Справа № 480/9246/23
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2023-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про забезпечення позову
25 серпня 2023 року Справа № 480/9246/23
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Осіпова О.О., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми заяву представника управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради до Приватного підприємця ОСОБА_1 про скасування реєстрації декларації,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою суду від 25.08.2023р. позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.
Вважає, що вищевказані дії відповідача істотно ускладнюють для позивача ефективність захисту своїх порушених прав та інтересів у судовому спорі, оскільки навіть у разі повного задоволення позовних вимог, у випадку завершення ПП ОСОБА_1 будівельних робіт шляхом введення в експлуатацію даного об`єкта будівництва та реєстрацію права власності на нього (з можливим у подальшому відчуженням його іншим власникам) позивачу необхідно буде докласти значних зусиль для відновлення своїх порушених прав та інтересів.
Зокрема, ПП ОСОБА_1 буде змушений повторно звертатися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів для скасування права власності та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а у подальшому й знесення об`єкту самочинного будівництва, внаслідок чого Управлінням ДАБК Сумської міської ради будуть понесені значні втрати у вигляді сплати судових зборів з місцевого бюджету, що є недоцільним в умовах воєнного стану.
Окрім того, декларація про початок виконання будівельних робіт є актом одноразового застосування, який тягне за собою настання певних правових наслідків, у даному випадку вчинення відповідачем дій щодо реалізації наданого йому права на проведення будівельних робіт.
Разом з тим, після подання декларації про готовність об`єкта до експлуатації та реєстрації права власності на підставі оскаржуваної декларації про початок виконання будівельних робіт, остання вичерпує свою дію фактом виконання.
Отже, після завершення відповідачем виконання будівельних робіт та реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, підстави для скасування (припинення) його права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі оскаржуваної декларації, будуть відсутні.
Тому, на думку представника позивача, з існуванням реальної загрози невиконання та ускладнення виконання рішення суду у разі завершення відповідачем виконання будівельних робіт, введення об`єкта в експлуатацію та реєстрації права власності на нього є необхідність вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти певні дії, а саме виконувати будівельні роботи на об`єкті будівництва « Продовольчий магазин по вул. Сумсько-Київських дивізій, 22А у м. Суми».
Відповідно до п.2 ч.1 ст.153 КАС України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Частиною 1 статті 154 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Приписами ч.2, 3 статті 154 КАС України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.
Розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження за відсутності учасників справи.
У зв`язку із наведеним, на підставі статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши заяву, дослідивши необхідні для розгляду заяви, матеріали адміністративної справи, суд вважає, що така підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно із ч.2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється. Забезпечення позову допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду.
Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).
Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було наведено недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт в частині зазначення інформації щодо містобудівних умов та обмежень, оскільки останні ним не було отримано, а вказані у декларації архітектурно-планувальні завдання, видані 24.12.2006р. №437, втратили чинність внаслідок прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву» від 16.09.2008р. №509-VI та втратою чинності у травні 2009 року постанови КМУ від 20.12.1999р. №2328 «Про Порядок надання архітектурно-планувального завдання та технічних умов щодо інженерного забезпечення об`єкта архітектури і визначення розміру їх плати за їх видачу».
Крім того, на момент подання та реєстрації спірної декларації інформації та/або документи, які б підтверджували наявність (існування) у відповідача проектної документації, розробленої та затвердженої ФОП ОСОБА_3 у 2006 року, в Управлінні ДАБК Сумської міської ради, відсутні.
Таким чином, оскільки спірне рішення оскаржується саме з підстав відсутності належним чином розробленої та затвердженої проектної документації та наведення у декларації про початок будівельних робіт недостовірних даних, то забезпечення позову у спосіб вказаний позивачем, безпосередньо пов`язано з предметом спору.
У свою чергу, статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність»
визначено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом № 3038-VІ.
Відповідно до статті 1 Закону № 3038-VІ замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.
Статтею 1 цього ж Закону передбачено, що об`єктом будівництва є будинки, будівлі, споруди будь якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.
Положеннями статті 26 Закону № 3038-VІ встановлено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.
Суб`єкти містобудування зобов`язані дотримуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.
Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.
Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку, зокрема: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування.
Згідно із частиною 1 статті Закону № 3038-VІ (у редакції, чинній на момент реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт) право на виконання будівельних робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що належать до І-ІІІ категорії складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.
Відповідно до частини 2 статті 36 Закону № 3038-VІ реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня надходження декларації.
Розділом II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» від 17.01.2017 року встановлено, що зареєстровані до набрання чинності цим Законом декларації про початок виконання будівельних робіт є чинними до завершення будівництва об`єктів окрім випадків їх скасування відповідно до пункту 3 цього розділу.
Відповідно до статті 39 цього Закону № 3038-VІ прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.
Зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підставою для укладання договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.
Таким чином, подання забудовником декларації та її реєстрація Інспекцією ДАБК надає можливість розпочати відповідне будівництво.
Згідно з пунктом пункту 3 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» зареєстровані до набранні чинності цим Законом декларації про початок виконання будівельних робіт можуть бути скасовані відповідним органом державного архітектурно- будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, серед іншого, у разі: виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.
Передбачені даною нормою підстави є фактично аналогічними до підстав, зазначених в частині 2 статті 39-1 Закону 3038-VІ, де вказано, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно- будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.
Таким чином, наявність зареєстрованої декларації надає позивачу право на виконання будівельних робіт на відповідному об`єкті будівництва, в тому числі і на вчинення будь-яких дій у межах будівельного майданчика, а тому суд вважає обґрунтованими посилання представника позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до зведення продовольчого магазину на відповідній земельній ділянці до завершення розгляду справи, внаслідок чого можливе проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за третіми особами (фізичними та юридичними особами), які в даних правовідносинах можуть виступатимуть добросовісними набувачами, що також може призвести до того, що ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів стане неможливим.
До того ж, вжиття заходів забезпечення позову матиме наслідком збереження існуючого становища та дозволить уникнути негативних наслідків, таких як перенос чи руйнація газопроводу, електромережі, труби газопостачання, каналізаційного люку, укладених до житлового будинку АДРЕСА_2 , що заборонено п. 1.1 договору оренди земельної ділянки від 26.12.2005р., та спричинення певних незручностей у користуванні прибудинковою територією мешканцями сусідніх будинків.
Таким чином, суд вважає, що у даному випадку, шкода від зупинення виконання будівельних робіт буде значно меншою, оскільки заборона виконувати будівельні роботи лише тимчасово перешкоджає вчиняти дії спрямовані на завершення будівництва, введення його в експлуатацію та реєстрацію права власності на нерухоме майно. При цьому право на виконання будівельних та реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт не скасовується та є чинною.
При цьому, фінансові права забудовника можуть зазнати ще більших порушень у разі продовження будівництва з порушеннями будівельних норм та стандартів.
Проаналізувавши мотиви, якими представник позивача обґрунтовує подану заву, суд дійшов висновку про наявність об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.
Судом оцінюються виключно ймовірні наслідки та ризики забезпечувальних заходів за встановлених обставин. Отже, ключовим аспектом в цьому є ймовірність спричинення невиправданої шкоди за відсутністю вагових підстав для сумнівів у неправомірній поведінці. При цьому, ризики майнових наслідків однобічно несуть усі учасники справи, в тому числі й у разі задоволення даного позову, що з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить позивач, вбачається неспівмірним з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті заборони відповідачеві та іншим особами здійснювати певні дії.
Відповідно до статті 151 частин 1 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
У зв`язку із зазначеним вище виснується наявність підстав для забезпечення позову, не вжиття заходів забезпечення позову може бути заподіяна шкода правам та інтересам учасників.
При цьому, суд звертає увагу, що розгляд клопотання про вжиття заходів забезпечення позову не передбачає надання оцінки правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а спрямований виключно на забезпечення захисту прав, свобод та інтересів позивача на час розгляду справи. Тобто, виключно за результатами розгляду справи по суті судом надається повна, всебічна та об`єктивна оцінка оскаржуваному рішенню, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Статтею 154 частиною 4 КАС України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.
Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у спосіб про який просить представник позивача, не є фактичним вирішенням справи по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву представника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради про забезпечення позову - задовольнити.
Копію ухвали надіслати (надати) позивачу (його представнику) та відповідачу.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Осіпова