Справа № 200/2681/23
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року справа №200/2681/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Гаврищук Т.Г., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року у справі № 200/2681/23 (головуючий І інстанції Смагар С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправною бездіяльності органу виконавчої служби, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (позивач) звернулася до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (далі- відповідач), в якому просила: визнати протиправною бездіяльність з невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2022 року у справі № 200/19043/21 у виконавчому провадженні № 71205973; зобов`язати у виконавчому провадженні № 71205973 у відповідності до вимог ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» здійснити перевірку виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2022 року у справі № 200/19043/21 та винести постанову про накладення на боржника штрафу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов. Апелянт вважає, що боржник ігнорує висновки суду в рішенні у справі № 200/19043/21, в матеріалах справи відсутні належні докази перевірки відповідачем виконання боржником рішення суду.

Сторони в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі № 200/19043/21 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 14 від 29.11.2021 про відмову позивачу в призначенні пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву позивача № 12023 від 23.11.2021 року про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з урахуванням висновків суду.

8 лютого 2023 року Донецьким окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист у справі № 200/19043/21.

Позивачем до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) подано заяву від 24 лютого 2023 року щодо прийняття до виконання виконавчого листа № 200/19043/21, виданого Донецьким окружним адміністративним судом 8 лютого 2023 року.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 7 березня 2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 200/19043/21, виданого Донецьким окружним адміністративним судом 08 лютого 2023 року щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву позивача № 12023 від 23.11.2021 року про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з урахуванням висновків суду.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 0300-0302-5/16056 від 3 квітня 2023 року повідомлено відповідача, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі № 200/19043/21 виконано в повному обсязі. 09.12.2022 року; повторно розглянуто заяву позивача від 23.11.2021 року про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника; прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю у заявника необхідного страхового стажу, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення виконано добровільно в межах покладених зобов`язань з дотриманням норм чинного законодавства про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За ст. 1 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За п.п. 1, 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (абз. 1 ч. 5 ст. 26 Закону № 1404).

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (абз. 1 ч. 6 ст. 26 Закону № 1404).

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (ч.3 ст.18 Закону № 1404).

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

За ч.ч. 1, 2 статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

При цьому, невиконання боржником рішення суду без поважних причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Судом враховано правову позицію в постановах Верховного суду від 10 вересня 2019 року у справі № 0840/3476/18, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/22631/17, від 7 листопада 2019 року у справі № 420/70/19.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі № 200/19043/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №12023 від 23.11.2021 про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з урахуванням висновків суду.

За матеріалами справи рішення суду боржником виконано, а саме, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області 09.12.2022 року повторно розглянуто заяву позивача від 23.11.2021 року про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника та рішенням відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю у заявника необхідного страхового стажу, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, до повноважень державного виконавця не входить правова оцінка зазначених у рішенні висновків суду, правова оцінка правомірності рішення, прийнятого боржником на виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2022 року по справі № 200/19043/21 у виконавчому провадженні № 71205973. Крім того, суд не може зобов`язати органи Державної виконавчої служби виконувати дії, які не передбачені рішенням суду і виконавчим документом.

Отже, відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача у виконавчому провадженні № 71205973 у відповідності до вимог ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» здійснити перевірку виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2022 року у справі № 200/19043/21 та винести постанову про накладення на боржника штрафу.

Суд першої інстанції роз`яснив, що позивач має право оскаржити рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 9 грудня 2022 року в окремому судовому порядку шляхом подання позову.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 272, 287, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року у справі № 200/2681/23 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправною бездіяльності органу виконавчої служби, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 23 серпня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Гаврищук

Е.Г. Казначеєв