Справа № 160/10061/23
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року Справа № 160/10061/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, до Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

10.05.2023р. (згідно відомостей Нова Пошта) ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, до Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та, з урахуванням виправленої адміністративної позовної заяви від 16.05.2023р., просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача-1, яка виразилася у незастосуванні при розрахунку пенсії позивача положень ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" щодо встановлення мінімального розміру пенсії у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шахтарям, які відпрацювати на підземних роботах не менш як 7,5 років для жінок;

- зобов`язати відповідача-2 перерахувати з 04.05.2022р. позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 у відповідності зі ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та виплатити різницю між нарахованим та належним розміром пенсії починаючи з 04.05.2022р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2022р. у справі №160/7701/22 її позов було задоволено частково та, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком за Списком №1 період роботи з 04.02.1997 року по 03.10.1999 рік медичною сестрою в медслужбі з повним робочим днем в підземних умовах, з 04.10.1999 року по 30.10.2001 рік старшою сестрою медичною в медслужбі з повним робочим днем в підземних умовах медико-санітарної служби ВО Кривбасруда, з 01.07.2002 року по 02.12.2004 рік медичною сестрою медичної служби ш. Гвардійська лікувально-оздоровчого комплексу підземного медпункту з повним робочим днем в підземних умовах ТОВ Кривбасзалізрудком, а також і повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 04.05.2022 року, з урахуванням норм Закону України Про пенсійне забезпечення, в редакції, що діяла до ухвалення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення № 213-VІІІ від 02.03.2015р. та висновків суду, викладених у даній справі. На виконання наведеного рішення суду, пенсійним органом було призначено позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте, при розрахунку такої пенсії не було застосовано положення ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» щодо мінімального розміру пенсії шахтарям. На звернення позивача від 27.03.2023р., листом №12660-12976/К-01/8-0400/23 від 30.03.2023р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що рішення щодо обчислення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» судом не виносилося. Позивач вважає таку бездіяльність пенсійного органу протиправною, оскільки так як стаж роботи позивача на підземних роботах за Списком №1 складає 07 років 10 місяців 18 днів, то при проведенні розрахунку її пенсії пенсійний орган був зобов`язаний застосувати положення ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» щодо мінімального розміру пенсії у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 7,5 років для жінок.

Ухвалою суду від 24.05.2023р. було відкрито провадження у даній справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та, зокрема, зобов`язано відповідача надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.34).

15.06.2023р. засобами поштового зв`язку, на виконання вимог вказаної ухвали суду, від відповідача-1 (Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області) надійшов письмовий відзив, в якому останній просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2022р. по справі №160/7701/22 зобов`язання щодо розрахунку пенсії позивача із врахуванням Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відсутнє (а.с.41-42).

30.06.2023р. через систему «Електронний суд», на виконання вимог вказаної ухвали суду, від відповідача-2 (Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) надійшов письмовий відзив на позов, в якому останній просив в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 по справі №160/7701/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області позивачеві призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 26.02.2022 (з дати настання права); ключовим правовим питанням, яке було предметом розгляду судової справи №160/7701/22 - це зарахування стажу до пільгового та право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно, питання щодо обчислення розміру пенсії (наявність чи відсутність у позивача права за умови наявності відповідного стажу) за нормами статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» судом першої інстанції у справі №160/7701/22 не розглядалось; наявність пільгового стажу за Списком №1 понад 7,5 років не означає автоматичного набуття права на пенсію з урахуванням норм Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці; позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про обчислення пенсії відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці 27.03.2023 та перерахунки призначених пенсій проводяться у строки, встановлені статтею 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.51-52).

Згідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку із перебуванням судді Конєвої С.О. з 24.07.2023р. по 18.08.2023р. включно у щорічній відпустці, рішення у даній адміністративній справі приймається 21.08.2023р.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за відсутності учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наданих суду документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2022р. у справі №160/7701/22, яке набрало законної сили 15.12.2022р., позов ОСОБА_1 було задоволено частково та, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком за Списком №1 період роботи з 04.02.1997 року по 03.10.1999 рік медичною сестрою в медслужбі з повним робочим днем в підземних умовах, з 04.10.1999 року по 30.10.2001 рік старшою сестрою медичною в медслужбі з повним робочим днем в підземних умовах медико-санітарної служби ВО Кривбасруда, з 01.07.2002 року по 02.12.2004 рік медичною сестрою медичної служби ш. Гвардійська лікувально-оздоровчого комплексу підземного медпункту з повним робочим днем в підземних умовах ТОВ Кривбасзалізрудком, а також і повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 04.05.2022 року, з урахуванням норм Закону України Про пенсійне забезпечення, в редакції, що діяла до ухвалення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення № 213-VІІІ від 02.03.2015р. та висновків суду, викладених у даній справі (а.с.14-20).

На виконання наведеного рішення суду, пенсійним органом було призначено позивачеві з 26.02.2022р. пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» частини першої статті 13 Закону №1788 та п.2 ч.1 Прикінцевих положень Закону №1058, що підтверджується копією рішення пенсійного органу №09 від 07.02.2023р., наявною у справі (а.с.44,74).

Позивач звернулася до відповідача-2 із заявою від 27.03.2023р., в якій просила повідомити її про те чи застосовано при розрахунку розміру її пенсії положення ст.8 Закону України «Про престижність шахтарської праці» та в разі якщо ні перерахувати розмір пенсії відповідно до норм Закону України «Про престижність шахтарської праці» (а.с.56).

Листом №12660-12976/К-01/8-0400/23 від 30.03.2023р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що рішення щодо обчислення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» судом не виносилося, що підтверджується змістом копії відповідного листа (а.с.21-22).

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з бездіяльністю відповідача-1, яка виразилася у незастосуванні при розрахунку пенсії позивача положень ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" щодо встановлення мінімального розміру пенсії у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шахтарям, які відпрацювати на підземних роботах не менш як 7,5 років для жінок, у зв`язку з чим позивач просить захистити її порушене право на належне пенсійне забезпечення шляхом визнання такої бездіяльності відповідача-1 протиправною та зобов`язання відповідача-2 перерахувати з 04.05.2022р. позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 у відповідності зі ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та виплатити різницю між нарахованим та належним розміром пенсії починаючи з 04.05.2022р.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Загальні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій регулюються Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058).

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій №2148 від 03.10.2017р. (далі Закон №2148) внесено зміни до Закону №1058, зокрема, абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058 викладено у такій редакції: Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

У відповідності до ст.1 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці (далі Закон №345) встановлено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно до ст.8 Закону №345 (у редакції чинній з 11.10.2017р.) визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що з 11.10.2017р. особам, пенсія яким призначена за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, які відпрацювали на підземних роботах, зокрема, не менш як 7,5 років для жінок та на яких розповсюджується дія Закону №345, мінімальний розмір пенсії встановлюється у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Так, як встановлено судом з матеріалів справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2022р. у справі №160/7701/22, яке набрало законної сили 15.12.2022р., позов ОСОБА_1 було задоволено частково та, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком за Списком №1 період роботи з 04.02.1997 року по 03.10.1999 рік медичною сестрою в медслужбі з повним робочим днем в підземних умовах, з 04.10.1999 року по 30.10.2001 рік старшою сестрою медичною в медслужбі з повним робочим днем в підземних умовах медико-санітарної служби ВО Кривбасруда, з 01.07.2002 року по 02.12.2004 рік медичною сестрою медичної служби ш. Гвардійська лікувально-оздоровчого комплексу підземного медпункту з повним робочим днем в підземних умовах ТОВ Кривбасзалізрудком, а також і повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 04.05.2022 року, з урахуванням норм Закону України Про пенсійне забезпечення, в редакції, що діяла до ухвалення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення № 213-VІІІ від 02.03.2015р. та висновків суду, викладених у даній справі (а.с.14-20).

На виконання наведеного рішення суду, відповідачем-1 було призначено позивачеві з 26.02.2022р. пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» частини першої статті 13 Закону №1788 та п.2 ч.1 Прикінцевих положень Закону №1058, при цьому, пільговий стаж роботи позивача за Списком №1 становить 07 років 10 місяців, що підтверджується копіями рішення пенсійного органу №09 від 07.02.2023р. та розрахунку стажу, наявними у справі (а.с.44,74,78-зворот,80-зворот).

Окрім того, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2022р. у справі №160/7701/22 було встановлено, що в періоди з 04.02.1997 по 03.10.1999, з 04.10.1999 по 30.10.2001, з 31.10.2001 по 30.06.2002 та з 01.07.2002 по 02.12.2004 позивач працювала повний робочий день на підземних роботах за Списком №1.

Вказане судове рішення набрало законної сили 15.12.2022р., а отже, обставини встановлені у ньому не потребують доказування при розгляді даної справи, у якій беруть участь та сама особа, стосовно якої встановлено ці обставини за приписами ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України.

З аналізу вищенаведених обставин та наведених доказів, можна дійти висновку, що позивач працювала повний робочий день на підземних роботах та має підтверджений пільговий стаж за Списком №1, який становить 7 років 10 місяців, що не заперечується і відповідачами.

Таким чином, відповідно до положень абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058 та ст.8 Закону №345 (чинними з 11.10.2017р.), при призначенні позивачеві пенсії за Списком №1, відповідач-1 повинен був перевірити чи має позивач право на встановлення їй мінімального розміру пенсії у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму та у разі наявності такого права у позивача здійснити відповідний розрахунок пенсії позивача.

Разом з тим, відповідачем-1 таких вищенаведених дій вчинено не було, таких доказів матеріали справи не містять, судом із наданих матеріалів справи не встановлено, а відповідачами не надано, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача-1, яка виразилася у незастосуванні при розрахунку пенсії позивача положень ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" щодо встановлення мінімального розміру пенсії у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шахтарям, які відпрацювати на підземних роботах не менш як 7,5 років для жінок.

У відповідності до вимог ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачами не було надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність бездіяльності відповідача-1, яка виразилася у незастосуванні при розрахунку пенсії позивача положень ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" щодо встановлення мінімального розміру пенсії у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шахтарям, які відпрацювати на підземних роботах не менш як 7,5 років для жінок, виходячи з норм вищенаведеного законодавства, обставин встановлених судом та з урахуванням правової позиції Верховного Суду, яка наведена вище та не спростована відповідачем жодними доказами.

При цьому, судом відхиляються посилання відповідачів на те, що рішення щодо обчислення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» судом не виносилося, оскільки відповідний розрахунок розміру пенсії позивача повинен був бути проведений відповідачем-1 суб`єктом владних повноважень на виконання вимог абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058, в редакції Закону №2148, який набрав чинності.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність бездіяльності відповідача-1, яка виразилася у незастосуванні при розрахунку пенсії позивача положень ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" щодо встановлення мінімального розміру пенсії у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шахтарям, які відпрацювати на підземних роботах не менш як 7,5 років для жінок, суд приходить до висновку, що відповідач-1, вчинивши наведену бездіяльність, діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, суд приходить до висновку, що вищенаведеною бездіяльністю, відповідач-1 порушив права позивача на належне пенсійне забезпечення, які підлягають судовому захисту шляхом визнання такої бездіяльності відповідача-1 протиправною, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача у наведеній частині підлягають задоволенню.

Також і підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача-2 перерахувати позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 у відповідності зі ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", починаючи з 04.05.2022р., враховуючи те, що судом встановлено протиправність бездіяльності відповідача-2 щодо не проведення позивачеві розрахунку пенсії відповідно до ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, та належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, за приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі Чуйкіна проти України констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Таким чином, з урахуванням наведеної правової позиції, суд приходить до висновку, що належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача-2 перерахувати позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 у відповідності зі ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", починаючи з 04.05.2022р., що є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача-2 виплатити різницю між нарахованим та належним розміром пенсії починаючи з 04.05.2022р., оскільки такі вимоги направлені на захист прав позивача на майбутнє, що не відповідає вимогам ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, так як суд захищає порушені права, а не ті, які можуть бути порушені у майбутньому.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

При прийнятті даного рішення, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява №65518/01 від06.09.2005; п.89), "Проніна проти України" (заява №63566/00 від18.07.2006; п.23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04 від10. 02.2010; п.58), яка полягає у тому, що принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) 09.12.1994, п.29).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь позивача судові витрати позивача по сплаті судового збору понесені позивачем згідно квитанції №19 від 10.05.2023р. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 715 грн. 73 коп., виходячи із розрахунку: (1073,60 грн./3)*2 (а.с.4,33).

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, до Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яка виразилася у незастосуванні при розрахунку пенсії ОСОБА_1 положень ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" щодо встановлення мінімального розміру пенсії у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шахтарям, які відпрацювати на підземних роботах не менш як 7,5 років для жінок.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) перерахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 у відповідності зі ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", починаючи з 04.05.2022р. та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, буд.15; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 715 грн. 73 коп. (сімсот п`ятнадцять грн. 73 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва