Справа № 320/29021/23
Суддя: Перепелиця А.М.
Дата ухвалення: 2023-08-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відкриття спрощеного провадження в адміністративній справі

без проведення судового засідання

24 серпня 2023 року № 320/29021/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Перепелиця А.М., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, виплати додаткової винагороди,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, виплати додаткової винагороди, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира в/ч НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про результати проведеного службового розслідування щодо неправомірного встановлення обставин поранення майора ОСОБА_1 » №2332 від 07.06.2023;

- визнати протиправним та скасувати наказ, прийнятий на виконання п.3 наказу від 07.06.2023 №2332 про внесення змін до наказу №803 «Про результати проведеного службового розслідування за фактом отримання травми старшим лейтенантом ОСОБА_1 »;

- визнати протиправною відмову у здійсненні виплати додаткової винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні після тяжкого поранення (травми, каліцтва, контузії) за період з 05.07.2022 року по 18.07.2022 року (14 календарних днів), з 19.07.2022 року по 16.08.2022 року (29 календарних днів) та виплати за відпустку за станом здоров`я у зв`язку з рішенням ВЛК та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити таку виплату.

Спір виник з публічно-правових відносин та відповідно до ст.19 КАС України належить до юрисдикції адміністративних судів і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим ст.160, 161 та 172 КАС України, та подана з дотриманням правил підсудності особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України, немає.

Відповідно до положень ст.257 КАС України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Щодо клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та виклик і допит свідків, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до п.20 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Пунктом 10 ч.6 ст.12 КАС України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а ч.2 ст.257 КАС України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Тобто, виключний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, міститься в ч.4 ст.257 КАС України.

При цьому, суд наголошує, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 №475/97-ВР (далі Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 у справі «Ахеn v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25.04.2002 «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСІІЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Крім цього, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.11.2006 (скарга 73053/01 CASE OF JUSSILA v. FINLAND), суд вказав на те, що: «Європейський Суд не сумнівається в тому, що письмове провадження у справі часто може виявитись більш ефективним, ніж усний розгляд, для перевірки та забезпечення того, що платник податків надав точний звіт про свій майновий стан, підкріплений всіма необхідними документами. Суд не вважає переконливим довід заявника, що в ході розгляду цієї справи виникли міркування щодо достовірності, які потребували надання пояснень в усній формі.... та приймає довід держави-відповідача, що будь - які питання факту та питання права в цій справі могли бути належним чином розглянуті та вирішені на підставі матеріалів, наданих у письмовому вигляді. ... Оскільки заявнику була надана повна можливість наводити свої доводи у письмовому вигляді та надавати коментарі щодо відомостей, які надходили від податкових органів, Суд дійшов висновку, що вимоги справедливого судочинства були дотримані...».

Суд погоджується з такою позицією щодо Європейського суду з прав людини щодо застування п.1 ст.6 Конвенції.

Характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагає проведення судового засідання, а бажання сторони у справі викласти під час проведення судового засідання свої аргументи, які висловлені нею або можуть бути висловлені у відзиві на позовну заяву, не зумовлює необхідність призначення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

За таких підстав, на цій стадії судового розгляду, а також враховуючи, що позивач взагалі не було наведено будь-яких належних та об`єктивних доказів, з яких вбачалась би необхідність призначення судового засідання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання та призначення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Таким чином, оскільки, позивачем не було наведено будь-яких належних, допустимих та достатніх причин, окрім того, що для забезпечення реалізації прав позивача є необхідність надання пояснень безпосередньо у судовому засіданні, у зв`язку з чим необхідно проводити розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження, в якому останній буде брати безпосередньою участь, та з яких вбачалась би необхідність розгляду справи за правилами загального позовного провадження не наведено, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення такого клопотання.

Крім того, суд зауважує, що якщо в подальшому, під час розгляду справи, суд дійде висновку про необхідність витребування доказів, заслуховування пояснень сторін чи виклику та допиту свідків, тощо, судом будуть вчинені необхідні дії для всебічного, повного та об`єктивного розгляду, в т.ч. з урахуванням можливості з власної ініціативи призначити судове засідання або перейти до розгляду в порядку загального провадження або призначення судового засідання.

Також, відповідно до ч.1, 2 ст.65 КАС України, як свідок в адміністративній справі може бути викликана будь яка особа, якій відомі обставини, що належить з`ясувати у справі. Свідок викликається в судове засідання з ініціативи суду або учасників справи. Учасник, справи, заявляючи клопотання про виклик свідка, повинен зазначити його ім`я, місце проживання (перебування), роботи чи служби та обставини, щодо яких він може дати показання.

Відповідно до, ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.92 КАС України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи.

У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити.

Виходячи з аналізу аргументів та доводів у заявленому клопотанні суд зазначає, що обставини на які посилається заявник як на підстави для виклику свідків є маловажними та не дають суду обставин прийти до висновку, про необхідність для виклику і допиту таких свідків, та з урахуванням предмету розгляду цієї справи, беручи до уваги обставини того, що вище суд прийшов до висновку про відсутність підстав для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, суд приходить до висновку про відсутність обставин на даному етапі розгляду справи для виклику і допиту свідків.

Таким чином, враховуючи вищевикладені норми та з`ясовані судом обставини, а також оцінивши докази, які уже містяться у матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необґрунтованість поданої заяви та, як наслідок відсутність підстав для її задоволення.

В той же час, суд зауважує, що якщо в подальшому, під час розгляду справи, суд дійде висновку про необхідність призначити судове засідання або переходу до розгляду в порядку загального провадження, суд може вернутись до розгляду питання щодо виклику і допиту свідків у судовому засіданні.

Щодо клопотання про витребування доказів, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно ч.3 ст.77 КАС України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.3 ст.80 КАС України, про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Статтею 129 Конституції України обов`язковість рішень суду (до яких належать і ухвали) визначена як одна з основних засад судочинства.

Частиною 2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Беручи до уваги предмет розгляду даної справи та обґрунтування заявленого позивачем клопотання, для належного та об`єктивного розгляду та вирішення даної справи суд приходить до висновку про необхідність витребувати у військової частини НОМЕР_1 належних чином засвідчені копії матеріалів службового розслідування, у тому числі акт службового розслідування, призначеного наказом від 26.01.2023 №301 «Про призначення службового розслідування за фактом отримання травми старшим лейтенантом ОСОБА_1 » та усі накази та інші документи, прийняті після та на підставі (в результаті) його проведення; усі матеріали службового розслідування, у тому числі акт службового розслідування, призначеного наказом від 28.05.2023 №2103 «Про призначення службового розслідування щодо неправомірного встановлення обставин поранення майора ОСОБА_1 » та усі накази та інші документи, прийняті після та на підставі (в результаті) його проведення.

Визнавши подані матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, керуючись ст.12, 65, 72, 77, 80, 92, 171, 243, 248, 257, 259-262 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

1. Відкрити провадження в адміністративній справі.

2. Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

3. У задоволенні клопотання про розгляд адміністративної справи в порядку загального позовного провадження відмовити.

4. У задоволенні клопотання про виклик і допит свідків відмовити.

5. Клопотання про витребування доказів задовольнити.

6. Витребувати у військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) належним чином засвідчені копії матеріалів службового розслідування, у тому числі акт службового розслідування, призначеного наказом від 26.01.2023 №301 «Про призначення службового розслідування за фактом отримання травми старшим лейтенантом ОСОБА_1 » та усі накази та інші документи, прийняті після та на підставі (в результаті) його проведення; усі матеріали службового розслідування, у тому числі акт службового розслідування, призначеного наказом від 28.05.2023 №2103 «Про призначення службового розслідування щодо неправомірного встановлення обставин поранення майора ОСОБА_1 » та усі накази та інші документи, прийняті після та на підставі (в результаті) його проведення.

7. Запропонувати відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до ч.3, 4 ст.162 КАС України до відзиву мають бути додані документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

8. Запропонувати позивачу протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати до суду відповідь на відзив та/або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

9. Запропонувати відповідачу подати до суду заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

10. Роз`яснити учасникам справи про можливість отримання інформації по справі, що розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/.

11. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Перепелиця А.М.