Справа № 300/1808/23
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні клопотання

про закриття провадження у справі

"23" серпня 2023 р. справа № 300/1808/23

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л., розглянувши в письмовому провадженні клопотання про закриття провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Долинського міського голови Диріва Івана Ярославовича про визнання протиправними дій, які містять ознаки мобінгу, стягнення невиплаченої заробітної плати і моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Івано-Франківському окружному адміністративному суді перебуває адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Долинського міського голови Диріва Івана Ярославовича про визнання протиправними дій, які містять ознаки мобінгу, стягнення невиплаченої заробітної плати і моральної шкоди.

На адресу суду 26.07.2023 Долинським міським головою Дирівим Іваном Ярославовичем подано клопотання №768/05-28/14в від 26.07.2023 про закриття провадження у справі. У зазначеному клопотанні відповідач звернув увагу на передбачену можливість визнання (встановлення) факту мобінгу (цькування) в судовому порядку. При цьому, на переконання відповідача, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення встановлюються місцевим загальним судом відповідно до статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (надалі, також - ЦПК України). Відтак, оскільки встановлення факту мобінгу (цькування) повинно відбуватися за правилами цивільного судочинства, провадження у цій справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України).

У зв`язку з перебуванням судді Тимощука О.Л. у щорічній основній оплачуваній відпустці в період з 25.07.2023 по 15.08.2023, відповідно до наказу голови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 №117-В, зазначене клопотання розглянуто 23.08.2023.

Розглянувши подане клопотання, дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено таке.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №№ 29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (рішення у справі «Занд проти Австрії», заява № 7360/76). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

У своїх оцінках Суд дійшов висновку про те, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Водночас, статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із пунктами 1 та 2 статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових відносинах, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Водночас, пунктом 17 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493-ІІІ від 07.06.2001 (надалі, також - Закон №2493-ІІІ) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (частина 1 статті 2 Закону №2493-ІІІ).

Таким чином, служба в органах місцевого самоврядування є різновидом публічної служби, а спори з приводу прийняття громадян на службу в органи місцевого самоврядування, її проходження, звільнення зі служби в органах місцевого самоврядування належить до юрисдикції адміністративних судів.

Статтею 5 КАС України передбачено способи судового захисту від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Так, згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 5 КАС України).

Так, у справі, що розглядається, представником позивача, на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, 20.04.2023 подано до суду позовну заяву, в якій сформульовано позовні вимоги наступним чином:

1) визнати протиправними дії відповідача, які містять ознаки мобінгу (цькування) заступниці міського голови ОСОБА_1 , а саме:

- усунення від виконання посадових повноважень із здійснення організаційно- розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій в непередбачений законом спосіб;

- безпідставне негативне виокремлення з колективу та ізоляцію (незапрошення на зустрічі і наради, в яких заступниця міського голови, відповідно до локальних нормативних актів та організаційно-розпорядчих актів брала участь та має брати участь);

- безпідставне позбавлення частини виплат (премії, надбавок та інших заохочень);

- розмеблювання робочого кабінету позивачки;

- безпідставне звернення до правоохоронних органів про вчинення позивачкою правопорушення пов`язаного з корупцією,

та зобов`язати відповідача утриматися від вчинення мобінгу (цькування) заступниці міського голови ОСОБА_1

2) стягнути з Долинського міського голови Диріва Івана Ярославовича на користь заступниці міського голови ОСОБА_1 різницю між середньою заробітною платою ОСОБА_1 за листопад - грудень 2022 року і заробітною платою ОСОБА_1 у січні - березні 2023 року в розмірі 50 521,01 грн;

3) стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 250 000,00 грн.

Із наведеного вбачається, що представником позивача викладено зміст позовних вимог у відповідності до способів захисту порушеного права, визначених частиною 1 статті 5 КАС України.

Позивач у цій справі ОСОБА_1 є заступником міського голови Долинської міської ради, а предметом оскарження у цій справі є протиправні, на переконання позивача, дії відповідача, вчиненні щодо неї під час проходження нею служби в органах місцевого самоврядування.

Таким чином, предмет цього спору пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку посадової особи органу місцевого самоврядування та стосується проходження публічної служби, зокрема, служби в органі місцевого самоврядування.

Зважаючи на викладене, суд не погоджується з доводами відповідача з приводу того, що предметом цього позову є встановлення факту мобінгу (цькування) який повинен розглядатися місцевим загальним судом відповідно до статті 315 ЦПК України, якою врегульовано порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Із урахуванням наведеного, в задоволенні клопотання відповідача щодо необхідності закриття провадження у цій справ з підстав, що зазначений позов є позовом про встановлення факту, що має юридичне значення та має розглядатися в порядку цивільного судочинства, слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статями 238, 241, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Долинського міського голови Диріва Івана Ярославовича №768/05-28/14в від 26.07.2023 про закриття провадження у справі №300/1808/23 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.