Справа № 580/3903/22
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року справа № 580/3903/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової за участі секретаря судового засідання Проценко В.С. розглянув у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 580/3903/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Служби безпеки України в Черкаській області (вул. Гоголя 240, м. Черкаси, 18002, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.

І. ПРОЦЕДУРА/ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

31.08.2022 вх.№25797/22 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Служби безпеки України в Черкаській області, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Черкаській області щодо не здійснення з ОСОБА_1 своєчасного повного фактичного остаточного розрахунку під час звільнення з військової служби, що виразилася у несвоєчасній виплаті індексації грошового забезпечення;

- стягнути з Управління Служби безпеки України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку під час звільнення з військової служби, що виразилася у несвоєчасній індексації грошового забезпечення за період з 28.08.2020 до 27.07.2022 у сумі 271 862,07 грн.

19.09.2022 вх.27992/22 позивач в обгрунтування порушеного права зазначив: всупереч вимогам чинного законодавства України відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, було допущено стосовно ОСОБА_1 протиправну бездіяльність, що виразилась у не проведенні своєчасного повного фактичного розрахунку під час звільнення з військової служби. Позивач повідомив, що наказ (у тому числі витяг з нього) Управління Служби безпеки України в Черкаській області від 17.09.2018 №100-ос, яким звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу Управління, ОСОБА_1 не надавався.

24 лютого 2022 року Законом України № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до пункту 31 частини 11 статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», затверджений Указ Президента України №64/2022, яким в Україні введено режим воєнного стану з 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час.

02 березня 2022 року Рада суддів України оприлюднила рекомендації роботи судів в умовах воєнного стану, відповідно до п.6 яких рекомендовано виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

29.06.2023 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) з витребуванням у відповідача наказу від 17.09.2018 стосовно позивача. Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі під час розгляду справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

В обґрунтуванні позовних вимог зазначається, що з 18.08.1994 до 24.09.2018 проходив військову службу в Управлінні Служби безпеки України в Черкаській області. Наказом Управління Служби безпеки України в Черкаській області від 17.09.2018 №100-ос звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу, що встановлено рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі №580/2664/21 (за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Черкаській області). Позивач у позовній заяві зазначає, що останнім днем проходження військової служби - 24.09.2018, однак відповідачем виплачені грошові компенсації лише 27.08.2020. Згідно з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі №580/3476/20 стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку під час звільнення за період з 25.09.2018 до 27.08.2020. На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суд від 05.07.2021 у справі №580/2664/21, що набрало законної сили - 04.09.2021, відповідачем нараховано та виплачено 28.10.2021 позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 у сумі 4798,50 грн. На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суд від 14.01.2022, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2023 у справі №580/9290/21, відповідачем нараховано та виплачено 27.07.2022 позивачеві індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - січня 2008 року, як місяця обчислення індексу споживчих цін у сумі 79840,46 грн. Загальна сума індексації грошового забезпечення позивача, що виплачена відповідачем складає 84638,95 грн. На думку позивача, остаточний розрахунок під час звільнення здійснений відповідачем 27.07.2022, а не 27.08.2020. Позивач з покликанням на ст. 116, 117 КЗпПУкраїни просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку під час звільнення зі служби, що виразилась у несвоєчасній виплаті індексації грошового забезпечення, за період з 28.08.2020 до 27.07.2022 у сумі 271 862,07 грн.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач позов не визнав, надав до суду відзив на позовну заяву від 10.07.2023 вх. № 25063/23 та для врахування архівний витяг з наказу від 17.09.2018 №100-ос/ДСК, зазначивши про відсутність підстав для застосування відповідальності, передбаченої статтями 116, 117 КЗпП України, позаяк постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі №580/3476/20 стягнуто з Управління на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку під час звільнення у сумі 70993,72 грн (за період з 25.09.2018 до 27.08.2020). Відповідач у відзиві зазначає, що постановою від 04.02.2021 у справі 580/3476/20 встановлений факт несвоєчасного розрахунку відповідачем під час звільнення зі служби 24.09.2018 позивача за ст. 117 КЗпП України. Відповідач з покликанням на ст. 61 Конституції України зазначає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, що безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

У справі № 580/3476/20 суд встановив, що відповідно до наказу Голови СБУ від 17.09.2018 №100-ос позивача звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу. Відповідно до довідки Управління Служби безпеки України в Черкаській області від 29.05.2020 №21/443: грошова компенсація за неотримане речове майно в сумі 25992 грн 96 коп сплачена позивачу платіжним дорученням від 12.11.2018 №1629, доплата за неотримане речове майно у сумі 8455 грн 97 коп перерахована позивачу платіжним дорученням 21.10.2019 №1762; одноразова грошова допомога під час звільнення з військової служби в сумі 152176 грн 52 коп перерахована позивачу платіжним дорученням від 05.02.2019 №102. Відповідно до виписки по картковому рахунку позивача, компенсація за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій у сумі 21850 грн 99 коп перерахована позивачу 27.08.2020 (ЄДРСР 92708239 - не набрало законної сили; 94637124 - набрання законної сили 04.02.2021).

У справі №580/2664/21 ЄДРСР 98081235 між цими ж сторонами зазначається: довідкою відповідача від 20.11.2019 №11/448 підтверджується, що позивач проходив військову службу в Службі безпеки України з 18.08.1994 (наказ УСБ України в Черкаській області від 18.08.1994 №103-ос) до 24.09.2018 включно (наказ УСБ України в Черкаській області від 17.09.2018 №100-ОС/дск про звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу).

Позивач стверджує, що останнім днем проходження позивачем служби є 24.09.2018, проте відповідач на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.01.2022 (у справі №580/9290/21 набрало законної сили 23.06.2022 ЄДРСР 104931602) виплатив індексацію грошового забезпечення (відповідно до копії виписки з особового рахунку несвоєчасно), тому фактичний остаточний розрахунок під час звільнення зі служби здійснений лише 27.07.2022.

Суд встановив, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі №580/2664/21, що набрало законної сили 04.09.2021 (ЄДРСР 98081235) зобов`язано Управління Служби безпеки України в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період служби з 01.12.2015 до 28.02.2018 включно з урахуванням висновків викладених у мотивувальній частині рішення. На виконання рішення від 05.07.2021 у справі №580/2664/21 відповідачем нараховано і виплачено позивачу 28.10.2021 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.03.2018 у сумі 4798,50 грн (платіжне доручення від 27.10.2021 №1762). Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14.01.2022 у справі №580/9290/21, що набрало законної сили 23.06.2022 (ЄДРСР 103171082) зобов`язано Управління Служби безпеки України в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.12.2015 до 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року з урахуванням виплачених сум. На виконання рішення 14.01.2022 у справі №580/9290/21, що набрало законної сили 23.06.2022 відповідачем нараховано і виплачено позивачу 27.07.2022 доплату (з урахуванням виплачених сум) індексації грошового забезпечення у сумі 79840,46 грн (платіжне доручення від 22.07.2022 №1876).

Згідно з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі №580/3476/20 (ЄДРСР 94637124): визнано протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Черкаській області щодо невиплати на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку під час звільнення за період з 25.09.2018 до 27.08.2020; стягнуто з Управління Служби безпеки України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку під час звільнення у сумі 70993 (сімдесят тисяч дев`ятсот дев`яносто три) грн 72 коп.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати середнього заробітку за період затримки у проведенні остаточного розрахунку під час звільнення, що виразилась у несвоєчасній виплаті індексації грошового забезпечення за період з 28.08.2020 до 27.07.2022, позивач звернувся до суду з позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, перевіривши аргументи щодо обставин справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов не належить до задоволення з огляду на таке.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232) військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язана із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.

При кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати (ст.110 КЗпП України). Відповідно до частини 1 статті 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, внесені зміни до статті 117 КЗпП України, згідно яких у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців (частина 1 статті 117 КЗпП України). При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті (частина 2 статті 117 КЗпП України) .

Правовідносини щодо відшкодування заробітної плати за час затримки остаточного розрахунку врегульовані нормами Кодексу законів про працю України, Законом України «Про оплату праці» та Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100. Згідно із статтею 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період.

Верховний Суд України у справі № 6-2912цс16 ЄДРСР 64344972 зазначив: аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Не можна погодитись із тим, що за порушення трудових прав працівника при одному звільненні можливе одночасне застосування стягнення середнього заробітку як за статтею 117 КЗпП України так і за статтею 235 КЗпП України, тобто подвійне стягнення середнього заробітку, оскільки це буде неспівмірно з правами працюючого працівника, який отримує одну заробітну плату.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.02.2020 у справі № 821/1083/17 зазначає: під «належними звільненому працівникові сумами» необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

Метою законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

У касаційній скарзі у справі № 759/1933/20 ЄДРСР 103402574 йдеться про те, що апеляційним судом не враховано те, що з відповідача стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку, розмір якого в 4 рази більший за розмір загальної суми заборгованості та в 16 разів - за розмір самої заборгованості по заробітній платі. Встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку під час звільнення не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця. Працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця. Критерії оцінки розумності, справедливості та пропорційності сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18).

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом, не повинен виходити за межі цих вимог. Суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог (постанова Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 824/399/17-а).

Верховний Суд у справі №640/16224/19 (провадження №К/9901/22967/20) зауважує, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Оцінюючи докази та доводи сторін, суд бере до уваги, що стаття 117 КЗпП України не передбачає виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні окремо по кожній із виплат, які належать працівнику на день звільнення; право на звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні виникає у разі фактичного розрахунку щодо всіх виплат, які нараховані, або щодо яких існує спір про їх розмір.

З 19.07.2022 (набрав чинності з 19.07.2022 Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352, яким внесені зміни до статті 117 КЗпП України) за затримку виплати належних сум при звільненні звільнений працівник має право на отримання середнього заробітку за весь час затpимки по день фактичного розpахунку але не більше ніж за шість місяців.

Фактичний розрахунок здійснений з позивачем 27.07.2022 після набрання чинності статті 117 КЗпП України в редакції Закону №2352.

Оскільки на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі №580/3476/20 (ЄДРСР 94637124) відповідач виплатив позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку під час звільнення за період з 25.09.2018 до 27.08.2020, що сторонами визнається, то звернувшись до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку під час звільнення у справі №580/3476/20, позивач реалізував надане йому право притягти відповідача до відповідальності на підставі ст. 117 КЗпП України, тому повторне стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку на підставі статті 117 КЗпП України призведе до застосування непередбаченої подвійної відповідальності за одне і теж триваюче порушення.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Беручи до уваги зміст статті 61 Конституції України (ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення), суд дійшов висновку, що до відповідача судом застосована відповідальність за несвоєчасний розрахунок під час звільнення 24.09.2018 ОСОБА_1 зі служби відповідно до витягу з наказу від 17.09.2018 №100-ос/ДСК, тому підстави для повторного притягнення до відповідальності Управління Служби безпеки України в Черкаській області відсутні.

За встановлених судом обставин і оцінених доводів та доказів сторін підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки виплати індексації грошового забезпечення у сумі 271 862,07 грн за період з 28.08.2020 до 27.07.2022 відсутні, тому суд визнає позовні вимоги необгрунтованими і адміністративний позов до задоволення не належить.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке. Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. Позивачем сплачений судовий збір у сумі 2718.7 грн відповідно до квитанції від 19.09.2022 №14.

Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати не розподіляються.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідач: Управління Служби безпеки України в Черкаській області [вул. Гоголя, 240, м. Черкаси, 18002 ].

Судове рішення складене 23.08.2023.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА