Справа № 500/369/23
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/369/23 пров. № А/857/5859/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року (головуючий суддя: Мандзій О.П., місце ухвалення - м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій иазобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , 08.02.2023 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» із врахуванням змісту довідки № 436/10/19-00-05-33 від 20.12.2019 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідки № 437/10/14-00-05-33 від 20.12.2019 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарних місяців років підряд перед зверненням за пенсією) з 21.12.2019;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Тернопільської області здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» з 21.12.2019 та здійснити відповідний перерахунок розміру пенсійних виплат на підставі усіх складових заробітної плати, зазначених в довідках № 436/10/19-00-05-33 від 20.12.2019 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та № 437/10/19-00-05-33 від 20.12.2019 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарних місяців років підряд перед зверненням за пенсією) з 21.12.2019, з урахуванням уже виплачених сум.

Обґрунтовує позов тим, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 у справі № 500/371/20, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723- XII від 16.12.1993 (далі Закон № 3723- XII), з 21.12.2019. Проте, листом № 266-168/1- 02/8-1900/23 від 27.01.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило позивача про відмову у переведенні на пенсію згідно Закону № 3723-ХІІ, оскільки рішення суду від 03.06.2020 у справі № 500/371/20 не містить додаткової регламентації порядку виконання задоволених позовних вимог, а саме не вказано, які довідки про складові заробітної плати повинні бути враховані при виконанні вказаного судового рішення.

Позивачка не погоджується з такою відмовою та стверджує, що додані до заяви від 21.12.2019 довідки безпідставно не враховані відповідачем, що призвело до невірного обчислення та заниження розміру пенсії.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо неврахування довідок про складові заробітної плати від 20.12.2019 № 436/10/19-00-05-33 та № 437/10/19-00-05-33, видані Головним управлінням ДФС у Тернопільській області, при переведені ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області врахувати довідки про складові заробітної плати від 20.12.2019 № 436/10/19-00-05-33 та № 437/10/19-00-05-33, видані Головним управлінням ДФС у Тернопільській області, при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ з 21.12.2019.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати та прийняти судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на те, що відповідно до рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 у справі № 1500/371/20 неможливо самостійно визначити заробітну плату при розрахунку пенсії згідно Закону № 3723-ХІІ. До заяви позивачем долучено довідки від 20.12.2019 № 436/10/19-00-05-33 та № 437/10/19-00-05-33, видані Головним управлінням ДФС у Тернопільській області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, які не відповідають вимогам Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Деякі низання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» від 14.09.2016 № 622, тому не можуть бути враховані.

Позивачка, 19.06.2023 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуванн».

Позивач, 21.12.2019 звернулася до відповідача із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-ХІІ. До заяви, серед іншого, додала довідки про складові заробітної плати від 20.12.2019 № 436/10/19-00-05-33 та № 437/10/19-00-05-33, видані Головним управлінням ДФС у Тернопільській області, про що свідчить розписка-повідомлення.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 у справі № 500/371/20, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723- XII, з 21.12.2019; визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлену листом Управління обслуговування громадян Тернопільського міського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України від 23.01.2020 № 210/03-15; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723- XII, з 21.12.2019.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом № 3978-4145/І-02/8-1900/22 від 06.12.2022 та листом № 266-168/1-02/8-1900/23 від 27.01.2023 повідомило позивачку про відмову у переведенні на пенсію згідно Закону № 3723-ХІІ, оскільки рішення суду від 03.06.2020 у справі № 500/371/20 не містить додаткової регламентації порядку виконання задоволених позовних вимог, а саме не вказано, які довідки про складові заробітної плати повинні бути враховані при виконанні вказаного судового рішення. Також зазначено, що такий перерахунок проводити недоцільно, оскільки при переході на пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-ХІІ розмір пенсії буде меншим від розміру пенсії, що виплачується на цей час.

Не погоджуючись з таким діями суб`єкта владних повноважень, позивачка звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при переведені позивача на пенсію за віком, відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ з 21.12.2019, на підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 у справі № 500/371/20, безпідставно не врахував довідки про складові заробітної плати.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016 (далі Закон №889-VIII).

Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 1 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Положеннями пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Аналіз наведених вище правових норм, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 04.04.2018 № 822/254/18, від 15.12.2020 у у справі № 560/2398/19, від 18 березня 2021 у справі № 500/5183/17.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що право позивачки на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ встановлено рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 у справі № 500/371/20, яке набрало законної сили і відповідачем не заперечується.

Разом з тим, спірним у цій справі є наявність/відсутність правових підстав для обчислення пенсії, відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, з урахуванням довідок ГУ ДФС у Тернопільській області № 436/10/19-00-05-33 від 20.12.2019 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та № 437/10/14-00-05-33 від 20.12.2019 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарних місяців років підряд перед зверненням за пенсією).

Так, порядок призначення пенсій згідно з Законом № 889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».

Пунктом 4 Порядку № 622 передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому, заробітна плата включає в себе:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Пунктами 5 та 6 Порядку №622 передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.

Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 № Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048.

Такими довідками є:

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Отже, за встановлених обставин, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки позивачка на час звернення за призначенням пенсії, відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, не була державним службовцем, то відповідно до пункту 4 Порядку № 622, розмір її пенсії слід обчислювати з заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 20.12.2019 № 436/10/19-00-05-33 на суму 11385,00 грн, видана ОСОБА_1 Головним управлінням ДФС у Тернопільській області за останньою займаною посадою заступника начальника управління начальника відділу станом на грудень 2019 року (а. с. 15).

Довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією) від 20.12.2019 № 437/10/19-00-05-33, видана ОСОБА_1 Головним управлінням ДФС у Тернопільській області, містить дані про надбавку за інтенисвність праці, розмір місячної премії та інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) за період з 01.05.2016 по 30.11.2019 (а. с. 16).

Подані позивачкою до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області довідки від 20.12.2019 № 436/10/19-00-05-33 та від 20.12.2019 № 437/10/19-00-05-33, повністю відповідають формі, затвердженій Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3.

Крім цього, на всі види оплати праці, включені у ці довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що частиною 1 статті 66 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» зазначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз наведених норм дає суд апеляційної інстанції підстави для висновку, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Враховуючи викладене, суд апеляційний суд дійшов висновку про наявність у відповідача обов`язку включити до складу заробітної плати при обчисленні пенсії всіх видів оплати праці, які позивачка отримувала за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї) і на які нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо неврахування довідок про складові заробітної плати від 20.12.2019 № 436/10/19-00-05-33 та № 437/10/19-00-05-33, видані Головним управлінням ДФС у Тернопільській області, при переведені позивачки на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ є протиправними.

Крім цього, як встановлено вище судом апеляційної інстанції, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 у справі № 500/371/20, яке набрало законної сили, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723- XII, з 21.12.2019.

З огляду на вищенаведене та з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо неврахування довідок про складові заробітної плати від 20.12.2019 № 436/10/19-00-05-33 та № 437/10/19-00-05-33, видані Головним управлінням ДФС у Тернопільській області, при переведені ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та зобов`язано відповідача врахувати вказані довідки, при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ з 21.12.2019.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року у справі № 500/369/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш