Справа № 260/2879/23
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 серпня 2023 року м. Ужгород№ 260/2879/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Микуляк П.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії, щодо нарахування додаткової винагороди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ), яким просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року №168, у розрахунку 100000,00 гривень на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за серпень, вересень, листопад 2022 року та січень 2023р.

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року №168, у розрахунку 100000,00 гривень на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за серпень, вересень, листопад 2022 року та січень 2023р. з урахуванням проведених виплат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 20.03.2022 року по теперішній час проходить військову службу у Сумському прикордонному загоні Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) та приймає безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії в межах Сумської області.

Додатково зазначає, що право на отримання додаткової винагороди передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

До позову позивач надав довідку про участь у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в межах Сумської області.

Також зазначає, що з березня 2022 року по січень 2023р. виконував одні і ті ж самі завдання на одній і тій самій місцевості. За всі місяці крім серпня, вересня, листопада 2022 року та січня 2023р. відповідачем вже було виплачено додаткову винагороду у розмірі 100000 грн. на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

12 травня відповідачем було подано відзив по даній справі (а.с.34-40), в якому повідомлено, що збільшена винагорода виплачується тільки тим особам, які безпосередньо приймають участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а не всім військовослужбовцям, що більш детально зазначено в наказі Адміністрації Державної прикордонної служби України №392-АГ від 30.07.2022р. та наказі №628-АГ від 09.12.2022р., де в т.ч. визначений перелік документів, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах та визначені умови отримання збільшеної винагороди.

Відповідно до наведеного вважають, що правових підстав для виплати додаткової винагороди немає, а в позові слід відмовити.

15 травня була подана відповідь на відзив, в якій зазначено, що до вказаних правовідносин неможливо застосовувати загадані відповідачем накази Адміністрації Державної прикордонної служби України №392-АГ від 30.07.2022р. та №628-АГ від 09.12.2022р., оскільки такі не проходили обов`язкової державної реєстрації в Міністерстві юстиції України. Просять позов задовольнити. (а.с. 46-49)

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем та з 20.03.2022 року по теперішній час проходить військову службу у Сумському прикордонному загоні Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ). Підтверджено довідкою виданою в/ч НОМЕР_1 ( а.с. 12). Прийняття безпосередньої участі у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії в межах Сумської області підтверджується довідкою виданою в/ч НОМЕР_1 ( а.с. 13).

Відповідно до наявних відомостей про отримане позивачем грошове забезпечення за серпень 2022 позивачем отримано - 30000 грн., за вересень 30000 грн та 4666,67 грн., за листопад - 30000 грн., за січень 2023р. 30000 грн. що не відповідає п. 1 Постанови КМУ №168

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у неналежному нарахуванні та виплаті йому додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розрахунку 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за певні періоди. У зв`язку з чим звернувся до суду.

Відповідачем повідомлено суд про те, що надати належним чином завірені копії рапортів про встановлення позивачу за спірні періоди додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи в безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не представляється за можливе, оскільки такі не видавалися по причині того, що позивач участі у виконанні завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій не приймав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-XII (надалі - Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей №2011-ХІІ від 20.12.1991 (далі - Закон №2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. 2 ст. 1-2 Закону №2011 у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 цієї постанови у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин встановлювалося, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

30.07.2022 Адміністрацією Державної прикордонної служби України, на виконання Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та пункту 2-1 Постанови КМУ №168 було видано наказ Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №168 №392-АГ.

Абзацом 2 пункту 1 наказу від 30.07.2022 №392-АГ передбачено, що додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Пунктами 2 та 3 цього наказу визначені заходи, які відносяться до безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Крім того, пунктом 4 Наказу №392-АГ визначені вимоги до документів, які підтверджують виконання заходів, передбачених пунктами 2, 5 цього наказу.

Додатково для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, крім документів, зазначених у пункті 4 Наказу №392, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до вказаного наказу. Ця довідка видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відрядженні військовослужбовці із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Довідка підлягає надсиланню за місцем проходження служби до 5 числі місяця, який слідує за звітним.

На заміну цього наказу Адміністрацією Державної прикордонної служби України видано аналогічний за змістом наказ від 09.12.2022 №628-АГ Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №168, який згідно з пунктом 15 даного наказу набирає чинності та застосовується з 01 грудня 2022 року.

Враховуючи, що згадані накази Адміністрації Державної прикордонної служби України були прийняті у спірний період проходження військової служби позивачем і містять аналогічні за змістом положення, висновки суду викладені у цьому рішенні стосуються згаданих наказів безпосередньо.

Наказ від 30.07.2022 №392-АГ виданий на виконання пункту 2-1 Постанови КМУ №168 (у чинній на дату видачі цього наказу редакції), згідно з яким повноваження на встановлення порядку і умов виплати додаткової винагороди та одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, були надані керівникам відповідних міністерств та державних органів.

Пункт 1 постанови КМУ №168 визначає такі обов`язкові умови виплати передбаченої нею додаткової винагороди військовослужбовцями Держприкордонслужби у розмірі до 100000 грн:

- період дії воєнного стану;

- беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів;

- наявність наказу командира.

Відповідач обґрунтовує відсутність у позивача права на отримання спірної винагороди тим, що не надано підтверджуючих документів щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах у спірний період.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було витребувано від Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) належним чином завірені копії документів, що підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, в тч. бойові накази (бойові розпорядження); журнали бойових дій (вахтові журнали); журнали ведення оперативної обстановки та інші документи, що підтверджували безпосередню участь позивача у бойових діях або заходах в спірних періодах.

Відповідач в додаткових поясненнях зазначив, що в прикордонному загоні відсутня будь-яка інформація про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за спірний період.

Однак, в матеріалах справи містяться розрахункові листи (а.с.15-17) з яких чітко можна встановити, що позивач отримував додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн. та 70000,00 грн., яка нараховувалася окремими наказами. (окремо на додаткову винагороду в розмірі 30000 грн. та винагороду 70000 грн). Факт нарахування та виплати додаткової винагороди в сумі 30000 грн та в сумі 70000 грн., що містяться в розрахункових листках сторонами не заперечується.

Також у вказаних розрахункових листках видно що в оспорюваний період додаткова винагорода була нарахована та виплачена або в сумі 30000 грн або не була нарахована та виплачена взагалі.

Вирішуючи питання про можливість застосування до спірних правовідносин наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ суд зазначає наступне.

Пункт 1 Указу Президента України Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади від 03.10.1992 №493/92 установлено, що з 01.01.1993 нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п. 2 та 3 Указу Президента державна реєстрація провадиться в порядку, що визначається КМУ. Нормативно-правові акти, зазначені в ст. 1 Указу Президента, набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності.

Згідно з п. 2 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, що затверджене постановою КМУ від 28.12.1992 №731, державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, які містять одну або більше норм, що зачіпають права, свободи, законні інтереси і стосуються обов`язків громадян та юридичних осіб, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації, або мають міжвідомчий характер, тобто є обов`язковими для інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб, що не належать до сфери управління суб`єкта нормотворення.

Пунктом 15 того самого Положення визначено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади направляють для виконання нормативно-правові акти лише після їх державної реєстрації та офіційного опублікування. У разі порушення зазначених вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані.

Враховуючи, що наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ та наказ від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ містять норми, які зачіпають права громадян - військовослужбовців на отримання додаткової винагороди, встановлюють організаційно-правовий механізм реалізації таких прав, ці накази підлягають державній реєстрації в Міністерстві юстиції України.

Відповідачем не підтверджена державна реєстрація згаданих наказів і судом не встановлено факт такої реєстрації, відтак зазначені накази не можуть вважатися такими, що набрали чинності та підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Зважаючи на вищенаведене, суд не приймає до уваги посилання відповідачів на накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ та від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ, як на підставу невиконання зобов`язань щодо виплати додаткової винагороди, визначеної постановою КМУ №168.

За приписами ч.2, 6 ст. 7 КАС України суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

За відсутності у спірний період затвердженого порядку і умов виплати додаткової винагороди, передбаченої п. 1 постанови КМУ №168, єдиним нормативно-правовим актом, що визначає підстави та порядок виплати відповідачем спірної додаткової винагороди є постанова КМУ №168.

Вказаною постановою не затверджені конкретні форми документів, якими має підтверджуватися безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Отже надана в/ч НОМЕР_1 довідка про прийняття безпосередньої участі позивача у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в межах Сумської області є належним та достатнім документом, який має прийматися командуванням в/ч НОМЕР_1 до уваги при призначенні додаткової винагороди на підставі Постанови КМУ №168.

Відтак, на думку суду, відповідач протиправно не видав наказ про призначення та нарахування позивачу додаткової винагороди у розмірі 100000 грн за оспорюваний період.

Разом з тим, як вже зазначалось судом, позивачу в один з місяців було нараховано та виплачено додаткову винагороду із розрахунку 30000,00 грн. пропорційно часу проходження служби, а в інший місяць не нараховано взагалі тому, позовні вимоги підлягають задоволенню з врахуванням виплачених сум.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ч.1 та 2 ст.77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст.5, 19, 77, 78, 139, 243, 246, 262 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність і зобов`язання вчинити певні дії , щодо нарахування додаткової винагороди - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розрахунку 100000,00 гривень на місяць пропорційно часу безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за серпень, вересень, листопад 2022 року та січень 2023р.

Зобов`язати Сумський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розрахунку 100000,00 гривень на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за серпень, вересень, листопад 2022 року та січень 2023р. з урахуванням проведених виплат.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк