Справа № 932/2680/23
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/2680/23
Провадження № 2а/932/90/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

16.03.2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Алістратова О.І. звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АА №00005917 від 27 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП та закрити провадження по справі, судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 08.03.2023 року позивачем за допомогою поштового зв`язку отримано постанову про накладення адміністративного стягнення серії АА№00005917 від 27.02.2023 року у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн. Дії відповідача по складанню вказаної постанови вважає протиправними, а постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Щодо відповідальності за перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,5% (0,99 тон) при дозволеній фактичній масі 18 тон - не передбачена п.22.5 ПДР України, є посилання лише порушення що стосується перевищення фактичної маси понад 40 тон. В оскаржуваній постанові взагалі не міститься належним чином встановлених у повному обсязі параметрів транспортного засобу з метою виявлення вчинення адміністративного правопорушення. Фотосвітлина, яка міститься у постанові також не дає можливості достовірно визначити ані категорію транспортного засобу, ані його тип. Оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки в постанові не зазначено належні та допустимі докази. Зазначає, що в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, а в діях позивача ознак складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП не мають, тому звернувся до суду із цим позовом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2023 року зазначена адміністративна справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцевій Т.О.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

26.04.2023 року від представники Державної служби України з безпеки на транспорті через систему «Електронний суд» до суду наданий відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що відносно позивача було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі серії АА№00005917 від 27.02.2023 року, якою встановлено, що 06.02.2023 року о 13 год. 38 хв. за адресою М-30, км. 996+491, Дніпропетровська обл., зафіксовано ТЗ DAF CF 75.270, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух ТЗ із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР, а саме перевищення загальної маси ТЗ на 5,5% (0,99 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон, навантаження на одинарну вісь ТЗ на 7.009% (0,806 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон. За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн. Нормами п.22.5 ПДР врегульовано, що допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у даному пункті ПДР на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) ТЗ, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків. Сам механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі №1174, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року. Згідно положень Порядку №1174 вбачається, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплекс технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу ТЗ; визначати кількості осей ТЗ; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь ТЗ. У подальшому така інформація передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання, фотографії ТЗ, відеозапис руху ТЗ через автоматичний рух. Система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративне правопорушення відповідно до законодавства. Прилад автоматичний для зважування дорожніх ТЗ у русі WIM 60, WAGA-WIM35, зав. №9, яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі є справним та придатним до експлуатації, відповідає вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою КМУ від 13.01.2016 року №94, що підтверджується сертифікатом відповідності №UA.TR.113-0619/08F-21 від 29.12.2021 року та сертифікатом перевірки типу №UA.TR. 113-0619-21 від 13.04.2021 року щодо технічного засобу: «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі». Таким чином, автоматичний пункт габаритно-вагового контролю у русі станом на час фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем, був обладнаний приладом автоматичним для зважування дорожніх ТЗ у русі, який станом на момент фіксації вчинення позивачем адміністративного правопорушення був справним та готовим до експлуатації, а отже показники вимірювань навантажень на осі та загальної маси ТЗ, визначені ним, є об`єктивними та достовірними відомостями. Відповідно до оскаржуваної постанови зафіксовано фактичні параметри ТЗ: кількість вісей - 2шт.; спарені колеса- 2 вісь; відстань між вісями 1-2 - 4910 мм; навантаження на вісь 1 - 6450 кг, 2 - 14650 кг; загальна маса - 21100кг. Перевищення нормативних вагових параметрів ТЗ, визначених п.22.5 ПДР, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT). Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси ТЗ отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає 10% щодо перевищення загальної маси ТЗ та 16% щодо навантаження на осі. Відповідно до оскаржуваної постанови формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм наступна: % перевищення = ((Хфакт ? Хнорм ? похибка пристрою)/Хнорм)*100%, де Хфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях; Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях. % перевищення = ((14650 кг - 11500 кг - 16%*14650 кг)/11500 кг)*100% = 7.009%. Таким чином, оскаржувана постанова відповідає усім критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та п.17 Порядку №1174, а отже, зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП. Основним доказом вчинення адміністративного правопорушення є автоматично внесені до автоматично сформованої постанови показання технічних приладів, технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, та мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Фотографії руху ТЗ через автоматичний рух, також, містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за посиланням, які є у кожній постанові. Доводи позивача в позовній заяві щодо відсутності повної інформації про транспортний засіб спростовуються долученими до відзиву доказами, зокрема фотографіями ТЗ; інформаційною карткою автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформованою автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення. Представник відповідача зазначає, що доводи позовної заяви є необґрунтованими та на їх спростування було наведено методику розрахунку відсоткового перевищення фактичної загальної маси та окремих вагових параметрів ТЗ, яка застосовується Укртрансбезпекою при притягненні осіб до адміністративної відповідальності. Позивачем не наведено жодних належних та допустимих, достатніх доказів на спростування позиції відповідача, а тому оскаржувана постанова не підлягає скасуванню, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 27.02.2023 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Тимощук А.М. розглянуто відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 60, WAGA-WIM35, зав.№9, та зафіксовано, що 06 лютого 2023 року о 13 годині 38 хвилин за адресою: М-30 км 996+491 Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб «DAF CF 75.270», д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5.5% (0.99 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 7.009% (0.806 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, чим порушив вимоги пункту 22.5 Правил дорожнього руху України. Стосовно відповідальної особи - власника автомобіля, позивача ОСОБА_1 складено постанову АА № 00005917 від 27.02.2023 року його притягнуто до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 8500 грн. Вказана постанова про адміністративне правопорушення була направлена в передбаченому законом порядку на адресу позивача.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення такої постанови, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 279-1 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх виявлення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ (далі - Закон № 3353-ХІІ) з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08 вересня 2005 року № 2862-IV (далі - Закон № 2862-IV) рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила № 30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 ПДР України передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок № 879) габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з пунктами 3, 4, 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку. Власники (балансоутримувачі) пунктів габаритно-вагового контролю здійснюють фінансування робіт (послуг) з їх утримання, обслуговування та забезпечення функціонування.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до ст. 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. № 1174 затверджено Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі Порядок № 1174).

Згідно з п. 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до п. 8 Порядку № 1174 автоматичні пункти встановлюються в місцях (на ділянках) руху вантажних транспортних засобів на: автомобільних дорогах загального користування державного значення - за рішенням органу управління таких доріг; автомобільних дорогах загального користування місцевого значення - за рішенням облдержадміністрацій; вулицях і дорогах у містах та інших населених пунктах - за рішенням органу місцевого самоврядування.

Місця встановлення автоматичних пунктів погоджуються з Укртрансбезпекою.

Вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. № 163.

Згідно з п. 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до п. 13 Порядку № 1174 під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Відповідно до п. п. 16, 17 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли. Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Пунктом 12 Порядку № 879 встановлено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані (пункт 13 Порядку №879).

Частиною 2 ст. 132-1 КупАП передбачено адміністративну відповідальність у випадку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно абз. 7 ст. 132-1 КупАП підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно оскаржуваної постанови серії АА №00005917 від 27.02.2023 року позивача, як відповідальну особу притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а саме за допуск транспортного засобу DAF CF 75.270, д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5.5% (0.99 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 7.009% (0.806 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон.

Суд зазначає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам вищезазначеного законодавства та містить необхідні дані, які є обов`язковими для постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

При цьому суд враховує, що якщо оскаржуване рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнано правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів його форми. Аналогічна правова позиція була наведена Верховним Судом у постанові від 14 серпня 2018 року у справі №826/15341/15.

В оскаржуваній постанові наявна також інформація про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, його назва, код, тип обладнання, серійний номер, а також серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу (UA.TR.113-0619/08F-21) строк дії якого до 28.12.2022 року.

Отже, технічний засіб, яким в автоматичному режимі було зафіксовано вищевказане викладене в оскаржуваній постанові порушення пройшов повірку, про що мав чинне свідоцтво.

Використана відповідачем інформація приладу зважування дорожніх транспортних засобів у русі, на переконання суду є належним доказом вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортного засобу та одержаних показників. Доказів, які б спростовували, або ставили під сумнів законність використання такого приладу матеріали справи не містять, та представником позивача таких не представлено.

Окрім цього, постанова підписана шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки.

Окрім того, суд вважає, що відповідачем вірно визначено максимально допустимі вагові параметри транспортного засобу позивача.

Формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами визначена у ДСТУ OIML R 134-1:2010.

Так, відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортного засобу отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі.

Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси транспортного засобу та навантаження на вісь здійснюється за формулою: % перевищення = ((Хфакт ? Хнорм ? похибка пристрою)/Хнорм)*100%, де Хфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях; Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях.

Отже, розрахунок відсоткового перевищення навантаження на строєні осі транспортного засобу виглядає так: % перевищення = ((14650 кг - 11500 кг - 16%*14650 кг)/11500 кг)*100% = 7.009%.

Як зазначено раніше, відповідальність відповідно до ч.2 ст.132-1 КУпАП наступає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 5 %.

Оскільки відповідач вірно визначив максимально дозволені вагові параметри транспортного засобу позивача, він дійшов правильних висновків про перевищення як загальної маси транспортного засобу на 5,5 %, так і на одинарну вісь на 7,2%.

З наведеного вбачається наявність в діях позивача перевищення допустимих вагових параметрів транспортного засобу на 5 і більше відсотків, що передбачає настання відповідальності, встановленої ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Доказом вчинення правопорушення є дані його автоматичної фіксації, які місяться в інформаційно-телекомунікаційній системі фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, тобто системі комплексних взаємопов`язаних методів і засобів збирання, збереження, обробки та надання даних про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті та підсистем взаємодії з Єдиним державним реєстром транспортних засобів, Реєстром адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та іншими інформаційними та інформаційно-телекомунікаційними системами МВС, Укравтодору, відповідних державних органів, національного оператора поштового зв`язку, а також з телекомунікаційними мережами операторів, провайдерів телекомунікацій. Ці дані, які отримані із інформаційно-телекомунікаційної системи (у тому числі. фото), зазначаються безпосередньо у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 та від 14.02.2018 по справі № 536/583/17.

Суд вважає, що відповідачем на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зміст оскаржуваної постанови відображає склад адміністративних правопорушень, а вимоги до змісту постанови, визначені статтею 283 КУпАП та Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512 дотримано.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження, вони не ґрунтуються на законі і не підлягають задоволенню в повному обсязі.

За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Встановлено, що при зверненні до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок, що підтверджується квитанцією №63 від 14.03.2023 року.

Відповідно до ст.139 КАС України, у разі відмови у задоволенн позову понесені витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні - протягом десяти днів зо дня отримання ними його копії.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів із дня його проголошення, або десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Т.О. Кудрявцева