Справа № 200/3782/23
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2023 року Справа№200/3782/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) про зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Просила: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо не здійснення перерахунку пенсії з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника; 2) зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву № 11655 про перерахунок пенсії з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника, зробити перерахунок щомісячного розміру пенсії; 3) зобов`язати відповідача виплатити заборгованість з 25.03.2022 року, яка виникла у результаті не здійснення відповідачем перерахунку пенсії з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника одразу після набрання рішенням законної сили на пенсійний банківський рахунок позивача для виплати пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, не зважаючи на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області по справі № 243/846/22 від 22.02.2022 року, яким було встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні та проживання разом з померлим годувальником відмовив їй у перерахунку пенсії з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника.

Отже, позивач вважає такі дії Пенсійного фонду протиправними у зв`язку із чим звернулась до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону № 1058, особі, яка одночасно має право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Згідно із частиною 2 статті 10 особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором

Згідно із нормою частини 3 статті 45 Закону №1058, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання з усіма необхідними документами та на підставі документів, що містяться в пенсійній справі на час переведення, а також додаткових документів, які додаються до заяви.

Відповідно до п.2.11 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/111846 (зі змінами) (далі - Порядок 22-1), за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

За результатом розгляду заяви та документів для перерахунку пенсії встановлено, що позивачкою не було надано документ, що засвідчує факт перебування на утриманні померлого ОСОБА_2 , документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), що підтверджує факт їх спільного проживання.

На підставі вищезазначеного, відповідачем було прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії від 03.12.2021 року № 44, оскільки, всупереч вимог Порядку 22-1, до заяви від 02.12.2021 року не надано документів про підтвердження факту спільного проживання позивачки з померлим годувальником, та факт перебування на утриманні померлого ОСОБА_2 .

Отже, представник відповідача вважає, що посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не були порушені норми чинного законодавства при відмові ОСОБА_1 у перерахунку її пенсії з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , є пенсіонером, перебуває на обліку та отримує пенсію за віком в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача - ОСОБА_2 (далі по тексу - померлий), ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 22 грудня 2020 року складено відповідний актовий запис № 2818, свідоцтво про смерть від 22 грудня 2020 року серії НОМЕР_3 , яке видане на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03.12.2020 року по справі № 755/18182/20.

02.12.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою № 11655 про перерахунок пенсії з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника згідно ст. 36 Закону № 1058.

Позивач разом із заявою пенсійного фонду надала паспорт та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; свідоцтво про шлюб; свідоцтво про смерть; трудову книжку померлого годувальника.

Вказані документи позивачем були надані в оригінале, які посадовими особами відповідача були відскановані.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 44 від 03.12.2021 року, ОСОБА_1 було відмовлено у перерахунку пенсії з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника у зв`язку з відсутністю документів наданих разом з заявою № 11655, що засвідчують факт реєстрації місця проживання з померлим годувальником за однією адресою та факт перебування на утриманні померлого годувальника.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22.02.2022 року по справі № 243/846/22, яке набуло законної сили 25.03.2022 року було встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні та проживання разом з померлим годувальником за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач неодноразово після рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22.02.2022 року по справі № 243/846/22, зверталась на гарячу лінію до відповідача із скаргами на те, що посадові особи Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не здійснюють перерахунок пенсії ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника.

28.05.2023 року ОСОБА_1 звернулась з письмовою скаргою до відповідача, оскільки була незгодна з діями посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо подальшої відмови у перерахунку пенсії та ігноруванням рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22.02.2022 року по справі № 243/846/22.

20 червня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надало відповідь ОСОБА_1 на її скаргу від 28.05.2023 року, в якій зазначило, що оскільки в резолютивній частині рішення по справі № 243/846/22 відсутне зобов`язання щодо повторного розгляду заяви № 11655, то пенсія не буде перерахована, а позивачу потрібно повторно надати заяву для перерахунку пенсії з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника з усіма необхідними документами.

Отже, спірним питанням даної справи є правомірність дій посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону № 1058-ІV).

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону № 1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону № 1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

На підставі абзацу 2 пункту 2 статті 36 № 1058-IV, члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Частина 2 статті 39 Закону № 1058-IV визначає коло осіб, які вважаються непрацездатними і мають право на такий вид пенсії. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 39 Закону № 1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з пунктом 2.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, зокрема, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

На підставі пункту 2.11 Порядку № 22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 (витяг з реєстру територіальної громади щодо реєстрації місця проживання), або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

В матеріалах справи наявне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22.02.2022 року по справі № 243/846/22, яким встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні та проживання разом з померлим годувальником за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, вказане рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області є документом, що підтверджує факт знаходження ОСОБА_1 на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Тому, суд приходить до висновку, що відмова ГУ ПФУ в Донецькій області у переведенні позивача з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника є протиправною.

У контексті оцінки відмови ГУ ПФУ в Донецькій області у переведенні позивача на пенсію по втраті годувальника, суд зазначає, що одним із критеріїв оцінювання судами рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України, є прийняття ними рішень обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Критерій обґрунтованості вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Суд акцентує увагу на тому, що вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

У спірному випадку відсутність у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 44 від 03.12.2021 року визначених документів, які позивач не подала для переведення на пенсію по втраті годувальника безумовно свідчить про його необґрунтованість, що, окрім цього, поставило позивача у невизначене становище, та позбавило її можливості подати необхідні, на думку державного органу, документи.

Крім того суд вказує на те, що й після отримання документа (рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22.02.2022 року по справі № 243/846/22), відсутність якого призвела до прийняття Пенсійним фондом свого рішення № 44 від 03.12.2021 року щодо відмови в перерахунку пенсії в разі втрати годувальника, не змінила позицію органу владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Закону № 1058 перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.

Крім того, доводи відповідача про те, що в рішенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22.02.2022 року по справі № 243/846/22 відсутнє зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо повторного розгляду заяви № 11655, то пенсія не буде перерахована, а позивачу потрібно повторно надати заяву для перерахунку пенсії з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника з усіма необхідними документами, свідчить про вияв надмірного формалізму суб`єкта владних повноважень, який порушує право на пенсійне забезпечення громадянина.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з частиною п`ятою ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Конституційний Суд у рішенні від 30.01.2003 року за № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути відповідним наявним обставинам.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Якщо особа вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, вона має право звернутися до суду та просити про їх захист у спосіб, передбачений у ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, спираючись на ч. 2 ст. 245 КАС.

Водночас у частинах 3 та 5 ст. 245 КАС установлено спеціальні способи захисту порушених прав, які застосовуються за наявності певних обставин, індивідуально в кожному окремому випадку. Зокрема, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень учинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, по захист яких він звернувся до суду.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо не здійснення перерахунку пенсії з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву № 11655 про перерахунок пенсії з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача зробити перерахунок щомісячного розміру пенсії та зобов`язати відповідача виплатити заборгованість з 25.03.2022 року, яка виникла у результаті не здійснення відповідачем перерахунку пенсії з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника одразу після набрання рішенням законної сили на пенсійний банківський рахунок позивача для виплати пенсії, суд зазначає наступне.

Кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Оскільки відповідачем на даний час не було проведений перерахунок пенсії з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника, то на час звернення до суду з даною позовною заявою не існувало спору про розмір пенсії. Отже, такі вимоги заявлені на майбутнє, стосуються можливого порушення права позивача, тому є передчасними.

Беручи до уваги вищенаведене, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що ймовірно будуть порушені у майбутньому.

Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Ухвалою суду від 24 липня 2023 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі, було відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення рішення по справі.

Як вбачається з характеру позовних вимог ОСОБА_1 при зверненні до суду із даним позовом вона повинна була сплатити судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Отже, враховуючи співмірність заявлених та задоволених вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь Державного бюджету України з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 400 грн., та з головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - 673,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) про зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) щодо не здійснення ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунку пенсії з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_4 про перерахунок пенсії з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника, з урахуванням висновків суду в даному рішенні.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 673 (шістсот сімдесят три) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 400 (чотириста) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко