Справа № 276/905/23
Суддя: Збаражський А. М.
Дата ухвалення: 2023-08-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 276/905/23
Провадження по справі №2-а/276/21/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 06 травня 2023 року поліцейським СРПП ВП №1 Звягельського РВП старшим лейтенантом поліції Давидовим Олександром Олександровичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №638043, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340,00 грн.

Суттю порушення згідно винесеної постанови є перетин автомобілем Opel Movano д.н. НОМЕР_1 під керуванням позивача суцільної лінії горизонтальної розмітки, що поділяє протилежний напрям руху.

Позивач вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки працівником поліції в ході складання постанови на вимогу позивача не надані докази його правопорушення, не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ним ПДР, не надано можливості скористатись правовою допомогою. Позивач вказує, що Правила дорожнього руху не порушував, постанова винесена незаконно. Дії працівника поліції вважає неправомірними, оскільки постанова винесена бездоказово, а також порушено порядок розгляду справи.

Позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №638043 від 06.05.2023 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки в його діях відсутній склад сказаного правопорушення.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 24.05.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу п`ятиденний строк для подання відповіді на відзив. Копії ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження надіслано сторонам.

06.06.2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву з долученим до нього оптичним диском з відеозаписами. Відповідач вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необгрунтованими та просить суд в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. На обґрунтування заперечень зазначено, що 06.05.2023 о 11 год. 01 хв. в смт. Хорошів по вул. Героїв України ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, перетнув вузьку суцільну лінію горизонтальної розмітки, що поділяє протилежний напрямок руху, чим порушив п.п.8.1 ПДР України. У зв`язку з порушенням вищевказаних норм, поліцейським СРПП ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області Давидовим О.О. винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Представник відповідача вказує, що доказом встановлення вини позивача у порушенні Правил дорожнього руху є винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відео докази.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому він не погоджується із запереченнями відповідача, викладеними ним у відзиві на позовну заяву, та вважає, що відповідачем не надано доказів правомірності своїх дій, не спростовано доводи позивача та не подано жодного безспірного доказу, який би свідчив про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №638043 від 06.05.2023 року (далі - Постанова), копія якої долучена до матеріалів справи, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

За змістом даної постанови 06.05.2023 року об 11 годині 01 хвилину в смт. Хорошів по вул. Героїв України ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом - автомобілем Opel Movano д.н. НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію горизонтальної розмітки, що поділяє протилежний напрямок руху, чим порушив Правила дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.122 КУпАП. У пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до постанови додається фото-відео фіксація на вимогу.

З оптичного диску з відеозаписом з реєстратора автомобіля працівників поліції встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки протилежних напрямків руху транспортних засобів. Також на відео чітко видно суцільну лінію дорожньої розмітки. Перетин суцільної лінії розмітки ОСОБА_1 виконав безпосередньо перед патрульним автомобілем зі смуги руху протилежного напрямку. Крім того, як встановлено з відеозапису на диску, ОСОБА_1 не заперечував щодо вчиненого ним правопорушення, не потребував та не наполягав на юридичній допомозі, не скористався передбаченими ст.268 КУпАП правами, які йому були роз`яснені працівником поліції.

Згідно п.п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 34 ПДР України горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки).

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами Закону України «Про національну поліцію» до повноважень національної поліції відповідно до покладених на неї обов`язків належать: виявляти причини та умови, вживати заходів щодо попередження та усунення виявлених адміністративних правопорушень; патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи; складати протоколи про адміністративні правопорушення, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.

Згідно ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічний правовий висновок щодо обов`язку доказування в адміністративному процесі викладено в постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року (справа № 760/2846/17).

Судом встановлено, що позивач 06.05.2023 року об 11 годині 01 хвилину в смт. Хорошів по вул. Героїв України, керуючи автомобілем Opel Movano д.н. НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію горизонтальної розмітки, що поділяє протилежний напрямок руху, чим порушив п.п. 8.1 та п.34 Правил дорожнього руху, а тому працівником поліції було правомірно винесено постанову про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на спростування зазначених обставин.

Що стосується доводів позивача з приводу того, що суд відповідно до приписів ч.9 ст.79 КАС України не може взяти до уваги надані відповідачем докази з тієї підстави, що відповідач відзив та додатки до нього позивачу не надсилав, то суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки представником відповідача до відзиву на позовну заяву долучено в якості доказу квитанцію про відправлення відзиву позивачу. А згідно роздруківки інформації з сайту Укрпошти трекінгу поштових відправлень відзив на позовну заяву ОСОБА_1 отримав 06.06.2023 року особисто. Крім того, позивач скористався своїм правом на подання відповіді на відзив, де виклав свої письмові заперечення щодо відзиву відповідача.

При цьому, суд вважає безпідставиними доводи позивача про те, що наданий відповідачем відеодоказ з місця події, за участі позивача, є недопустимим доказом у справі через відсутність посвідчення останнього ЕЦП. У даному випадку, нормами чинного законодавства не передбачено обов`язковість накладення ЕЦП на відеозапис, який здійснюється з нагрудної камери працівника патрульної поліції. Більш того, позивачем не заперечується та не спростовано належними доказами, що на вказаному відеозаписі зафіксовано саме його дії, а не іншої особи.

Також суд зазначає, що окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови, тобто окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції) - таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року по справі №826/11623/16 та в постанові Верховного Суду від 14 серпня 2018 року справі справа №826/15341/15.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, з дотриманням вимог чинного законодавства щодо порядку розгляду справи, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення доведений відповідачем та підтверджується матеріалами справи, доказів, які б спростовували факт адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем надано не було і судом таких обставин не встановлено, а тому у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 246, 250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, місце знаходження: 10008, м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37, .

Суддя А.М.Збаражський