Справа № 445/1745/22
Суддя: Сивак В. М.
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 445/1745/22
Провадження № 2-а/445/11/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Висоцької І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Золочівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Золочівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення №43 від 03.11.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП. В обгрунтування позову вказав, що керівником Золочівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки при розгляді справи про адміністративне правопорушення було порушено норми процесуального права, зокрема, розгляд справи відбувся у його відсутності та за відсутності підтвердження про належне його повідомлення про час та місце розгляду справи, що суперечить вимогам ст. 278 КУпАП, чим порушено його право на захист. Окрім того, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП. Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він порушив п.6 ч.1 ст. 21 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", зокрема, що ним, як генеральним директором ТзОВ "Електроконтакт Україна" не були виконані розпорядження начальника відділення обліку мобілізаційної роботи №А/4066, А/4067, А/4068 від 13.09.2022 року щодо оповіщення військовозобов`язаних та забезпечення їх явки до першого відділу Золочівського РТЦК та СП, в строки вказані у розпорядженні, не надано до відділу копій звернень у відділення поліції щодо військовозобов`язаних, які ухиляються від виконання військового обов`язку, для їх розшуку і доставки. Позивач зазначає, що обставини, викладені в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності, оскільки ним на виконання вказаних вище розпоряджень були винесені накази № 34/Б-22, №35/Б-22, №36/Б-22 від 14.09.2022 року, про що було оповіщено Золочівський РТЦК та СП 15.09.2022 року та 17.10.2022 року. В частині ненадання до Золочівського РТЦК та СП копій звернень у відділення поліції щодо військовозобов`язаних, які ухиляються від виконання військового обов`язку, позивач вказав на те, що органи поліції зобов`язані за зверненням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки доставити до ТЦК та СП осіб, які вчинили адміністративні правопорушення , передбачені ст. 210, 210,-1 КУпАП. Таким чином, вказує, що відповідачем не було досліджено усіх обставин справи, не встановлено наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, в його діях.

Представник відповідача подала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечила, посилаючись на те, що у відповідності до ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом, правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне праовопорушення та інших матеріалів. Зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення було складено 19.10.2022 року, розгляд справи призначено на 21.10.2022 року о 16 год. 00 хв. У зв`язку з оголошенням "Повітряної тривоги" у Львівській області о 15 год. 15 хв. розгляд справи було відкладено на 10 год. 31.10.2022 року. Однак, через неявку позивача, розгляд справи було відкладено на 03.11.2022 року. 04.11.2022 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про повідомлення нової дати розгляду, оскільки він отримав 02.11.2022 року повідомлення про розгляд справи, призначеної на 31.10.2022 року. В телефонному режимі ОСОБА_1 відмовлявся узгодити дату та час розгляду справи, що свідчило про навмисне затягування розгляду даної справи та не бажання прибувати в Золочівський РТЦК та СП. А відтак, відповідачем в особі начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 була винесена постанова № 43 від 03.11.2022 по справі про адміністративне правопорушення. Вказує, що при розгляді даної справи посадовою особою, уповноваженою на розгляд справи були встановлені усі обставини справи та зібрані усі докази, які підтверджували наявність в діях позивача адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП, зокрема, позивача, в порушення п.6 ч.1 ст. 21 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", як відповідальна особа, не виконав в повному обсязі розпорядження начальника першого відділу Золочівського РТЦК та СП від 13.09.2022 року №А/4066, А/4067, А/4068. У зв`язку з наведеним, просить в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні позивач просив позов задовольнити з підстав вказаних у позові, представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову, з підстав зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зіст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період, що тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Норма вказаної статті є бланкетною нормою, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч.1 ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», керівники, інші посадові особи органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ, організацій та закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності та громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, допризовної підготовки, приписки до призовних дільниць, призову на строкову військову службу, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та заклади освіти незалежно від підпорядкування і форми власності зобов`язані на вимогу територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України сповістити призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, забезпечити їх своєчасне прибуття за цим викликом, у семиденний строк повідомити відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України про прийняття на роботу (навчання) та звільнення з роботи (навчання) призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 47 Постанови КМУ № 921 від 07.12.2016 року, чинною на час розгляду справи про адміністративне правопорушення", Центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та заклади освіти незалежно від підпорядкування і форми власності зобов`язані на вимогу територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України сповістити призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, забезпечити їх своєчасне прибуття за цим викликом, у семиденний строк повідомити відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України про прийняття на роботу (навчання) та звільнення з роботи (навчання) призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

За визначенням у Законі України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Відповідно дост. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КупАП).

Згідно з ст.251КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно дост.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно дост.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представниками громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 КУпАП.

Згідно змісту ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення (крім справ передбачених частиною другою цієї статті) розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно постанови №43 від 03.11.2022 року, постановленою начальником Золочівського РТЦК та СП полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП, зокрема, у тому, що ним не було виконано належним чином у визначені строки розпорядження начальника першого відділу Золочівського РТЦК та СП щодо видачі наказу про оповіщення військовозобов`язаних працівників підприємства та доведення до їх відома у частині, що стосується забезпеченняїх прибуття за викликом РТЦК та СП у визначені в розпорядженнях строки, та надіслання наказу у триденний строк до РТЦК та СП; не надання до РТЦК та СП копій звернень до відділення поліції щодо військовозобов`язаних, які ухиляються від виконання військового обліку, для їх розшуку і доставки.

З матеріалів справи судом встановлено, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , на виконання Конституції України, ЗУ "Про оборону України, ЗУ " Про військовий обов`язок і військову службу", ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", видано розпорядження № А4066, НОМЕР_1 , №А4068 від 13.09.2022 року про здійснення оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в підприємстві про їх виклик до першого відділу Золочівського РТЦК та СП та забезпечити їх прибуття 15.09.2022 року о 09 год., 19.09.2022 року о 09 год., 22.09.2022 року о 09 год., про результати виконання розпорядження поінформувати 14.09.2022 року до 16 год., 16.09.2022 року до 16 год., 21.09.2022 до 16 год., які скеровано на виконання Генеральному директору ТзОВ "Електроконтакт Україна".

На виконання вищевказаних розпоряджень генеральним директором ТзОВ "Електроконтакт Україна" ОСОБА_1 видано накази відповідно №34/Б-22 від 14.09.2022 року, №35/Б-22 від 14.09.2022 року, №36/Б-22 від 14.09.2022 року, згідно яких, на менеджера з персоналу - ОСОБА_4 покладено обов`язок із вжиття заходів щодо оповіщення, в порядку передбаченому законодавством про працю і чинними трудовими договорами, працівників, зазначених у розпорядженнях начальника першого відділу Золочівського РТЦК та СП, та проінформувати РТЦК та СП про стан виконання розпоряджень, працівникам підприємства, зазначених у вказаних розпорядженнях, проінформувати відділ персоналу - ОСОБА_5 про виконання даного розпорядження у строк до 28.10.2022 року, менеджеру з персоналу ОСОБА_6 письмово повідомити перший відділ Золочівського РТЦК та СП про працівників, які виконали розпорядження начальника першого відділу Золочівського РТЦК та СП. Контроль за виконанням наказу залишено за генеральним директором підприємства.

Про виконання розпоряджень начальника Золочівського РТЦК та СП, генеральним директором повідомлено про виконання таких листом за вихідним номером 1666/22 від 15.09.2022 рокута №1826/22 від 17.10.2022 року.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували про ознайомлення з даними наказами, виданими генеральним директором підприємства, посадову особу, на яку покладено обов`язок виконання наказів, ОСОБА_7 .

В матеріалах справи міститься пояснення ОСОБА_8 , згідно якого останньому не було відомо про існування зазначених вище розпоряджень, вказівки про їх виконання він не підписував.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії розписок військовозобов`язаних працівників підприємства про їх ознайомлення з наказами та розпорядженнями, а також перелік працівників, які відмовилися від підпису про ознайомлення з такими, однак, в даних документах відсутня дата ознайомлення з розпорядженнями та наказами, а навпроти деяких прізвищ проставлена дата ознайомлення - 20.10.2022 року та 24.10.2022 року.

Згідно ч.1 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210-1КУпАП, складає не виконання керівником підприємства обов`язку щодо сповіщення, на вимогу територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військовозобов`язаних працівників підприємства про їх виклик до ТЦК та СП у встановлені строки, та не виконання обов`язку щодо забезпечення їх своєчасного прибуття за цим викликом.

Як встановлено судом, позивачем не було виконано розпоряджень начальника першого відділу Золочівського РТЦК та СП в повній мірі та належним чином, яке мало б забезпечити явку військовозобов`язаних працівників підприємства у строки встановлені в розпорядженні, зокрема, 15.09.2022 року о 09 год., 19.09.2022 року о 09 год., 22.09.2022 року о 09 год., оскільки позивачем не надано доказів, які б свідчили, що ним чи іншою уповноваженою особою, було оповіщено військовозобов`язаних осіб своєчасно з метою їх явки у зазначені вище строки до Золочівського РТЦК та СП, а також не надано підтвердження про те, чи було у встановлені строки поінформовано Золочівського РТЦК та СП про стан виконання розпорядження, так як вихідна дата підприємства - 15.09.2022 року, що зазанчена в інформаційному листі, адресованому Начальнику першого відділу Золочівського РТЦК та СП без відмітки отримано адресатом, не є належним доказом підтвердження отримання такого у строки вказані в розпорядженні: 14.09.2022 року до 16 год., 16.09.2022 року до 16 год., 21.09.2022 до 16 год.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 210-1 КУпАП, а тому позов ОСОБА_1 до Золочівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про адміністративне правопорушення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 286, 243, 250КАС України, суд,-

у х в а л и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Золочівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. М. Сивак