Справа № 340/6753/23
Суддя: В.В. НАУМЕНКО
Дата ухвалення: 2023-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/6753/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Науменка В.В. при секретарі судового засідання Гловацькій М.О, розглянувши адміністративну справу

за позовом: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, буд. 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, )

до відповідача: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Театральна, буд. 6/7, м. Кропивницький, 25006, )

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову, прийняту головним державним виконавцем Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.08.2023 про накладення штрафу (ВП № 71999574).

В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що оспорювана постанова державного виконавця є протиправною, незаконною та має бути скасована, оскільки ним виконано рішення суду у справі 340/1125/23, а саме - відновлено з 01.09.2022 нарахування щомісячної доплати до пенсії у сумі 2000 грн., передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021, проте виплату пенсії обмежено максимальним розміром відповідно до закону. Водночас, можливість виплати заборгованості, яка виникла у зв`язку з проведенням такого перерахунку, у позивача на час винесення спірної постанови відсутня через відсутність відповідного фінансування з Державного бюджету.

Ухвалою суду від 16 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 09:30 годину 25 серпня 2023 року (а.с.20).

25.08.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно до змісту якого, відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що при винесені оскаржуваної постанови про накладення штрафу уповноважена особа відповідача діяла відповідно до норм чинного законодавства, а тому дана постанова є правомірною та не підлягає скасуванню (а.с. 31-33).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 30).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно з ч.4 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, керуючись приписами пункту 10 частини 1 статті 4 та частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України подальший розгляд справи судом вирішено здійснювати у порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання відповідно до статті 229 КАС України не здійснювалося.

Дослідивши надані сторонами матеріали та з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 09.06.2023 року уповноваженою особою відповідача відкрито виконавче провадження №71999574 (а.с. 41).

Вказане виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа, виданого на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 року у справі 340/1125/23, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області відновити з 01.09.2022 року ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн., передбаченої п. 1 постанови КМУ №713 від 14.07.2021 (а.с. 38 - зворот).

Листом від 22.06.2023 року за №1100-0902-8/30047 позивачем повідомлено відповідача про виконання рішення суду у ВП 71999574, а саме - на підставі рішення суду у справі 340/1125/23 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , повідомлено, що нарахована сума виплат у розмірі 4049,10 грн. буде виплачена при надходженні відповідного фінансування з Державного бюджету України (а.с. 45 - зворот).

Надано протокол щодо перерахунку пенсії з 01.09.2022, з якого вбачається нарахування щомісячної доплати відповідно до постанови КМУ №713 від 14.07.2021 у розмірі 2000 грн., розмір пенсії з надбавками становить 21915.25 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії - 20270,00 грн. (а.с. 47).

Відповідачем на адресу позивача 05.07.2023 за №10189/27.1-27 направлено вимогу щодо виконання рішення суду у відповідності до його резолютивної частини (а.с. 47-зворот - 48).

Листом від 07.07.2023 року за №1100-0902-8/33405 позивачем повідомлено відповідача про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відновленні нарахування останньому з 01.09.2022 щомісячної доплати до пенсії відповідно до постанови КМУ №713 від 14.07.2021 у розмірі 2000 грн., проте зазначено, що виплата пенсії проводиться з обмеженням її максимальним розміром, встановленим законом та наголошується, що у рішенні суду у справі 340/1125/23 відсутні зобов`язання ПФУ виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром (а.с. 48-зворот).

Відповідачем на адресу позивача 19.07.2023 за №10760/27.1-27 направлено ще одну вимогу щодо виконання рішення суду у відповідності до його резолютивної частини (а.с. 49).

Листом від 27.07.2023 року за №1100-0902-8/37645 позивачем у черговий раз повідомлено відповідача про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відновленні нарахування останньому з 01.09.2022 щомісячної доплати до пенсії відповідно до постанови КМУ №713 від 14.07.2021 у розмірі 2000 грн. Наголошено, що виплата пенсії проводиться з обмеженням її максимальним розміром, встановленим законом, а у рішенні суду у справі 340/1125/23 відсутні зобов`язання ПФУ щодо виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром. (а.с. 50).

Постановою державного виконавця від 04.08.2023 за невиконання рішення суду накладено штраф на боржника (позивач у даній справі) у розмірі 5100 грн (а.с. 52-53).

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивачем ініційовано розгляд даної справи.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини 1 статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до приписів ст. 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Згідно вимог ст. 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту статей 63, 75 Закону №1404-VIII вбачається, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Державний виконавець зобов`язаний перед застосуванням штрафних санкцій встановити, зокрема, наявність або відсутність поважності причин невиконання рішення і обов`язку виконати певні дії лише боржником.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У зв`язку з цим варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Вказаний висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 08.07.2021р. у справі № 640/11833/19.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово повідомляв відповідача про часткове виконання рішення суду у справі 340/1125/23, а саме - про здійснення перерахунку пенсії стягувачу, відновленні нарахування останньому з 01.09.2022 щомісячної доплати до пенсії відповідно до постанови КМУ №713 від 14.07.2021 у розмірі 2000 грн., нарахування різниці між фактично виплаченими та належними та сплати коштами.

У частині сплати різниці між фактично виплаченими та належними та сплати коштами позивачем повідомлялось про відсутність відповідного фінансування з Державного бюджету України, з наданням відповідного документального та правового обґрунтування такої обставини.

У частині неможливості виплати нарахованої пенсії у повному обсязі зазначалось, що виплата пенсії проводиться з обмеженням її максимальним розміром, встановленим законом, оскільки у рішенні суду у справі 340/1125/23 відсутні зобов`язання ПФУ щодо виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що позивачем (боржником) повідомлено орган ДВС про причини неможливості виконання рішення суду у вказаних частинах, з наданням відповідного обґрунтування своїм доводам.

У свою чергу, державний виконавець, виносячи спірну постанову, не навів жодних доказів фактичної можливості виконання боржником за наведених ним обставин, не надав належної оцінки доводам позивача щодо неможливості виконання рішення суду у спірній частині у встановлені строки.

Таких обставин та відповідних їм доказів державним виконавцем також не надано й до суду.

Отже, суд приходить до висновку про те, що держаним виконавцем оскаржувану постанову про накладення штрафу винесено без належного мотивування, відповідні дії державного виконавця проведені не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, та у даному випадку призвели до порушення права боржника (позивача у цій справі), що вказує на протиправність таких дій та відповідного рішення.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду цієї справи, суд вважає, що відповідач у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не довів правомірності прийняття ним постанови, яка є предметом оскарження у цій адміністративній справі, що свідчить про те, що відповідач під час прийняття такого рішення діяв не у спосіб, який визначено чинним законодавством, що у свою чергу є підставою для скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 287 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, буд. 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Театральна, буд. 6/7, м. Кропивницький, 25006, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу, прийняту головним державним виконавцем Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.08.2023 (ВП № 71999574).

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області судовий збір у розмірі 2684,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його оголошення за правилами, встановленими ст.ст. 287, 293, 296, 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО