Справа № 620/15346/21
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 серпня 2023 року

м. Київ

справа №620/15346/21

адміністративне провадження №К/990/27185/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Смоковича М.І., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці

на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року

у справі №620/15346/21 за адміністративним позовом Головного управління Держпраці у Запорізькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів та зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

Головне управління Держпраці у Запорізькій області звернулось до адміністративного суду з позовом, в якому просить стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 відповідно до постанови про накладення штрафних санкцій від 25 травня 2021 року № 4 штраф за порушення законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року, у задоволенні первісного позову Головного управління Держпраці у Запорізькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів - відмовлено повністю.

Зустрічний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Запорізькій області від 25 травня 2021 року № 4 про накладення штрафу на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) 00 грн.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалами Верховного Суду від 12 січня 2023 року, від 22 лютого 2023 року, від 10 квітня 2023 року, від 25 травня 2023 року, від 27 червня 2023 року та від 31 липня 2023 року касаційні скарги Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці повернуто скаржнику.

01 серпня 2023 року Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці вкотре подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

Відповідно до статті 329 України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).

З матеріалів касаційної скарги установлено, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене 01 грудня 2022 року, а повторну касаційну скаргу у цій справі подано до суду поштою лише 01 серпня 2023 року, тобто без дотримання встановлених процесуальним законом строків її подання.

Судом установлено, що вперше з касаційною скаргою на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року позивач звернувся 26 грудня 2022 року.

Проте, 12 січня 2023 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці повернуто особі яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, а саме - відсутністю підстав касаційного оскарження. Копія ухвали про повернення касаційної скарги направлена відповідачу та отримана ним 19 січня 2023 року, що підтверджується наявною інформацією у Діловодстві Верховного Суду.

17 лютого 2023 року Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці вдруге звернулось з касаційною скаргою на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року у справі №620/15346/21.

22 лютого 2023 року ухвалою Верховного Суду повернуто касаційну скаргу на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Втретє з касаційною скаргою Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці звернулось 23 березня 2023 року. Ухвалою Верховного Суду від 10 квітня 2023 року касаційну скаргу повернуто скаржнику, яку отримано 20 квітня 2023 року.

09 травня 2023 року позивач знову звертається із касаційною скаргою, яку ухвалою від 25 травня 2023 року повернуто скаржнику. Копію ухвали отримано скаржником 06 червня 2023 року. Повторно скаржник звернувся до Верховного Суду 22 червня 2023 року. Проте, ухвалою від 27 червня 2023 року касаційну скаргу повернуто скаржнику. Повторно скаржник звернувся лише 28 липня 2023 року після отримання ухвали 29 червня 2023 року. Однак ухвалою від 31 липня 2023 року касаційну скаргу знову повернуто скаржнику. Вказану ухвалу отримано 01 серпня 2023 року.

01 серпня 2023 року Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці всьоме звернулось до Верховного Суд із касаційною скаргою разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року.

В обгрунтування скаржник зазначає, що Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці подано касаційну скаргу, однак ухвалою Верховного суду від 28 червня 2023 року касаційну скаргу повернуто скаржнику.

Ухвалу про повернення в електронному вигляді Міжрегіональним управлінням отримано 29 червня 2023 року. Касаційну скаргу повернуто з підстав: «підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.»

На думку відповідача, особа, яка є підписантом касаційної скарги, має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, оскільки на підтвердження було надано Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому вказує, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Cуду у строки, визначені законодавством.

Суд зазначає, що вкотре подана касаційна скарга за змістом аналогічна попереднім, містить лише виклад обставини справи, цитати нормативних актів, посилання на постанови Верховного Суду та незгоду з рішеннями судів попередніх інстанцій з підстав неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, в частині строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень скаржник не зазначає обставин, які позбавляли його можливості привести свою касаційну скаргу у відповідність із пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. При цьому, Верховний Суд скаржнику неодноразово надавав вичерпні роз`яснення щодо форми і змісту касаційної скарги, яким вона повинна відповідати в частині належного викладення підстав.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

У цій справі у скаржника було достатньо часу для приведення своєї касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України. Проте подана всьоме касаційна скарга, аналогічно попереднім, так і не відповідає вимогам частини другої статті 330 КАС України, в частині необхідності наведення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав), з належним їх обґрунтуванням.

Сукупність цих обставин свідчить про допущення позивачем необґрунтованих зволікань щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судових рішень з дотриманням вимог КАС України. Отже, враховуючи обставини справи, відсутні підстави вважати, що скаржником пропущено строк з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

За таких обставин, суд касаційної інстанції зазначає, що неналежне використання наданих процесуальних прав, зокрема у зв`язку із ненаданням підтверджень щодо представництва інтересів особи, яка подає касаційну скаргу, а також подання касаційної скарги у спосіб, який не передбачений нормами КАС України, що не може визнаватись судом як поважна причина пропуску процесуального строку, а відтак зазначені скаржником причини пропуску строку касаційного оскарження є неповажними.

Скаржником не обгрунтовано, чому ним не подана повторно касаційна скарга, зокрема, після отримання ухвали Верховного Суду від 27 червня 2023 року у розумний строк, а лише 27 липня 2023 року.

Отже, позивач не надав доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження. У зв`язку з цим, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, а отже скаржнику необхідно довести наявність об`єктивних перешкод, які не дозволили подати касаційну скаргу в строк, передбачений статтею 329 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, з матеріалів касаційної скарги встановлено, що вони оформлені без дотримання вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Зі змісту касаційної скарги слідує, що в обґрунтування підстав касаційного оскарження скаржник посилається на пункти 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України, та зазначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання

При цьому, крім цитування пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржником жодним чином не обгрунтовано вказане посилання, що свідчить про формальний підхід скаржника до зазначення підстави касаційного оскарження.

Разом з тим, посилаючись на неврахування постанов Верховного Суду у справі №П/811/2470/17 та у справі №815/4420/17, скаржником не вказано норму права, яка застосована судами без урахування висновку Верховного Суду.

Разом з тим, скаржником не зазначено норму права, яку застосовано судом апеляційної інстанції без урахування висновку Верховного Суду, а також не доведено подібності правовідносин у цій справі та у наведених справах.

Таким чином межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, зазначеними скаржником, та викладеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.

Згідно із частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Частинами першою і другою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції:

- обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви;

- уточненої касаційної скарги із належним обґрунтуванням зазначених підстав касаційного оскарження судових рішень, визначених пунктами 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України, на яких подається касаційна скарга.

Керуючись статтями 3, 169, 328, 329, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці строку на касаційне оскарження рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року у справі №620/15346/21.

Касаційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року у справі №620/15346/21 за адміністративним позовом Головного управління Держпраці у Запорізькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів та зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без руху.

Надати заявнику касаційної скарги строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги, а неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або визнання судом наведених підстав неповажними - для відмови у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді М. І. Смокович

С. А. Уханенко