Справа № 300/1042/23
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/1042/23 пров. № А/857/12189/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 червня 2023 року в справі №300/1042/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

суддя в 1-й інстанції Григорук О.Б.,

час ухвалення рішення 15.06.2023 року,

місце ухвалення рішення м.Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі ГУ ПФУ в Житомирській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Житомирській області від 13.02.2023 о/р 37 про відмову в перерахунку пенсії позивачу відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання відповідача перевести ОСОБА_1 починаючи з 08.02.2023 на пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 , обчисливши розмір такої пенсії виходячи із 50% від пенсії за віком, яку отримував годувальник на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 червня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.02.2022 справа №641/3096/21, яке набрало законної сили 07.03.2022, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з 05.11.2009 по 12.01.2021 та встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 , який номер 12.01.2021. Відтак твердить скаржник, що оскільки вона перебувала на повному утриманні померлого годувальника, тому набула право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому висловив незгоду з її доводами, вважає оскаржуване рішення суду обґрунтованим та законним. Просить оскаржене позивачем рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до пунктів 1, 3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААА №965795 є особою з інвалідністю II групи.

Рішенням Комінтернівського районного суд м.Харкова від 03.02.2022 у справі №641/3096/21, яке набрало законної сили 07.03.2022, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з 05 листопада 2009 року по 12 січня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

За результатом розгляду заяви позивача про перехід з виду на вид пенсії - з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відповідно до статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області прийняло рішення від 13.02.2023 о/р 37 "Про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зазначено, що відповідно до частини третьої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, необхідно надати, документи, які підтверджують родинні стосунки. При розгляді документів долучених до заяви та при визначенні права на пенсію в разі втрати годувальника надано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 та копію рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.02.2022 №641/3096/21 в якому встановлено, що заявниця є колишньою дружиною померлого та прийнято рішення про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з 05.11.2009 по 12.01.2021 за адресою: АДРЕСА_1 та встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 . Враховуючи вищезазначене для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 за померлого ОСОБА_2 правових підстав немає (а.с.7).

Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернулася з цим позовом до суду.

Ухвалюючи оскаржуване в цій справі рішення, суд першої інстанції виходив з того, що право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з-поміж інших категорій осіб, мають одне з подружжя чоловік чи дружина, до яких жінка чи чоловік, які разом проживають однією сім`єю без шлюбу, не належать.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон), пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Членами сім`ї вважаються, серед іншого, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

В цій справ позивач претендує на отримання пенсії по втраті годувальника, як дружина померлого, яка має інвалідність.

При цьому, як вже зазначено вище, в шлюбі позивач з померлим ОСОБА_1 , на час смерті останнього, не перебувала.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що в повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли жінка та чоловік проживають разом, ведуть спільне господарство, разом виховують дітей, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї, але при цьому вони не перебувають у шлюбі.

В окремих сферах правовідносин (житлових, цивільно-майнових, сімейних, трудових та інших) такі відносини можуть підпадати під поняття сім`ї, а її учасники визнаватися членами сім`ї, яким з огляду на об`єктивну відмінність їх змісту у відповідних галузях законодавства надаються або не надаються (обмежуються) відповідні права та обов`язки. Ззовні такі відносини подібні до шлюбних, однак попри цю схожість, вони не ототожнюються з ними. Жінка та чоловік, які перебувають у фактичних шлюбних стосунках, за певних унормованих правовідносин можуть вважатися членами сім`ї, що не є рівнозначним поняттю "подружжя", позаяк саме цим терміном законодавець персоніфікує чоловіка та жінку (подружжя) як суб`єктів правовідносин, що склалися між ними внаслідок реєстрації шлюбу.

У законодавстві про пенсійне забезпечення імперативно визначено, що право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з-поміж інших категорій осіб, мають одне з подружжя - чоловік чи дружина, до яких жінка чи чоловік, які разом проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не належать.

Встановлення в судовому порядку факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу і визнання за її учасниками статусу члена сім`ї не легітимізує правове становище неодруженої сімейної пари як подружньої, оскільки статус "подружжя" чоловік та жінка набувають тільки в разі реєстрації шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Зазначена правова позиція адміністративного суду узгоджується із постановою Верховного Суду від 31.10.2019року в справі № 461/3169/17, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів враховується судом під час вирішення наведеного спору.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на рішення Комінтернівського районного суд м.Харкова від 03.02.2022 у справі №641/3096/21, яким встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з 05 листопада 2009 року по 12 січня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки таке не підтверджує статус "подружжя" між вищезазначеними особами.

Дійсне свідоцтво про шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Таке правозастосування в цілому відповідає правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду від 23 січня 2020 року в справі № 804/1501/18.

Відтак, у розумінні ст. 36 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника мають чоловік або дружина, які перебували в зареєстрованому шлюбі. Жінка або чоловік, які на час смерті померлого годувальника проживали з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу та/або утримували один одного, не є подружжям, а тому не набувають права на призначення пенсійних виплат у зв`язку із втратою годувальника.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання також висловлена Верховним Судом України у постанові від 10.03.2015 № 21-615а14.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 червня 2023 року в справі №300/1042/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 23 серпня 2023 року.