Справа № 400/4714/23
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2023-08-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2023 р. № 400/4714/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Фульги А.П. розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКГРАН», вул. Микитівська, 1,с. Олександрівка, Вознесенський район, Миколаївська область, 56530,

до відповідача:Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області, вул. Космонавтів, 61,м. Миколаїв, 54056,

про:визнання протиправною та скасування постанови від 09.01.2023 № 336644,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НІКГРАН» звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті відділу державного нагляду (котролю) в Миколаївській області у якій просить: визнати протиправною та скасувати постанову №336644 про застосування адміністративно господарського штрафу від 09 січня 2023 р., якою постановлено стягнути з ТОВ «НІКГРАН» адміністративно господарський штраф у сумі 17 000,00 грн

Підставою звернення до суду із цим позовом зазначено протиправність, на думку позивача, накладення адміністративно-господарського штрафу на позивача. Вважає, що у спірному перевезенні транспортний засіб позивача використовувався іншою особою і працівниками відповідача це було встановлено, але притянуто до відповідальності було власника транспортного засобу, це не може бути підставою для застосування штрафу, передбаченого ч. 1 абз. 3 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт»., відтак позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 02.05.2023 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач надав на адресу суду заперечення на позовну заяву просив в задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на правомірність прийняття постанови про накладення штрафу відносно позивача.

Суд всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, дослідив матеріали справи, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

Співробітниками Державної служби України з безпеки на транспорті, відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області проведено рейдову перевірку транспортного засобу у складі спеціалізованого вантажного сідлового тягача DAF XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпричепа SCHMITZ CARGOBULL, державний номерний знак НОМЕР_2 . Місце проведення перевірки 21 км + 454 м. а/д М 14, Мелітополь Одеса.

На підставі вказаної рейдової перевірки було складено:акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 05.10.2022 р. № 346515, яким встановлено порушення ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", перевезення вантажів за відсутністю на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 цього Закону, а саме протоколу перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу, особової картки водія ОСОБА_1 , роздруківки з цифрового тахографу (Даф держ. Номер НОМЕР_1 ). Акт було складено відносно позивача .

9 січня 2023 року відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №336644 за перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт, а саме протоколу перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу, особової картки водія ОСОБА_1 , роздруківки з цифрового тахографу (Даф держ. номер НОМЕР_1 )., у відповідності з якою накладено на Позивача штраф у сумі 17 000,00 грн. Постанова була складена на ТОВ «НІКГРАН».

Позивач не погоджується із вказаною постановою відповідача, вважає її протиправною, відтак звернувся із цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III від 05.04.2001 з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Згідно з приписами статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до статті 2 Закону України "Про транспорт" нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, організації безпеки руху тощо є обов`язковими для власників транспорту.

Статтею 48 Закону №2344-ІІІ передбачено перелік обов`язкових документів на підставі яких виконуються вантажні перевезення, для водія юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно- транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України. Однак, перелік документів, визначений статтею 48 Закону №2344-ІІІ, не є вичерпним.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 57, 58 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; проводить перевірку транспортно-експедиційної документації на здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; внутрішні перевезення - перевезення пасажирів та/чи вантажів територією України без перетину державного кордону України; послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Частиною 1 статті 33 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Статтею 50 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

Згідно із розділом 1 (Терміни та поняття) Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568 (з наступними змінами та доповненнями, далі - Правила №363), наведені у цих Правилах терміни та поняття вживаються в такому значенні: перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами; договір про перевезення вантажів - двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов`язки та відповідальність сторін щодо їх додержання; замовлення на перевезення вантажів - документ, який подає вантажовідправник перевізникові на доставляння обумовленої партії вантажів в узгоджені терміни; замовник - вантажовідправник або вантажоодержувач, який уклав з перевізником договір про перевезення вантажів; вантажовідправник - будь- яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення; вантажоодержувач - будь-яка фізична або юридична особа, яка здійснює приймання вантажів, оформлення товарно-транспортних документів та розвантаження транспортних засобів у встановленому порядку.

Також за змістом визначень, що наведені у Правилах № 363, товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Відповідно до пункту 11.1 розділу 11 (Правила оформлення документів на перевезення) Правил № 363 основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаженн та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Суд зазачає, на підставі вище вказаної рейдової перевірки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 05.10.2022 р. № 346515, яким встановлено порушення ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", перевезення вантажів за відсутністю на момент проведення перевірки документів , визначених статтею 48 цього Закону, а саме протоколу перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу, особової картки водія ОСОБА_1 , роздруківки з цифрового тахографу (Даф держ. Номер НОМЕР_1 ).

09 січня 2023 року Відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 336644 за перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт, а саме протоколу перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу, особової картки водія ОСОБА_1 , роздруківки з цифрового тахографу (Даф держ. номер НОМЕР_1 )., у відповідності з якою накладено на Позивача штраф у сумі 17 000,00 грн.

Судом встановлено, що на момент проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом позивач не був автомобільним перевізником, тому і не здійснював вищезазначеного правопорушення, оскільки позивач є власником транспортних засобів, які надає в оренду ТОВ «Микитівський граніт». В підтвердження того, що ТОВ «НІКГРАН» не здійснював автомобільного перевезення, свідчить товаро-транспортна накладна № 3726 від 05 жовтня 2022 року, яку водій надавав уповноваженим працівникам Державної служби України з безпеки на транспорті. В вищезазначеній ТТН № 3 726 від 05 жовтня 2022 року чітко прослідковується, що автомобільним перевізником є ТОВ «Микитівський граніт» водій ОСОБА_1 який є працівником саме ТОВ «Микитівський граніт».

В підтвердження того, що ТОВ «Нікгран» не є перевізником, а є власником транспортного засобу який надає в оренду ТОВ «Микитівський граніт», позивачем було надано :товаро-транспортна накладна № 3 726 від 05 жовтня 2022 року як документ який підтверджує, що перевізник є ТОВ «Микитівський граніт»; договір оренди транспортних засобів без екіпажу № 1/22 від 04 січня 2022 року разом з додатками як документи які підтверджує факт надання ТЗ в оренду ТОВ «Микитівський граніт»; акт прийому-передачі предмета оренди згідно Договору оренди № 1/22; акт надання послуг № 17 від 31.10.2022 що підтверджує той факт, що в жовтні 2022 року ТЗ дійсно перебував в оренді ТОВ «Микитівський граніт»; повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадяться діяльність; наказ № 144-к від 27.10.2021 року про прийняття ОСОБА_1 на роботу як документ, що підтверджує, що водій є працівником ТОВ «Микитівський граніт»; страховий поліс на SHMITZ № АТ/ 3541887 від 19.01.2023 року в якому зазначено, що страхувальником ТЗ є ТОВ «Микитівський граніт»;страховий поліс на SHMITZ № АТ/ 1815645 від 20.01.2022 року; страховий поліс на DAF № АТ/ 1815643 від 20.01.2022 - в якому зазначено, що страхувальником ТЗ є ТОВ «Микитівський граніт»; страховий поліс на DAF № АТ/ 3541888 від 19.01.2023 року.

З викладеного вбачається, що перевірку проведено з порушенням норм чинного законодавства, а саме порушено як наслідок, постанова про застосування адміністративно господарських санкцій, складена за результатом такої перевірки, є протиправною та підлягає скасуванню оскільки підприємство на яке була складена постанова ніякого відношення до перевезення вантажу не мала.

Суд вказує, що відповідач помилково притягнув позивача до відповідальності, оскільки ТОВ «НІКГРАН» не є перевізником в розумінні статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", та не має відношення до подій, які описані в згаданому акті перевірки та постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Відповідач під час проведення перевірки повинен був визначити особу, яка була перевізником в спірних правовідносинах та під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт застосувати штраф саме до неї. Отже суд приходить до висновку, що відповідач не надав суду належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів, як передбачено ст.ст.73-77 КАС України що саме позивач був перевізником в спірних правовідносинах.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладені судом висновки, відповідач не довів правомірності оскаржуваної постанови, що є підставою для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав квитанції про сплату судового збору, що підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Державної служби України з безпеки на транспорті, як головного розпорядника бюджетних коштів.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКГРАН» (вул. Микитівська, 1, с. Олександрівка, Вознесенський район, Миколаївська область, 56530 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056 ) задовольнити.

2.Визнати протиправною та скасувати постанову №336644 про застосування адміністративно господарського штрафу від 09 січня 2023 р., щодо стягнення з ТОВ «НІКГРАН» адміністративно господарського штрафу у сумі 17 000,00 грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті ((пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ) ( ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКГРАН» (вул. Микитівська, 1, с. Олександрівка, Вознесенський район, Миколаївська область, 56530 ) судові витрати в розмірі 2684,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя А. П. Фульга