Справа № 140/22850/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21 серпня 2023 року ЛуцькСправа № 140/22850/23
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Каленюк Ж.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у невнесенні до оновленої довідки №ХА18732 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 01 січня 2021 року відомостей про розміри надбавки за особливості проходження служби не менше ніж 65 відсотків від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, а також премії не менше ніж 35 відсотків від посадового окладу відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі - Постанова №704), Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, рішення Міністра оборони України від 27 січня 2021 року № 248/612; зобов`язання підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області нову довідку про розмір грошового забезпечення померлого ОСОБА_2 станом на 01 січня 2021 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 19 квітня 1992 року №2262-ХІІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, положень Постанови №704 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови №704, надбавки за вислугу років та всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), зокрема, надбавки за особливості проходження служби у розмірі не менше ніж 65 відсотків посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, та премії у розмірі не менше ніж 35 відсотків посадового окладу для здійснення перерахунку основного розміру пенсії з 01 лютого 2021 року.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, та містить такі недоліки.

Частиною другою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Тому при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізналася та повинна була дізнатись.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли їй стало відомо про прийняття певного рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, внаслідок чого відбулося порушення прав, свобод чи інтересів особи. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому повинна слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дії, і у неї не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Отримання позивачем листа відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

З матеріалів позовної заяви слідує, що позивач звернулася до суду з позовом 10 серпня 2023 року (відповідно до трекінгу поштових відправлень із сайту Акціонерного товариства «Укрпошта») та оскаржує бездіяльність відповідача щодо невнесення до оновленої довідки №ХА18732 про розмір грошового забезпечення годувальника ОСОБА_2 станом на 01 січня 2021 року відомостей про розміри надбавки за особливості проходження служби не менше ніж 65 відсотків від посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, та премії не менше ніж 35 відсотків від посадового окладу для перерахунку її в разі втрати годувальника з 01 лютого 2021 року.

При цьому за змістом позовної заяви Волинський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки видав ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2021 року, проте розмір окремих складових (надбавки за особливості проходження служби та премії) визначені неправильно.

Тобто, по суті позивач не погоджується із розміром складових грошового забезпечення, що вказані у довідці Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2021 року.

Звідси слідує, що початок строку звернення до суду визначається моментом отримання ОСОБА_1 довідки Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2021 року.

Представник позивача, яким підписано позов (адвокат Єрьоміна В.А.) у позовній заяві не зазначила, коли позивач отримала зазначену вище довідку. При цьому така довідка не містить дати реєстрації в органі, що її видав; до позовної заяви не долучено супровідний лист про надіслання довідки ОСОБА_1 , органу Пенсійного фонду.

Таким чином, суд позбавлений можливості встановити початок перебігу строку звернення до суду та його закінчення, оскільки не відомо коли, в який спосіб (поштовим зв`язком чи нарочно) позивач отримала довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2021 року.

Разом із позовною заявою представник позивача подала заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, зі змісту якої теж неможливо становити наведені вище обставини.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, представник позивача зверталася до Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою від 05 квітня 2023 року, в якій просила внести зміни у довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2021 року щодо розміру надбавки за особливості проходження служби та премії, визначивши надбавку за особливості проходження служби в розмірі від 65 до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, а щомісячної премії у розмірах згідно з Додатком 1 до телеграми від 27 січня 2021 року №248/612.

Водночас з листа Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 24 квітня 2023 року №1807 слідує, що відповідач заперечує підстави для видачі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2021 року із визначенням посадового окладу, окладу за військовим званням виходячи з розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року; з 01 березня 2018 року як військовослужбовцям, які проходять службу, так і колишнім військовослужбовцям, яким призначено пенсію, розміри посадових окладів, окладів за військовим званням визначено шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 01 січня 2018 року на відповідний тарифний коефіцієнт в розмірі 1762,00 грн відповідно до пункту 4 Постанови №704.

Тобто, лист Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 24 квітня 2023 року №1807, що є пізнішим у часі, не узгоджується із заявою представника позивача від 05 квітня 2023 року: у заяві висловлено прохання внести зміни у довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2021 року, у якій основні види грошового забезпечення (посадовий оклад та оклад за військовим званням) обчислені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року на відповідний тарифний коефіцієнт, в той час у листі відповідач вказав про відсутність підстав для перерахунку посадового окладу та окладу за військовим званням з розрахункової величини - розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року.

Верховний Суд у складі колегії Касаційного адміністративного у постанові від 12 квітня 2023 року у справі №380/14933/22, перевіряючи питання дотримання строку звернення до суду у спорі з приводу видачі довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року та 01 січня 2022 року з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року та 01 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704 із обов`язковим врахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для перерахунку розміру пенсії із 01 лютого 2020 року, 01 лютого 2021 року та 01 лютого 2022 року, вказав, що відповідно до положень пункту 4 Постанови №704 грошове забезпечення військовослужбовців повинно змінюватись щороку з 1 січня, у разі зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Як наслідок, саме з цією датою пов`язується визначення Кабінетом Міністрів України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. З урахуванням викладеного, колегія суддів погодилася з висновками судів попередніх інстанцій про те, що позивач повинен був дізнатися про порушення свого права на перерахунок пенсії, в тому числі і відсутності сформованої довідки, як складової в алгоритмі згаданого перерахунку, 1 січня відповідного року. Посилання позивача на отримання листа відповідача від 19 вересня 2022 року у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого він повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання довідки і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

З наведеного також слідує, що період застосування таких довідок дорівнює календарному року, оскільки розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб є змінним щорічно.

У контексті наведеного та повертаючись до питання строку звернення до суду у спірних правовідносинах, позивач не вказала, коли вона отримала довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2021 року (довідка без дати), чи реалізована така довідка (тобто, чи проведений перерахунок її пенсії органом Пенсійного фонду), які результати розгляду її заяви про внесенням змін до довідки (лист Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 24 квітня 2023 року №1807 не стосується питання відсоткового розміру додаткових видів грошового забезпечення).

Відсутність пояснень на вказані питання не дозволяє вирішити клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду та перевірити поважність причин пропуску строку звернення до суду, їх тривалість.

Згідно з частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Також частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи наведені вище приписи КАС України, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання до суду або нової редакції позовної заяви, у якій обгрунтувати дотримання встановленого частиною другою статті 122 КАС України строку звернення до суду із цим позовом (зазначивши, коли була подана заява про видачу довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2021 року, коли така довідка була видана Волинським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, чи на підставі цієї довідки проведено перерахунок пенсії позивача), або якщо такий строк пропущено - заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із наведенням підстав поважності причин його пропуску, надати докази на підтвердження таких обставин.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 171, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Ж.В. Каленюк