Справа № 520/26/23
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-08-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 р. Справа № 520/26/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бартош Н.С. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2023, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, повний текст складено 15.02.23 по справі № 520/26/23

за позовом ОСОБА_1

до Керівника Харківської обласної прокуратури , Начальника управління СБУ в Харківській області , Начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області , Керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова , Начальника ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області Коваленко Е.

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Керівника Харківської обласної прокуратури, Начальника управління СБУ в Харківській області, Начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області, Начальника ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області Коваленко Е., Керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова, в якому просить суд:

1. Визнати незаконною бездіяльність керівника Харківської обласної прокуратури Фільчакова О., Начальника УСБУ в Харківській області, Начальника ГУ НП в Харківській області Тимошко В. та зобов`язати їх провести службове розслідування згідно п.1 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування при проведенні НСРД щодо інших осіб, діяльності негласних працівників та їх керівників.

2. Зобов`язати відповідачів ознайомити позивача з матеріалами перевірок по його скаргам про проведення службових розслідувань та іншими за 2021-2022рр.

3. Зобов`язати Начальника УСБУ в Харківській області, Начальника ГУ НП в Харківській області Тимошко В. провести радіоконтроль за участю позивача з метою виявлення обставин правопорушення працівниками поліції та СБУ; оформити допуск до державної таємниці позивачу, необхідний для участі у службовому розслідуванні та ознайомити його з документами про НСРД в будинках проживання його родичів та знайомих: по АДРЕСА_1 . 195г, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 . АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 .

4. Зобов`язати відповідачів ознайомити позивача з документами про проведення НСРД в будинках о АДРЕСА_1 . 195г, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 . АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 та з зазначенням телефонів № № НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 (2003-2016гг), НОМЕР_33 (2012-2016гг), НОМЕР_34, НОМЕР_6, НОМЕР_35,НОМЕР_36, НОМЕР_17, НОМЕР_37, НОМЕР_38, НОМЕР_39, НОМЕР_40, НОМЕР_41, НОМЕР_7,НОМЕР_42, НОМЕР_43,НОМЕР_44, НОМЕР_45, НОМЕР_46, НОМЕР_47, НОМЕР_48, НОМЕР_9, НОМЕР_10 (2014-2016гг), НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16, (последние два в 2016-2018гг.), ИМЕЙ НОМЕР_49, НОМЕР_50 и IMEI телефонов НОМЕР_1 (Nokia 6300), НОМЕР_51 (Samsung X160), НОМЕР_52 (Mitsubishi Trium). НОМЕР_53 (СОНИ),НОМЕР_54 (Samsung E 1081), НОМЕР_55, НОМЕР_56, НОМЕР_57, НОМЕР_58, а также компьютеры с сетевыми адресами ІНФОРМАЦІЯ_6 3g модем 205702186 Интертелеком; дисків - №№ OSC000003, GW3148381, WMAV3J082489, SO6QJ20YB003375, SODWJ1HA10195, S00JJ50XC69270, S08EJ1DL701124, 5QZ3LXHK, S00JJ30WA60851, S00MJ10Y815182, WCAM9E787355, 4MS1V9WC, 5VMQJKRC, 9VYADJDP, 6VYC1ZXE, SODWJ1EL904834, 3P803KC1, поштових скриньок ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5

12.01.2023 року від позивача, на виконання ухвали суду від 09.01.2023 року, до суду надійшов уточнений адміністративний позов, в якому просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність керівника Харківської обласної прокуратури Фільчакова О., Начальника УСБУ в Харківській області, Начальника ГУ НП в Харківській області Тимошко В. та зобов`язати їх провести службове розслідування згідно п.1 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування при проведенні НСРД щодо інших осіб, діяльності негласних працівників та їх керівників (дійючих та колишніх) з метою виявлення та попередження корупційних дій.

2. Зобов`язати Начальника ГУ НП в Харківській області ознайомити позивача з матеріалами перевірки по скарзі про проведення службового розслідування за 2023рр.

3. Зобов`язати Начальника УСБУ в Харківській області, Начальника ГУ НП в Харківській області провести радіоконтроль за участю позивача з метою виявлення обставин правопорушення працівниками поліції та СБУ; оформити допуск до державної таємниці позивачу, необхідний для участі у службовому розслідуванні.

4. Зобов`язати Начальника УСБУ в Харківській області, Начальника ГУ НП в Харківській області, Начальник ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області Коваленко Е. ознайомити його з документами про НСРД в будинках по АДРЕСА_1 . 195г, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , 1. АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 .

5. Зобов"язати Начальника ГУ НП в Харківській області ознайомити позивача з документами про надходження повідомлень про злочини та початок кримінальних проваджень, про проведення НСРД :

- в будинках о АДРЕСА_1 . 195г, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , 1. АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15

- із зазначенням у фабулі адвокатського бюро "ОСОБА_1." (код НОМЕР_59); та із зазначенням його адрес по АДРЕСА_16 (та в будинках АДРЕСА_1 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , також в квартирах 122), АДРЕСА_20 , щодо його, його батька ОСОБА_2 , сестри ОСОБА_3 , матері ОСОБА_4 ,

- із зазначенням їх поштових скриньок ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , поштових скриньок сестри ІНФОРМАЦІЯ_1 , батька ІНФОРМАЦІЯ_2 , моїх телефонів №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 ,телефону його сестри ОСОБА_1 НОМЕР_18 , батька ОСОБА_5 , матері ОСОБА_4 НОМЕР_19 ,

- із зазначенням адрес проживання його дядька ОСОБА_6 по АДРЕСА_21 , тітки ОСОБА_7 ( АДРЕСА_22 ), сестри матері ОСОБА_8 - АДРЕСА_23 ,

- із зазначенням адрес проживання інших осіб в АДРЕСА_1 , АДРЕСА_7 ,(тут проживає позивач) , АДРЕСА_24 , (проживає мій дядько ОСОБА_6 в квартирах АДРЕСА_25 та АДРЕСА_26 , (проживає його однокурсник ОСОБА_9 в квартирах АДРЕСА_27 та АДРЕСА_28 , (проживає тітка АДРЕСА_29 проживає сестра матері ОСОБА_10 ), АДРЕСА_30 проживають знайомі )

- за всі періоди із зазначенням у фабулі прізвищ ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (це його одногрупники випускники НЮАУ ім.Ярослава Мудрого 1998р.), ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 - це його знайомі, стосовно яких особи з оточення його сусідів ОСОБА_20 можуть скоювати правопорушення,

- стосовно його однофамильців ОСОБА_21 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 за всі періоди, так як в рамках них працівники правоохоронних органів можуть намагатись незаконно втручатись у його приватне життя (в електронній поштовій скриньці помічає спроби, ймовірно, працівників поліції або СБУ увійти у скриньку з невідомих йому айпі), стосовно ОСОБА_23 (ця особа за даними працівників мікрофінансової компанії Качай гроші отримала кредит та зазначила його телефон НОМЕР_15 як другий), а також айпі адрес - із зазначенням айпі адрес НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , ІНФОРМАЦІЯ_7, НОМЕР_30 , ІНФОРМАЦІЯ_8, НОМЕР_31 , НОМЕР_32 , ІНФОРМАЦІЯ_9, НОМЕР_28 , ІНФОРМАЦІЯ_10, ІНФОРМАЦІЯ_11, ІНФОРМАЦІЯ_12, так як з них сторонні входять в мою скриньку ІНФОРМАЦІЯ_3 і він цими особами без мого дозволу залишений на декількох сайтах з кримінальними новинами про утоплення https://www.slk.kh.ua/news/nadzvichajni-podiyi/cetvero-ludej-potonuli-na-harkivsiniza- vihidni.html, ймовірно, шляхом злому сайтів, так реєстрація на них відсутня.

- із зазначенням його телефонів №№ НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 (2003- 2016рр), НОМЕР_33 (2012-2016рр), НОМЕР_34, НОМЕР_6, НОМЕР_10 , НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16, і IM), 1710-1880 МГц (DCS) або1885-EI телефонів НОМЕР_1 (Nokia 6300), НОМЕР_51 (Samsung X160), НОМЕР_52 (M), 1710-1880 МГц (DCS) або1885-itsubishi Trium). НОМЕР_53 (СОНІ),НОМЕР_54 (Samsung E 1081), НОМЕР_55, НОМЕР_56, НОМЕР_57, НОМЕР_58, а також комп`ютерів з мережевими адресами ІНФОРМАЦІЯ_6 3g модем Інтертелеком 205702186; а також накопичувачів жорстких дисків, якими я користувався - №№ OSC000003, GW3148381, WM), 1710-1880 МГц (DCS) або1885-AV3J082489, SO6QJ20YB003375, SODWJ1HA10195, S00JJ50XC69270, S08EJ1DL701124, 5QZ3LXHK, s00jj30wa60851, S00M), 1710-1880 МГц (DCS) або1885-J10Y815182, WCAM), 1710-1880 МГц (DCS) або1885-9E787355, 4M), 1710-1880 МГц (DCS) або1885-S1V9WC, 5VM), 1710-1880 МГц (DCS) або1885-QJKRC, 9VYADJDP, 6VYC1ZXE, SODWJ1EL904834, 3P803KC1 , телефон май НОМЕР_54 Самсунг Е 1018 (вкрадений з квартири з сім картою НОМЕР_9 ) і номі май НОМЕР_49, НОМЕР_50,

- стосовно або за участю ОСОБА_23 ,

- електронними скриньками ІНФОРМАЦІЯ_1 його сестри, ІНФОРМАЦІЯ_2 його батька, його ящиками ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

- ознайомити з матеріалами кримінальних справ, НСРД, довідками про вивчення оперативно-розшукових справ про незаконний обіг наркотиків, крадіжки, шахрайства, хуліганства, тілесних ушкоджень у будинках по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 . АДРЕСА_31 , АДРЕСА_32 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , а також кримінальними провадженнями № 0002234, стосовно або за участю ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , і щодо його однофамільців ОСОБА_21 , ОСОБА_21 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22, ОСОБА_24.

6. На період проведення службового розслідування заборонити відповідачам залучати як негласних працівників осіб, які приймали участь у НСРД в будинках по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 . АДРЕСА_31 , АДРЕСА_32 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 .

В обґрунтування позову зазначено, що позивачем до ГУ НП в Харківській області 23.12.2022 р, 02.12.2022 р, 04.12.2022р., 09.12.2022 подані скарга та доповнення до неї, в яких просив провести службове розслідування по факту корупційних дій працівників ГУ НП в Харківській області, штатних та позаштатних негласних працівників ГУ НП в Харківській області при проведенні НСРД та залученні негласних працівників. В порушення закону, на думку позивача, скарги передані на розгляд працівнику УВБ ГУ НП в Харківській області Федірко О.В., а не управлінню з попередження корупції, так як розслідування повинно бути проведено згідно п.1 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування Радіоконтроль (на підставі п.4.1 Положення про радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального користування або залученням працівників УСБУ в Харківській області, підрозділів Генерального штабу) з аналізатором спектру радіочастот з метою встановлення факту радіоопромінення позивача за допомогою СТС не проведено і є єдиним способом встановлення факту використання СТС з порушенням закону та заподіяння позивачу шкоди. 04.12.2022р., 09.12.2022р., 23.12.2022г., 27.12.2022р. також позивачем подані заяви про службове розслідування до УСБУ в Харківській області, ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області, Шевченківську окружну прокуратуру м.Харкова. Їх керівники в порушення закону, на думку позивача, не провели службове розслідування та не надали для ознайомлення позивачу документи про проведення НСРД та зняття з комп`ютерів, телефонів негласно інформації.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 р. відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 . Роз`яснено позивачу, що розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку КПК України. Роз`яснено позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

ОСОБА_1 , не погодившись з ухвалою суду першої інстанції , подав апеляційну скаргу , просить ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 р. скасувати, справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, необґрунтованої відмови у відкритті провадження за його позовною заявою.

Від керівника Харківської обласної прокуратури та управління СБУ в Харківській області до суду надійшли відзиви на апеляційну скаргу , в яких вказано на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано позивачами копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджено поштовими повідомленням про вручення та довідками про доставку електронного листа.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, керуючись приписами п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, виходив з того, що заявлені позовні вимоги спрямовані на захист прав ОСОБА_1 у площині правового регулювання кримінально-процесуального законодавства, а тому відповідні позовні вимоги підлягають розгляду у порядку КПК України, а безпосередня участь у спорі суб`єкта владних повноважень не може бути безумовною підставою для віднесення спору до публічно-правового у розумінні КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб місцевих органів виконавчої влади, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 5 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частина 1 статті 2 КАС України регламентує необхідність справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень ще не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 560/1679/19.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України, судоустрій, судочинство, організація і діяльність прокуратури, органів дізнання і слідства визначаються виключно законами. Правосуддя в Україні здійснюється шляхом розгляду і вирішення справ по спорах відповідно до процесуального законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 10 ст. 3 КПК України, кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначено параграфом 1 глави 26 КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303, 314-316 КПК.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

У Рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 №6рп/2001 роз`яснено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду та вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості під час розслідування кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства та прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватися в порядку, встановленому згаданим вище Кодексом, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості та не належить до управлінської сфери. Із цього слідує, що органи дізнання, слідства та прокуратури під час здійснення ними досудового розслідування виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції. Такі дії не є способом реалізації посадовими особами органів прокуратури та досудового розслідування своїх владних управлінських функцій, а є наслідком виконання ними функцій, обумовлених завданнями кримінального судочинства.

Наведений вище висновок також викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №826/13340/15.

Отже, слідчий, дізнавач, прокурор під час вчинення дій, пов`язаних із досудовим розслідуванням злочинів (кримінальних проступків), не здійснюють публічно-владних управлінських функцій, а тому оскарження таких дій має відбуватися виключно за правилами, встановленими КПК України.

Велика Палата Верховного Суду в своїх рішеннях, під час визначення предметної юрисдикції справ, неодноразово вказувала, що суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин (зокрема, постанова від 03.07.2018 в справі №826/27224/15).

Як свідчать матеріали справи позивачем до ГУ НП в Харківській області 23.12.2022 р, 02.12.2022 р, 04.12.2022р., 09.12.2022 подані скарги, в яких просив провести службове розслідування по факту корупційних дій працівників ГУ НП в Харківській області, штатних та позаштатних негласних працівників ГУ НП в Харківській області при проведенні НСРД та залученні негласних працівників.

04.12.2022р., 09.12.2022р., 23.12.2022г., 27.12.2022р. також позивачем подані заяви про службове розслідування до УСБУ в Харківській області, ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області, Шевченківську окружну прокуратуру м.Харкова.

У вказаних скаргах позивач виразив незгоду з діями співробітників ГУ НП в Харківській області, штатних та позаштатних негласних працівників ГУ НП в Харківській області при проведенні НСРД.

Отже, на переконання колегії суддів , предметом спору у цій справі є неналежна, на думку позивача, бездіяльність відповідачів щодо розгляду його заяв про проведення службового розслідування по факту корупційних дій працівників ГУ НП в Харківській області, штатних та позаштатних негласних працівників ГУ НП в Харківській області при проведенні НСРД та залученні негласних працівників.

Суд зазначає, що негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених КПК (частина перша ст.246 КПК України).

Відповідно до Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, є такі види негласних слідчих (розшукових) дій:

Негласні слідчі (розшукові) дії, які проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Аудіо-, відеоконтроль особи (ст. 260 КПК України) - полягає в негласній (без відома особи) фіксації та обробці із використанням технічних засобів розмови цієї особи або інших звуків, рухів, дій, пов`язаних з її діяльністю або місцем перебування тощо.

Накладення арешту на кореспонденцію (ст. 261 КПК України) - полягає в забороні установам зв`язку та фінансовим установам вручення кореспонденції адресату без відповідної вказівки слідчого, прокурора.

Огляд і виїмка кореспонденції (ст. 262 КПК України) - полягає в негласному відкритті й огляді затриманої кореспонденції, на яку накладено арешт, її виїмці або знятті копії чи отриманні зразків, нанесенні на виявлені речі і документи спеціальних позначок, обладнанні їх технічними засобами контролю, заміні речей і речовин, що становлять загрозу для оточуючих чи заборонені у вільному обігу, на їх безпечні аналоги.

Зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж - полягає в негласному проведенні із застосуванням відповідних технічних засобів спостереження, відбору та фіксації змісту інформації, яка передається особою, а також одержанні, перетворенні і фіксації різних видів сигналів, що передаються каналами зв`язку (знаки, сигнали, письмовий текст, зображення, звуки, повідомлення будь-якого виду).

Зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж поділяється на:

- контроль за телефонними розмовами, що полягає в негласному проведенні із застосуванням відповідних технічних засобів, у тому числі встановлених на транспортних телекомунікаційних мережах, спостереження, відбору та фіксації змісту телефонних розмов, іншої інформації та сигналів (SMS, MMS, факсимільний зв`язок, модемний зв`язок тощо), які передаються телефонним каналом зв`язку, що контролюється;

- зняття інформації з каналів зв`язку, що полягає в негласному одержанні, перетворенні і фіксації із застосуванням технічних засобів, у тому числі встановлених на транспортних телекомунікаційних мережах, у відповідній формі різних видів сигналів, які передаються каналами зв`язку мережі Інтернет, інших мереж передачі даних, що контролюються.

Зняття інформації з електронних інформаційних систем без відома її власника, володільця або утримувача (ст. 264 КПК України) - полягає в одержані інформації, у тому числі із застосуванням технічного обладнання, яка міститься в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютер), автоматичних системах, комп`ютерній мережі.

Обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи (ст. 267 КПК України) - полягає в таємному проникненні слідчого чи уповноваженої особи без відома власника чи володільця, приховано, під псевдонімом або із застосуванням технічних засобів у приміщення та інше володіння для встановлення технічних засобів аудіо-відеоконтролю особи або безпосередньо з метою виявлення і фіксації слідів кримінального правопорушення, проведення огляду, виявлення документів, речей, що мають значення для досудового розслідування, виготовлення копій чи їх зразків, виявлення осіб, які розшукуються, або з іншою метою для досягнення цілей кримінального провадження.

Спостереження за особою в публічно доступних місцях (ст. 269 КПК України) - полягає у візуальному спостереженні за особою слідчим чи уповноваженою особою для фіксації її пересування, контактів, поведінки, перебування в певному, публічно доступному місці тощо або застосуванні з цією метою спеціальних технічних засобів для спостереження.

Аудіо-відеоконтроль місця (ст. 270 КПК України) - полягає у застосуванні технічного обладнання у публічно доступному місці з метою фіксації відомостей (розмов, поведінки осіб, інших подій), які мають значення для кримінального провадження, без відома присутніх у ньому осіб.

Негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження (ст. 274 КПК України) - полягає в діях слідчого чи уповноваженої особи, які дозволяють без відома власника чи володільця отримати зразки матеріалів, сировини, виробів тощо, у тому числі в публічно недоступних місцях.

Спостереження за річчю або місцем у публічно доступних місцях (ст. 269 КПК України) - полягає у візуальному спостереженні за певною річчю або певним місцем слідчим чи уповноваженою особою для фіксації її переміщення, контактів з нею певних осіб, подій у певному місці для перевірки відомостей під час досудового розслідування тяжкого або особливо тяжкого кримінального правопорушення або застосуванні з цією метою спеціальних технічних засобів для спостереження.

Суд зазначає, що окрема вимога закону пов`язана із обранням виду конкретних негласних слідчих (розшукових) дій та визначенням тяжкості злочину, для досудового розслідування якого здійснюється кримінальне провадження (частина друга ст.246 КПК України).

Також чітко визначені суб`єкти прийняття рішення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій і їх повноваження

1. Слідчий, який здійснює досудове розслідування, та керівник органу досудового розслідування в разі здійснення ним розслідування особисто:

винесення постанови, підготовка й погодження з прокурором клопотання до слідчого судді;

погодження з прокурором постанови про проведення негласних слідчих (розшукових) дій в невідкладних випадках

2. Прокурор, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням:

винесення постанови, підготовка клопотання до слідчого судді;

виключне право на прийняття рішення про контроль за вчиненням злочину.

3. Слідчий суддя.

Суб`єктами організації та проведення негласних слідчих (розшукових) дій слід вважати службових осіб уповноважених законом органів, що приймають рішення щодо їх здійснення, організовують та виконують необхідні дії, спрямовані на отримання відомостей, що входять до предмета доказування у кримінальному провадженні.

Відповідно суб`єктами проведення негласних слідчих (розшукових) дій є: слідчий суддя (за винятком передбачених законом випадків, слідчий, що веде досудове розслідування, прокурор, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, керівник органу досудового розслідування, оперативний підрозділ, що виконує доручення слідчого на проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Суб`єктами проведення негласних слідчих (розшукових) дій з метою забезпечення їх організації та здійснення може використовуватись допомога та сприяння осіб, що добровільно співпрацюють із правоохоронними органами на засадах конфіденційного співробітництва. Особи, що співпрацюють з органами досудового розслідування на конфіденційній основі, також можуть допомагати у створенні умов для безпосереднього проведення негласних слідчих (розшукових) дій або ж брати особисту участь в їх здійсненні.

Як вже зазначалось судом вище, що з аналізу предмету та підстав позову можна дійти висновку, що на думку позивача, бездіяльність керівника Харківської обласної прокуратури Фільчакова О., Начальника УСБУ в Харківській області, Начальника ГУ НП в Харківській області Тимошко В. та вимога зобов`язати їх провести службове розслідування згідно п.1 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування при проведенні саме НСРД щодо інших осіб, діяльності негласних працівників та їх керівників (діючих та колишніх) з метою виявлення та попередження корупційних дій та вимоги щодо ознайомлення позивача з документами про проведення НСРД.

Як в позові та і в уточненому позові позивач вказує на наявність кримінальних проваджень, саме в рамках яких , на думку позивача, співробітниками ГУ НП в Харківській області, штатними та позаштатними негласними працівниками ГУ НП в Харківській області вчинені корупційні дії при проведенні НСРД стосовно нього, його родичів та знайомих, що слугувало підставою для його звернення до ГУ НП в Харківській області 23.12.2022 р, 02.12.2022 р, 04.12.2022р., 09.12.2022 зі скаргами та заявами УСБУ в Харківській області, ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області, Шевченківську окружну прокуратуру м.Харкова 04.12.2022р., 09.12.2022р., 23.12.2022г., 27.12.2022р. про проведення службового розслідування по факту корупційних дій працівників ГУ НП в Харківській області, штатних та позаштатних негласних працівників ГУ НП в Харківській області при проведенні НСРД та залученні негласних працівників.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23.01.2019 по справі № 802/1335/17-а (провадження № 11-853апп18) зазначила, що з`ясування законності проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, яке не припинено, судом адміністративної юрисдикції здатне призвести до передчасного вирішення питань, які підлягають розв`язанню судом під час розгляду кримінальної справи по суті.

Така ситуація може негативно відбитися на перебігу і результатах кримінального провадження з точки зору виконання його основних завдань. Встановлення правомірності/протиправності процесуальної дії в порядку адміністративного судочинства означатиме констатацію юридичного факту, який безпосередньо впливає на оцінку доказів, за межами встановленої кримінальним процесуальним законом процедури з порушенням закріпленої у статті 22 КПК засади змагальності. Адже наведена засада вимагає надання іншим учасникам процесу можливості під час судового розгляду кримінального провадження взяти участь у дослідженні доказів, висловити свої позиції й аргументи щодо їх оцінки, які були би сприйняті судом і одержали відповідь при прийнятті рішення з цих питань.

Слід також звернути увагу на те, що будь-яке обґрунтування при розгляді даних позовних вимог зводиться до надання оцінки діям співробітників ГУ НП в Харківській області, штатним та позаштатним негласним працівникам ГУ НП в Харківській області вчинені при проведенні НСРД, що виходить за межі повноважень суду адміністративної юрисдикції, визначені положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, а посилання лише на ту обставину, що НСРД, що проводились в період 2000-2022рр., під час яких порушені права позивача на не втручання в приватне життя, припинені, повноваження слідчих та прокурорів, які в них мали правовий статус, визначений КПК України, також припинені, такі матеріали списані в архіви, та не обліковуються згідно управлінської документації за слідчими, оперативними працівниками, прокурорами та те , що позивач не є суб`єктом цих справ та не має яких-небудь прав в рамках них та за нормами, передбаченими КПК України, не може легітимізувати розгляд нехарактерних адміністративній юстиції справ.

З огляду на наведений характер правовідносин, вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади при здійсненні ними владних управлінських функцій, а є діями відповідачів в межах їх діяльності пов`язаної з проведенням НСРД відносно нього , його родичів і знайомих в зв`язку з чим позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно, розгляд питання щодо правомірності дій або бездіяльності відповідачів повинно вирішуватися в рамках кримінального процесуального законодавства.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховний Суд, викладеною у постановах від 10.12.2020 по справі № 820/2892/18 та від 20.08.2020 у справі № 520/4915/2020.

Доводи апеляційної скарги про те, що у межах цього спору відсутнє кримінальне провадження, а відтак цей спір підлягає розгляду саме за правилами адміністративного судочинства в силу п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, судова колегія вважає помилковим, оскільки, як було встановлено раніше, адресовані позивачем скарги та заяви стосувалися оскарження дій працівників ГУ НП в Харківській області, штатних та позаштатних негласних працівників ГУ НП в Харківській області при проведенні НСРД стосвно позивача, його родиів та знайомих, щодо оскарження яких приписами КПК України встановлений спеціальний окремий порядок..

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що спір у цій справі не є публічно-правовим, а вимоги позивача повинні бути розглянуті лише в межах кримінального, а не адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 по справі № 520/26/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош О.В. Присяжнюк