Справа № 420/20549/23
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2023-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
22 серпня 2023 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Пекний А.С., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі - позивач), в інтересах якого діє адвокат Веліксар Алла Віталіївна, звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просить:
визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 623 від 03.10.2022;
визнати протиправним та скасувати пункт 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 246 від 17.09.2022;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 не виплачене грошове забезпечення та додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з вересня 2022 року;
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не звільнення ОСОБА_1 з військової служби у відставку за станом здоров`я на підставі його рапорту від 07.04.2023 щодо звільнення з військової служби у відставку за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку згідно підпункту б) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 звільнити позивача з військової служби у відставку за станом здоров`я на підставі його рапорту від 07.04.2023 щодо звільнення з військової служби у відставку за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку згідно підпункту б) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу;
стягнути з військової частини НОМЕР_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 200000 грн.
Ухвалою від 14.08.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків шляхом подання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведеними причинами пропуску такого строку щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 623 від 03.10.2022 та пункту 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 246 від 17.09.2022, наданням доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.
Відповідно 14.07.2023 є датою ознайомлення позивача зі спірними наказами та є датою, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Про проведення службового розслідування та накладення дисциплінарного стягнення позивачу до цього часу відомо не було, військова частина НОМЕР_1 не повідомляла позивача про прийняті рішення.
Позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними та скасування наказів пов`язані з проходженням позивачем публічної служби, та до них повинен застосовуватись місячний строк звернення до суду.
Разом з тим, всі інші позовні вимоги позивача є похідними і стосуються нарахування та виплати йому грошового забезпечення та не можуть розглядатись окремо одна від одної.
Умови проходження більшості видів публічної служби, зокрема й у питаннях щодо оплати праці, регулюються як спеціальним законодавством, так і загальними нормами трудового законодавства, тобто нормами законодавства про працю.
Позивач звернувся до суду за захистом свого права на належне грошове забезпечення (оплату праці). Отже, застосуванню до спірних правовідносин стосовно строків звернення до суду підлягають положення КЗпП.
Статтею 234 КЗпП України (у редакції, чинній з 19 липня 2022 року) регламентовано, що у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.
Представник позивача просить визнати поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 та поновити пропущений строк.
Дослідивши вказану заяву, суддя приходить до такого.
Частинами 1, 2 статті 118 КАС України установлено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
За змістом статті 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Строк, що визначається роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року цього строку. Строк, що визначається місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця цього строку. Якщо закінчення строку, що визначається місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, то строк закінчується в останній день цього місяця. Останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Згідно з частиною 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Положеннями ст.122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені статтею 123 КАС України.
Так, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (частина 1 статті 123).
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2 статті 123).
Частиною 6 статті 161 КАС України установлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Таким чином, законодавством регламентовано місячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.
Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому повинна слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.
День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.
Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Оскільки початок місячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
Крім того, виходячи зі змісту наведених норм закону, заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити обґрунтування поважності пропуску цього строку і до неї мають бути додані докази поважності причин його пропуску.
При цьому поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.
Оскільки КАС України не наводить конкретизованого чи вичерпного переліку обставин, які обумовлюють право суду відновити пропущений процесуальний строк, тому у кожному випадку суд, з урахуванням установлених на підставі доказів конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
Суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства. Суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.
Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.
Як видно з матеріалів позовної заяви, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою 09.08.2023 та заявив позовні вимоги, серед іншого, щодо визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 623 від 03.10.2022 та пункт 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 246 від 17.09.2022.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 17.09.2022 № 744 призначено службове розслідування, припинено нарахування та виплату сержанту резерву 41-ї запасної роти військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_1 грошового забезпечення з 17.09.2022 у зв`язку з самовільним залишенням військової частини.
Згідно з пунктом 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.09.2022 № 246 з 17.09.2022 старшого сержанта ОСОБА_1 , сержанта резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 виключено з усіх видів забезпечення у зв`язку з самовільним залишенням частини.
Відповідно до пунктів 3, 4, 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2022 № 623 за порушення вимог статей 11, 12, 13, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та вимог статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, враховуючи особисту недисциплінованість - притягнуто до дисциплінарної відповідальності за самовільне залишення військової частини з 17.09.2022 по теперішній час накладено дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА» на старшого сержанта ОСОБА_1 , сержанта резерву 41-ї запасної роти.
На підставі розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 7 червня 2018 року, позбавити старшого сержанта ОСОБА_1 , сержанта резерву 41-ї запасної роти військової частини НОМЕР_1 щомісячної премії за вересень 2022 року.
На підставі п. 9.4 окремого доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23 червня 2022 року - не виплачено за вересень 2022 року жодну з додаткових винагород, що передбачені постановою Кабінету Міністрів України «Питання про деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 року, наступним військовослужбовцям: старшому сержанту ОСОБА_1 , сержанту резерву 41-ї запасної рота.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач неодноразово проходив лікування, зокрема, з 07.09.2022 по 26.09.2022 у КНП «МКЛ № 10» ОМР.
26.09.2022 військово-лікарською комісією КНП Міська клінічна лікарня № 10 Одеської міської ради за розпорядженням директора КНП МКЛ № 10 ОМР проведено медичний огляд військовослужбовця ОСОБА_1 з метою визначення ступеня придатності до військової служби.
Відповідно до свідоцтва про хворобу № 69, затвердженого ГВЛК 27.09.2022 року за № 2355, військовослужбовцю ОСОБА_1 встановлений діагноз та визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
28.09.2022 ОСОБА_1 подано рапорт до командування військової частини НОМЕР_1 про звільнення з військової служби.
З матеріалів справи слідує, що позивач після закінчення лікування не повернувся до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження служби.
Відтак, не отримавши грошове забезпечення у вересні - жовтні 2022 року позивач мав дізнаватися про порушення своїх прав.
Слід зазначити, що отримання 14.07.2023 позивачем листа відповідача від 30.06.2023 №7235 у відповідь на адвокатський запит не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.
Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.
Враховуючи викладене, позивач пропустив установлений статтею 122 КАС України місячний строк на звернення до суду.
Як при зверненні до суду з позовом, так і на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивачем подано заяви про поновлення строку на звернення до суду, які взагалі не містять жодного обґрунтування, коли позивач фактично дізнався про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), за оскарженням яких він звернувся до суду.
Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 623 від 03.10.2022 та пункту 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 246 від 17.09.2022, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.
Крім того, позовна вимога про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 не виплачене грошове забезпечення та додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з вересня 2022 року є похідної від позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 623 від 03.10.2022 та пункту 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 246 від 17.09.2022.
Згідно з частиною 1 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Частиною 2 статті 123 КАС України установлено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду із цим позовом в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 623 від 03.10.2022; визнання протиправним та скасування пункту 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 246 від 17.09.2022; зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 не виплачене грошове забезпечення та додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з вересня 2022 року, і ним при цьому не наведено належних обґрунтувань існування обставин щодо поважності причин пропуску такого строку та не надано доказів на їх підтвердження, то слід прийти до висновку, що такий строк пропущено без поважних причин.
Тому позовна заява в зазначеній частині позовних вимог підлягає поверненню позивачу, що не позбавляє останнього права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Керуючись ч. 4 ст. 169, 243, 248 КАС України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 623 від 03.10.2022; визнання протиправним та скасування пункту 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 246 від 17.09.2022; зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 не виплачене грошове забезпечення та додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з вересня 2022 року - разом з доданими документами повернути позивачу.
Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали надіслати позивачу.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя А.С. Пекний