Справа № 140/10948/23
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року ЛуцькСправа № 140/10948/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради (далі УСЗН, відповідач) про визнання дій Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради щодо припинення ОСОБА_1 виплати тимчасової державної соціальної допомоги за період з 01.01.2023 по 14.03.2023 неправомірними та зобов`язання Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради відновити нарахування та виплату тимчасової державної соціальної допомоги за період з 01.01.2023 по 14.03.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 06.04.2020 перебуває на обліку в УСЗН як отримувач виплати тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку але не набула права на пенсійну виплату. Дана соціальна допомога була призначена до 31.12.2022 включно. Розмір соціальної виплати, яку отримувала ОСОБА_1 складав 1 934,00 грн.

У січні 2023 році та лютому 2023 році позивач з невідомих для неї причин не отримала кошти в якості соціальної допомоги на свою банківську карту у зв`язку з чим 15.03.2023 письмово звернулася із заявою до УСЗН у якій просила письмово роз`яснити у зв`язку з чим їй було припинено державну соціальну допомогу. Відповідач листом №1081/01-53/2-23 від 17.03.2023 повідомив, що виплата тимчасової державної соціальної допомоги була припинена згідно підпункту 1 пункту 1 Постанови КМУ «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 №1040 і від 07.03.2022 №214» від 27.12.2022 року №1460 строк виплати…. тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату продовжується автоматично лише особам, які проживають на територіях територіальних громад, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій. Особам, які не проживають на відповідних територіях, строк виплати державної соціальної допомоги закінчився 31.12.2022.

Позивач вважає відмову у виплаті тимчасової державної соціальної допомоги, неправомірною та безпідставною, оскільки вона є жінкою пенсійного віку, яка не має офіційного місця працевлаштування та стабільного заробітку, тому позбавлення відповідачем соціальних виплат у січні 2023 року та лютому 2023 року, поставили ОСОБА_1 у скрутне становище. Оскільки сума коштів, які отримувала позивача в якості тимчасової державної соціальної допомоги покривала їй оплату комунальних послуг та купівлі деяких продуктів харчування. Крім того працівниками УСЗН було порушено вимоги чинного законодавства України щодо неповідомлення позивача про поновлення та подання документів у зв`язку з закінчення строку соціальних виплат. Тому, припиняючи нарахування та виплату позивачу соціальних виплат відповідач порушив її право на отримання цих соціальних виплат. При цьому право на отримання соціальних виплат є об`єктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. На підставі вищевикладеного просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 позовну заву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі; судовий розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) (а.с.32).

У відзиві на позовну заяву №2044/01-05/2-23 від 13.06.2023 (а.с.35-36) який надійшов на адресу суду 15.06.2023 відповідач позовних вимог не визнав. В обґрунтування своєї позиції зазначив наступне.

Згідно пп. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 №1040 і від 07.03.2022 №214» від 27.12.2022 №1460, строк виплати... тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну, та пільг, які було призначено раніше, продовжується особам, які проживають на територіях територіальних громад, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій. Особам, які не проживають на відповідних територіях, строк виплати державної соціальної допомоги та пільг, строк виплати яких закінчився в період воєнного стану, продовжується до 31 грудня 2022 р. (включно). У тексті листа УСЗН до ОСОБА_1 №1081/01- 53/2-23 від 17.03.2023 зазначено. «Згідно пп. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 №1040 і від 07.03.2022 року №214» від27.12.2022 року № 1460, строк виплати… тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, продовжується автоматично лише особам, які проживають на територіях територіальних громад, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дій або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій…». По-перше, у листі було скорочено перелік державних соціальних допомоги і виокремлено саме тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, по друге - словосполученням «автоматично лише» було конкретизовано одну з двох категорій осіб, яким передбачена така державна соціальна допомога, а саме:

1) особи, які проживають на територіях територіальних громад, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій,

2) особи, які не проживають на відповідних територіях.

Тобто, словосполученням «автоматично лише» було конкретизовано категорію осіб, яким продовжиться виплата вищезазначеної державної соціальної допомоги. Тому, стверджувати, що відповідачем самостійно вирішило внести доповнення до вищевказаної Постанови нелогічно і некоректно. Вилучивши дане словосполучення, ні зміст, ні результат відповіді не зміниться.

Крім того, у зв`язку із кількістю державних соціальних допомог, строк виплати яких припиняється з 01.01.2023, працівниками УСЗН були розроблені та розміщені на стендах в управлінні соціального захисту населення та стендах Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Нововолинської міської ради оголошення відповідного змісту для отримувачів державних соціальних допомог. На офіційній сторінці УСЗН у соціальній мережі Facebook, 13.12.2022 було розміщено оголошення про необхідність особам, які отримували виплати державних соціальних допомог автоматично, для продовження виплат необхідно з 01.01.2023 звернутись до Центру надання адміністративних послуг. 02.01.2023 на офіційній сторінці у соціальній мережі Facebook було розміщено чергове оголошення про необхідність передбаченому законодавством переліку отримувачів соціальних допомог з 01.01.2023 підтвердити право на продовження виплати допомог та надання пільг. Також аналогічні оголошення були розміщені працівниками УСЗН на офіційному веб-сайті Нововолинської міської ради 13.12.2022 та 03.01.2023.

Таким чином, відповідач дів виключно на підставі, в межах та на виконання норм чинного законодавства.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходили. Сторони скористались своїм правом щодо подачі заяв по суті справи.

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, та не заперечується відповідачем те, що ОСОБА_1 з 06.04.2020, перебуває на обліку в УСЗН як отримувач виплати тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку але не набула права на пенсійну виплату. Дана соціальна допомога була призначена до 31.12.2022 включно. Розмір соціальної виплати, яку отримувала ОСОБА_1 складав 1 934,00 грн.

За період січень-лютий 2023 року позивач не отримала кошти в якості соціальної допомоги у зв`язку з чим звернулася 15.03.2023 із заявою до УСЗН у якій просила надати копію рішення про припинення державну соціальну допомогу та письмово роз`яснити у зв`язку з чим припинено таку виплату (а.с.18).

Відповідач листом №1081/01-53/2-23 від 17.03.2023 (а.с.19-20) повідомив ОСОБА_1 , що згідно підпункту 1 пункту 1 Постанови КМУ «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 №1040 і від 07.03.2022 №214» від 27.12.2022 року №1460 строк виплати…. тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату продовжується автоматично лише особам, які проживають на територіях територіальних громад, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій. Особам, які не проживають на відповідних територіях, строк виплати державної соціальної допомоги закінчився 31.12.2022. Оскільки Нововолинська міська територіальна громада не відноситься до переліку таких, де ведуться бойові дії, з 01.01.2023 року отримувачам тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, необхідно звернутись до центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Нововолинської міської ради для визначення права на продовження виплати допомоги із новою заявою та відповідними документами.

В подальшому рішенням УСЗН від 20.03.2023 позивачу призначено тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату з 15.03.2023 по 30.06.2023 та з 01.07.2023 по 14.09.2023 (а.с.48).

Не погоджуючись із діями відповідача, щодо припинення виплати тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату з 01.01.2023 по 14.03.2023 позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 №1098 «Про затвердження Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату» (далі Порядок №1098).

Цей Порядок №1098 визначає механізм призначення у період з 1 січня 2018 р. по 31 грудня 2020 р. тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу, передбаченого нормами зазначеної статті (далі - тимчасова допомога), за наявності в неї не менш як 15 років страхового стажу, та її виплати.

Призначення тимчасової допомоги особі проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) (крім мм. Києва та Севастополя) рад, органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань соціального захисту населення, виконавчими органами рад об`єднаних територіальних громад (далі - органи соціального захисту населення) з урахуванням її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу.

Тимчасова допомога перераховується особі кожні шість місяців з урахуванням змін її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу і виплачується до досягнення такою особою віку, з якого вона набуває право на пенсійну виплату.

Відповідно до п.16 Порядку №1098 виплата призначеної тимчасової допомоги припиняється:

- якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, що настає за тим, у якому виявлено зазначені факти;

- у разі працевлаштування або зайняття підприємницькою діяльністю - з місяця, в якому особа працевлаштувалася або зайнялася підприємницькою діяльністю;

- у разі призначення пенсії - з дати її призначення;

- у разі виїзду на постійне місце проживання за кордон - з першого числа місяця, що настає за місяцем виїзду;

- у разі смерті особи - з місяця, що настає за тим, у якому особа померла.

У разі неодержання тимчасової допомоги протягом шести місяців підряд її виплата тимчасово припиняється.

Згідно з п. 17 Порядку №1098 для відновлення виплати тимчасової допомоги подається заява із зазначенням причини її неодержання.

Відновлення виплати тимчасової допомоги проводиться з дня її тимчасового припинення, якщо за відповідний період особа мала право на її одержання, та за умови відсутності обставин для її припинення.

В усіх випадках сума тимчасової допомоги, не витребувана своєчасно особою, яка мала право на її одержання, виплачується за минулий період, але не більш як за шість місяців, що передують місяцю звернення за її одержанням.

Разом з тим, 07.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 214 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги та пільг на період введення воєнного стану».

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Постанови КМУ № 214 (в редакції станом на 07.03.2022), установлено, що на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування надання державної соціальної допомоги здійснюється з урахуванням таких особливостей: 1) строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, допомоги на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність, щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі - державна соціальна допомога), яку було призначено раніше, продовжується на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування і виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі їх утворення) рад.

Постановою КМУ від 11.03.2022 № 258 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо деяких питань державної соціальної допомоги та пільг» у постанові Кабінету Міністрів України № 214: у підпункті 1 пункту 1 слова (далі - державна соціальна допомога), яку було призначено раніше, продовжується на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування і виплачується замінено словами (далі - державна соціальна допомога) та пільги, які було призначено раніше, продовжуються на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування і виплачуються.

З аналізу вищезазначених положень слідує, що тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату автоматично продовжується на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування.

Так, суд звертає увагу, є загальновідомим факт що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022. 21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 № 259 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб. Указом Президента України від 18.05.2022, затвердженим Верховною Радою України (законопроекти №7389 та №7390), продовжено строк дії воєнного стану із 25 травня 2022 на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022). Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено воєнний стан в Україні з 5 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року терміном на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Отже у період припинення виплати позивачу тимчасової допомоги в Україні продовженно строку дії воєнного стану.

Також, відповідно до п. 2 Постанови КМУ від 07.03.2022 №214 (зі змінами від 30.12.2022) «Деякі питання надання державної соціальної допомоги та пільг на період введення воєнного стану» визначено: установити, що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних (військових адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад інформують: одержувачів державної соціальної допомоги, строк виплати допомоги яким припиняється з 1 січня 2023 року шляхом надсилання повідомлення поштою/електронною поштою/засобами мобільного зв`язку про необхідність оновлення документів, необхідних для продовження отримання допомоги.

Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що у зв`язку із кількістю державних соціальних допомог, строк виплати яких припиняється з 01.01.2023, працівниками УСЗН були розроблені та розміщені на стендах в управлінні соціального захисту населення та стендах Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Нововолинської міської ради оголошення відповідного змісту для отримувачів державних соціальних допомог, а також на офіційній сторінці УСЗН у соціальній мережі Facebook та інших засобах масової інформації, оскільки такий вид інформування отримувачів державної соціальної допомоги не передбачений п. 2 Постанови КМУ від 07.03.2022 №214, а відтак слід дійти висновку що позивач не був належним чином повідомлений щодо оновлення пакету документів для перерахунку соціальної виплати.

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що відповідач протиправно припинив позивачу виплату тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату з 01.01.2023 по 14.03.2023, як наслідок такі дії УСЗН слід визнати протиправними.

Щодо вимоги позивач про зобов`язання УСЗН відновити нарахування та виплату тимчасової державної соціальної допомоги за період з 01.01.2023 по 14.03.2023, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту», у розумінні статті 13 Конвенції, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини (рішення «Олссон проти Швеції» від 24 березня 1988 року), запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб`єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов`язаний відновити порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається. Аналогічний підхід має бути застосований і в разі, коли має місце протиправна бездіяльність органу влади щодо неприйняття відповідного рішення у відносинах, коли обставини свідчать про наявність всіх підстав для його прийняття (Olsson v. Sweden (no. 1), 24 March 1988, Series A no. 130).

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у рішенні від 16.09.2015 по справі №21-1465а15, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що оскільки відповідачем протиправно припинено виплату тимчасової державної соціальної допомоги за період з 01.01.2023 по 14.03.2023, відтак належним способом захисту порушеного права позивача буде прийняття судом рішення про зобов`язання УСЗН відновити ОСОБА_1 нарахування та виплату тимчасової державної соціальної допомоги за період з 01.01.2023 по 14.03.2023.

Щодо розподілу судових витрат, між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує, що позивач сплатила судовий збір у сумі 1 073,60 грн. що підтверджується платіжною інструкцією 0.0..1 від 17.05.2023 (а.с.11), який зараховано до спеціального фонду державного бюджету України.

Відтак, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради щодо припинення виплати ОСОБА_1 тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату з 01.01.2023 по 14.03.2023.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату з 01.01.2023 по 14.03.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради (45400, Волинська область, місто Нововолинськ, бульвар Шевченка, будинок 7, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський