Справа № 500/5217/23
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

Справа № 500/5217/23

23 серпня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника - адвоката Єрьоміну Вікторію Анатоліївну звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 77% відповідних сум грошового забезпечення до 70% відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі постанови КМ України № 103 від 21.02.2018 та проведення перерахунку з 01.12.2019 на підставі довідки №2021/1984 від 16.12.2021, виданої станом на листопад 2019 року Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області, з основним розміром 70%,

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.01.2016 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у розрахунку 77% відповідно сум грошового забезпечення та з 01.12.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №2021/1984 від 16.12.2021 року, виданої станом на листопад 2019 року Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області у розмірі 77% грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі із врахуванням раніше виплачених сум.

В обгрунтування позову зазначено, що позивачу призначена пенсія у розмірі 77% грошового забезпечення. Під час перерахунку пенсії з 01.01.2016 відповідач в порушення норм чинного законодавства зменшив основний розмір пенсії до 70% грошового забезпечення. У подальшому відповідач на виконання рішення суду здійснив з 01.12.2019 перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення з основним розміром пенсії 70% грошового забезпечення. Вважає, що такі дії відповідача не відповідають чинному законодавству.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), позовна заява містить такі недоліки.

Згідно з пунктом 5 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною четвертою статті 161 КАС України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до статті 79 КАС України:

позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви;

якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу;

докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Таким чином, КАС України встановлює строки подання доказів, а саме, докази мають бути подані разом із позовною заявою, в іншому випадку - якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк.

Позивач, звернувшись до суду із цією позовною заявою, оскаржує зменшення з 77% до 70% розміру грошового забезпечення, застосованого відповідачем при обчисленні пенсії з 01.01.2016 та з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 16.12.2021, однак не надає жодних доказів на підтвердження обставин перерахунку пенсії з 01.01.2016 в розмірі 70% та з 01.12.2019, коли здійснено перерахунок пенсії із допущеним порушенням.

Крім того, як вбачається зі доданих до позовної заяви документів у 2018 році перерахунок пенсії проводив не відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, протоколи за пенсійного справою позивача складені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області. Відповідно до їх змісту основний розмір пенсії станом на 10.04.2018 складає 77% грошового забезпечення. Докази перебування ОСОБА_1 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області відсутні.

Отже, в порушення вказаних норм позивач до позовної заяви не надав в повному обсязі доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги перерахунок та виплату Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у розрахунку 70% відповідно сум грошового забезпечення з 01.01.2016 та з 01.12.2019.

Одночасно з позовною заявою представник позивача подала заяву про поновлення строку звернення до суду, у якій зазначає про проведений перерахунок пенсії не з 01.01.2016, а з 01.01.2018 і зменшення його розміру до 70%. Позивач вказує, що саме з 01.01.2018 обчислюється строк звернення до суду, з дати допущеного порушення прав пенсіонера. Тобто зміст такої заяви не узгоджується зі змістом позовної заяви, а також долученими доказами до позовної заяви.

Також з позовної заяви та доданих документів не вбачається за можливе встановити чи звертався позивач до відповідача із заявою про захист своїх прав, жодної заяви та відповіді на неї він не надає, проте у заяві про поновлення строку звернення до суду вказує про те, що звертався до пенсійного фонду з відповідною заявою про перерахунок пенсії, проте отримав відмову.

Інший недолік позовної заяви стосується недотримання строку звернення до суду.

Згідно із частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

До позовної заяви представником позивача подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено, що відповідач протиправно здійснив перерахунок пенсії з 01.01.2018 виходячи з 70% грошового забезпечення, що підтверджено постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019. Визначення перебігу процесуального строку з 01.01.2018 свідчить про об`єктивну неможливість пенсіонера звертатися до суду за захистом у 2018 році. Позивач отримав право на судовий захист і саме з цього моменту виник спір стосовно реалізації права на судовий захист. До прийняття рішення пенсіонер не мав розумних причин сумніватися у добросовісності дій працівників Пенсійного фонду. В подальшому позивач звернувся до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області" із заявою про видачу оновленої довідки, потім до Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії. Весь час поведінка позивача була активною. Із посиланням на постанови Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 520/11178/20, від 15.09.2020 у справі № 635/7878/16-а, позивач зазначив, що його право на отримання пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

Крім того, позивач зазначає, що у зв`язку з військовою агресією з боку російської федерації на території України та відповідно до Указу Президента від 24.02.2022 на території України введено військовий стан. 02.03.2022 РСУ опублікувала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, а саме процесуальні строки по можливості продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану. Фактично Рада судів визнала воєнний стан об`єктивною та поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Вирішуючи заявлене клопотання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд виходить із наступного.

У цій справі позивач оскаржує дії відповідача по зменшенню відсоткового розміру грошового забезпечення, при обчисленні основного розміру пенсії:

з 01.01.2016, під час перерахунку пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103;

з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 16.12.2021.

Як зазначено вище, звернення або заяви про перерахунок пенсії та відповіді на них, позивач до позову не додає.

З долучених до позовної заяви матеріалів вбачається, що позивачу призначено Головним управлінням Пенсійного фонду в Донецькій області пенсію з 11.09.2010 згідно із Законом № 2262-ХІІ, основний розмір пенсії 77 % грошового забезпечення, такий розмір встановлений у протоколі за пенсійною справою станом на 10.04.2018. Відомостей з розрахунком пенсії за вислугу років станом на 01.01.2016 немає.

Позивач звернувся до суду з цим позовом 09.08.2023 (цією датою здано позов на пошту), пропустивши передбачений частиною другою статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду.

У постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду дійшов висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

При цьому, у постанові від 14.07.2021 у справі № 560/964/17 Верховний Суд зазначив, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому у будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує.

Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складників вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

При цьому, листування з відповідачем не можна вважати поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки ця обставина не є непереборною та такою, що унеможливила своєчасне звернення до суду (постанова Верховного Суду від 26.02.2020 у справі № 826/14417/18).

Позивач зазначив, що тільки після постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 виникло право звернення до суду та ним вживались активні дії щодо захисту свого права. При цьому жодних доказів реалізації права захисту на перерахунок пенсії із застосуванням 77% грошового забезпечення позивач не надає.

Відповідно до частини третьої статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ Закону (далі Закон № 2262-ХІІ) перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Статтею 55 цього ж Закону визначено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Буквальне тлумачення наведених норм права дає підстави вважати, що ці норми стосуються вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини пенсійного фонду України, а тому не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а, зробила висновок, що норми статей 51, 55 Закону № 2262-ХІІ (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Правова позиція щодо застосування до спірних правовідносин положень статей 122, 123 КАС України узгоджується з правовою позицією, що міститься у постанові Верховного Суду від 09.06.2022 у справі № 1140/2132/18.

Враховуючи викладене, суддя наведені позивачем (його представником) у заяві про поновлення строку звернення до суду обставини визнає неповажними.

За правилами частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути вказані недоліки позовної заяви шляхом подання (надіслання) до суду: заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, у якій вказати інші підстави для поновлення строку, додати докази поважності причин пропуску цього строку, за наявності; доказів на підтвердження обставин викладених у позовній заяві (протоколів про перерахунок пенсії на 01.01.2016, 01.01.2018, на 01.12.2019, на дату виконання рішення суду про перерахунок пенсії по оновленій довідці, доказів перебування на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, заяв, звернень та відповідей на них щодо перерахунку пенсій, у тому числі після зменшення відсоткового значення основного розміру пенсії тощо) та пояснень щодо дати та рішення, яким відповідачем допущено порушення прав позивача при перерахунку пенсії із застосуванням зменшеного відсоткового розміру грошового забезпечення, у тому числі на підставі оновленої довідки від 16.12.2021.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 248, 256 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Чепенюк О.В.