учасників виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 845 під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право, зокрема, вимагати від боржників вжиття ними заходів до виконання виконавчих документів; застосовувати заходи впливу до боржників відповідно до Бюджетного кодексу України та у разі виявлення фактів порушення бюджетного законодавства у процесі або за результатами виконання виконавчих документів, повідомляти про такі порушення органам Держаудитслужби; повідомляти органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ, про дії або бездіяльність боржника, що перешкоджає виконанню виконавчого документа; вживати інших заходів до виконання виконавчих документів.

Пунктом 26 Порядку №845 передбачено, що безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника, у межах відповідних бюджетних асигнувань з урахуванням положень пункту 25 цього Порядку.

У разі коли за визначеними органом Казначейства кодами класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, вимогу щодо необхідності вжиття заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення. Боржник або бюджетна установа, що здійснює централізоване обслуговування боржника, зобов`язані протягом одного місяця після надходження зазначеної вимоги надіслати органу Казначейства письмове повідомлення про заходи, вжиті ними з метою виконання судового рішення, та у разі, коли в результаті здійснення таких заходів не забезпечено виконання судового рішення у повному обсязі, - надсилати щомісяця повідомлення про вжиті заходи (пункт 31 Порядку №845).

Отже відповідач повинен вживати всіх заходів з виконання рішення суду, встановлених Порядком №845, в тому числі здійснювати безспірне списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника, у межах відповідних бюджетних асигнувань з урахуванням положень пункту 25 цього Порядку.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, відсутні докази вжиття відповідачем встановлених законодавством заходів, які будуть спрямовані на виконання судового рішення, зокрема, направлення на адресу боржника - Чернігівської міської ради Чернігівської області вимоги про необхідність вжиття останнім заходів для встановлення асигнувань або здійснення інших дій для виплати позивачу заборгованості чи вчинення інших дій, спрямованих на виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.10.2022, в тому числі і з`ясування питання щодо найменування бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника.

Крім того варто зауважити, що саме повернення виконавчого листа без виконання спонукало позивача на звернення до суду з цим позовом.

Підстави, за яких орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві, визначені, зокрема, підпунктом 1 пункту 9 Порядку №845:

1) виконавчий документ: не підлягає виконанню органом Казначейства; подано особою, що не має відповідних повноважень; пред`явлено до виконання з пропущенням установленого строку; не відповідає вимогам, передбаченим Законом України Про виконавче провадження;

2) судове рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку;

3) боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень;

4) суми коштів, зазначених у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або за рахунок таких коштів виконано грошові зобов`язання чи погашено податковий борг стягувача перед державним або місцевим бюджетом;

5) стягувач узгодив відсутність зазначеної у виконавчому документі суми залишку невідшкодованого податку на додану вартість;

6) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

7) суми коштів, зазначені у виконавчому документі, перераховані боржником стягувачу;

8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;

9) протягом місяця з дня звернення до стягувача для отримання додаткових відомостей для виконання рішення про стягнення коштів ним не надано таких відомостей органу Казначейства;

10) рішення про стягнення коштів з одержувача бюджетних коштів не відповідає заходам, передбаченим бюджетною програмою;

11) наявні інші передбачені законом випадки.

Повертаючи без виконання виконавчий лист стягувачеві, відповідач послався на підпункт 3 пункту 9 Порядку №845, а саме на те, що у Чернігівської міської ради Чернігівської області відсутні відкриті рахунки в Управлінні, проте відповідач не вжив заходів, передбачених пунктом 31 Порядку №845, а саме орган Казначейства не надіслав боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, вимогу щодо необхідності вжиття заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 25.11.2019 у справі №200/4120/19-а та від 16.04.2020 у справі №804/5950/17.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 129-1 Конституції України.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду правомірності своїх дій та рішень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, враховуючи задоволення позову повністю, вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивачки судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області, викладені в листах №04-09-08/11 від 04.01.2023 «Щодо розгляду заяви» та №04-09-08/220 від 14.02.2023 «Щодо розгляду заяви» стосовно повернення виконавчого листа, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова від 12 грудня 2022 року по справі №750/1891/22.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області вжити заходів, направлених на виконання виконавчого листа, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова від 12 грудня 2022 року по справі №750/1891/22.

Стягнути за рахунок бюджетних коштів Управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

Відповідач: Управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області (вул. Київська, буд. 9, м. Чернігів, 14005, ).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Чернігівська міська рада (вул. Магістратська, буд. 7, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ - 34339125).

Суддя В.В. Падій