Справа № 500/105/23
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2023-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/105/23 пров. № А/857/12200/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Запотічного І.І., Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року (ухвалене головуючим суддею Подлісна І.М. у м. Тернопіль) у справі № 500/105/23 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови № 324659 від 27 грудня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови №324659 від 27.12.2022, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що постановою в.о.начальника відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті О.Сліпої від 27.12.2022 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 324659, згідно якої на мене, фізичну особу - підприємця на підставі ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн. Вказує, що розгляд справи про застосування адміністративно-господарського штрафу відбувся без її участі, а спірна постанова має недоліки та неточності.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №324659 від 27.12.2022 в сумі 17000 грн, винесену в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що посадовими особами відповідача позивача було позбавлено можливості взяти безпосередню участь у адміністративному розгляді справи, надати свої заперечення та за необхідності подати наявні у неї документи.

Суд також звернув увагу, що у постанові від 27.12.2022, якою на позивача накладено адміністративно-господарський штраф в сумі 17000 грн, не зазначено ряд обов`язкових для такого документа реквізитів щодо реєстрації підприємницької діяльності, ліцензії тощо.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області, відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 здійснювались заходи державного нагляду (контролю) на автомобільному транспорті, шляхом проведення рейдової перевірки, 23.11.2022 на а.д. М-01, 146 км, Чернігівська область, перевірено транспортний засіб марки DAF XF 460 FAR, реєстраційний номер НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ), згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_1 , яка згідно даних внесених у товарно-транспортну накладну №102-27537425 від 23.11.2022 надавали послуги з перевезення вантажу.

Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснювалася на згідно направлення на рейдову перевірку № 006963 від 17.11.2022, виданого на підставі графіка проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області від 17.11.2022 на період з 21.11.2022 по 27.11.2022.

За результатами проведення рейдової перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №345336 від 23.11.2022, в якому зазначено, що автомобілем марки DAF XF 460 FAR, реєстраційний номер НОМЕР_1 , обладнаний цифровим тахографом, згідно товарно-транспортної накладної №102-27537425 від 23.11.2022 ФОП ОСОБА_1 надавала послуги з перевезення вантажу. На момент перевірки у водія ОСОБА_2 відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та роздруківка листа реєстрації режиму роботи та відпочинку водія за 23.11.2022, чим порушено вимоги абзацу 4 пункту 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 р. № 385 та статі 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статі 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

У даному акті водій ОСОБА_2 відмовився надати свої пояснення про причини порушення.

19.12.2022 ФОП ОСОБА_1 було інформовано листом-повідомленням №45031/39/24-22, що 27.12.2022 відбудеться розгляд акту №345336 від 23.11.2022. Даний факт підтверджується фіскальним чеком AT «Укрпошти» від 19.12.2022 за №356 та трекінгом поштового відправлення даного рекомендованого листа.

На розгляд акту № 345336, що відбувся 27.12.2022, ФОП ОСОБА_1 не з`явилась.

Під час розгляду, що відбувся 27.12.2022, було досліджено акт №345336 від 23.11.2022 та наявні до нього матеріали. Встановлено: що згідно товарно-транспортної накладні №102-27537425 від 23.11.2022 замовником, вантажовідправником та вантажоодержувачем являється товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта», у графі «Автомобільний перевізник» зазначено ФОП ОСОБА_1 , як особу яка здійснює перевезення вантажу автомобільним транспортом. Тож даний факт доводить те, що перевізником являється ФОП ОСОБА_1 , а порушення законодавства про автомобільний транспорт, зафіксоване в акті №345336 від 23.11.2022, вчинено автомобільним перевізником ФОП ОСОБА_1 .

За результатами розгляду акту № 345336 від 23.11.2022 виконуюча обов`язки начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області було винесено Постанову № 324659 про застосування адміністративно - господарського штрафу до ФОП ОСОБА_1 , у сумі 17000 грн, за порушення вимог ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачене абзацом 3 частиною 1 статі 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». ФОП ОСОБА_3 повідомлено, листом-повідомленням №49723/39/24-22 від 28.12.2022, про винесення постанови № 324659 від 27.12.2022. Направлення даного повідомлення рекомендованим листом підтверджується фіскальним чеком AT «Укрпошта», відправлення №053 від 28.12.2022 та трекінгом поштового відправлення даного рекомендованого листа.

Позивач вважаючи протиправною спірну постанову, звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Так, не є спірним питанням під час судового розгляду справи про наявність підстав та повноважень щодо проведення рейдової перевірки.

Щодо суті виявленого порушення то суд вважає за потрібне зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Відповідно до положень ст. 48 Закон № 2344-ІІІ, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Аналіз положень цієї статті Закону № 2344-ІІІ надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція № 385).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Згідно з положеннями пункту 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Пунктом 3.6 Інструкції № 385 передбачено, що перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку, зокрема наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Відповідно до пункту 2.5 Інструкції № 385 повірку тахографів здійснюють повірочні лабораторії, які уповноважені на проведення повірки тахографів відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Пунктом 2.6 Інструкції № 385 визначено, що ПСТ виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР періодично кожні два роки, а також у разі:

установлення або заміни тахографа;

ремонту тахографа;

зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу;

якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові, під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа.

Відповідно до положень п. 1.4 Інструкції № 385 ПСТ - пункт сервісу тахографів, спеціально облаштовані виробничі ділянки для надання послуг щодо установлення та технічного обслуговування тахографів суб`єктами господарювання (резидентами України), що виконують передбачені ЄУТР функції «майстерні або механіка» та внесені Мінінфраструктури як компетентним органом з виконання ЄУТР до переліку уповноважених суб`єктів господарювання.

Пунктом 2.7 Інструкції № 385 передбачено, що за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1.

Бланк протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу роздруковується відповідальною особою ПСТ на папері формату А4 (210х297 мм) щільністю 100 г/кв.м або більше. Не допускається робити закреслення чи виправлення відомостей, які заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписано та поставлено печатку відповідальної особи ПСТ. У графах, які не заповнюються під час складання протоколу, проставляються прочерки.

ПСТ надає один примірник зазначеного протоколу перевізнику, а другий залишає собі і зберігає разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних.

Протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт.

Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340.

Пункт 6.1. Положення передбачено, що вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Пунктом 6.3 Положення визначено, що водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Системний аналіз наведених вище правових норм надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що положеннями Закону № 2344-ІІІ передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а такий документ, як картка водія є іншим документом, в розумінні ст. 48 Закону № 2344-ІІІ, що повинен бути пред`явленим особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху.

Крім цього, наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, передбачено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010, та Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010.

Аналогічні висновки щодо застосування наведених вище правих норм викладено у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 справа № 820/4624/17.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, за відсутності документів, зокрема, особистої картки водія, протоколу перевірки та адаптації пристрою тахографа, без оформлення індивідуальної контрольної книги водія, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №345336 від 23.11.2022, відповідач покликався на те, що у водія ОСОБА_2 відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та роздруківка листа реєстрації режиму роботи та відпочинку водія за 23.11.2022, чим порушено вимоги абзацу 4 пункту 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 р. № 385 та ст. 48 Закону № 2344-ІІІ, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статі 60 Закону № 2344-ІІІ.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивачка по суті не заперечує зазначеної обставини, однак зазначає, що розгляд справи про застосування адміністративно-господарського штрафу відбувся без її участі, а спірна постанова має недоліки та неточності

Щодо цього, то суд вважає за потрібне зазначити таке.

Пунктами 26 27 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Як слідує з матеріалів справи, що 19.12.2022 ФОП ОСОБА_1 було інформовано листом-повідомленням № 45031/39/24-22, що 27.12.2022 відбудеться розгляд акту №345336 від 23.11.2022. Даний факт підтверджується фіскальним чеком AT «Укрпошти» від 19.12.2022 за № 356 та трекінгом поштового відправлення даного рекомендованого листа.

Тобто, відповідач свій обов`язок повідомити позивача про час і місце розгляду справи виконав.

Те, що позивач отримала згаданий вище лист/повідомлення лише 09.01.202023 на переконання суду не спростовує належним чином виконання відповідача свого обов`язку повідомлення про час і місце розгляду справи, оскільки згідно роздруківки, яка знаходиться в матеріалах справи, за трекінгом поштового відправлення № 356, такий лист знаходився у точці видачі/доставки ще з 22.12.2022, тобто до моменту прийняття спірної постанови.

Щодо внесення недостовірних даних в постанові № 324659 від 27.12.2022 то колегія суддів вказує на таке.

Так, дійсно у повідомленні зазначено, що на позивача складено Акт №345336 від 23.11.2022 у Чернігівській області, а в постанові зазначено - в Чернівецькій області.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 23.04.2020 у справі № 813/1790/18 та від 22.05.2020 у справі № 825/2328/16, порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним) або допущене порушення не впливає на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Тобто, межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд вважає, що допущені неточності зазначені в постанові є суто формальним і не впливають на доведеність вчинення порушення позивачем.

Щодо покликання позивачки в позовній заяві, що вона не є суб`єктом відповідальності за статтею 60 Закону № 2344-ІІІ, оскільки не є автомобільним перевізником, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Аналізуючи наведені положення Закону № 2344-III, суд апеляційної інстанції зазначає, що, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III, застосовується до автомобільних перевізників.

Автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами (ст. 1 Закону № 2344-III);

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно товарно-транспортної накладні №102-27537425 від 23.11.2022 замовником, вантажовідправником та вантажоодержувачем являється товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта», у графі «Автомобільний перевізник» зазначено ФОП ОСОБА_1 , як особу яка здійснює перевезення вантажу автомобільним транспортом. Тож даний факт доводить те, що перевізником являється ФОП ОСОБА_1 , а порушення законодавства про автомобільний транспорт, зафіксоване в акті №345336 від 23.11.2022, вчинено автомобільним перевізником ФОП ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки оскаржувана постанова є правомірною, а тому підстави для визнання її протиправною та скасування відсутні.

Відповідно до ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити і рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року у справі № 500/105/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді І. І. Запотічний
В. З. Улицький