Справа № 460/48818/22
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/48818/22 пров. № А/857/11642/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Обрізка І.М.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду при розгляді апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року у справі № 460/48818/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа №460/48818/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дії та бездіяльності протиправними.

27.07.2023 судом апеляційної інстанції зареєстрована заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №460/48818/22, яка мотивована тим, що суд не вирішував та не досліджував питання наявності чи відсутності поважних причин для пропущення відповідачем процесуального строку на апеляційне оскарження і можливості чи неможливості його поновлення, тому виникає обґрунтований сумнів у неупередженості та об`єктивності колегії суддів.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.08.2023 заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №460/48818/22 визнано необґрунтованою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2023 для розгляду заяви про відвід суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду визначено суддю-доповідача - Шинкар Т.І., суддів: Іщук Л.П., Обрізко І.М.

Відповідно до частин 4 та 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання про відвід, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до пунктів 2 та 4 частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною 3 статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у ухвалі 10 лютого 2021 року у справі №9901/224/20 головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

При цьому, частиною 4 статті 36 КАС України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких не влаштовує учасника справи.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не вирішував та не досліджував питання наявності чи відсутності поважних причин для пропущення відповідачем процесуального строку на апеляційне оскарження і можливості чи неможливості його поновлення, до отримання матеріалів справи, тоді як ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2023 визнано неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області у заві, апеляційну скаргу Головного управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області залишено без руху.

Враховуючи вказане, суд апеляційної інстанції відхиляє твердження позивача, що не вирішення та не дослідження питання наявності чи відсутності поважних причин для пропущення відповідачем процесуального строку на апеляційне оскарження є обставиною, яка викликає сумнів в неупередженості та об`єктивності суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Коваль Р.Й., суддів Гуляка В.В., Ільчишин Н.В., наведені позивачем обставини не підтверджують особисту зацікавленість вказаних суддів в результатах розгляду апеляційної скарги, не є за законом прямою та безумовною підставою до відводу суддів, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Жодних інших підстав для відводу суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у цій справі, передбачених статтями 36, 37 КАС України, позивачем не зазначено, заявлені ж підстави не доводять існуванням обставин, які підтверджують упередженість суддів при перегляді справи №460/48818/22 за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу суддям Восьмого апеляційного адміністративного суду у цій справі.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Коваль Р.Й., суддів Гуляка В.В., Ільчишин Н.В. при розгляді апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року у справі №460/48818/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко