Справа № 420/17026/23
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 серпня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними дій, визнання не чинними та скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати неправомірною дії (діяльність) Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо прийняття Постанови від 20.06.23 про поновлення виконавчих дій у АСВП №69695119; визнати неправомірною дії (діяльність) Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо відкриття 21.06.23 р. виконавчих проваджень №72078346 та №72078473 та прийняття Постанов про відкриття виконавчого провадження від 21.06.2023 р. в рамках АСВП №72078346 та №72078473, предметом яких є стягнення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження та виконавчого збору за раніш прийнятими Постановами від 23.08.22 р. в виконавчому проваджені АСВП №69695119, яке відкрито Постановою від 22.08.23 р. де боржником зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНІ-ЛАЙН"; визнати не чинною та скасувати Постанову від 20.06.23 р. Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про поновлення виконавчих дій у АСВП №69695119; визнати не чинними та скасувати Постанови від 21.06.23 р. Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчих проваджень №72078346 та №72078473, предметами яких є стягнення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження та виконавчого збору за раніш прийнятими Постановами від 23.08.22 р. в виконавчому проваджені АСВП №69695119, яке відкрито Постановою від 22.08.23 р. де боржником зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНІ-ЛАЙН"; визнати нечинними та скасувати Постанови Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про арешт рухомого та нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , а також арешти грошових коштів, які розміщено на поточних рахунках, відкритих в банківських установах на ім`я ОСОБА_1 , які прийнято у АСВП №72078346 та у АСВП №72078473; зобов`язати Другий Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та державного виконавця другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закрити виконавчі провадження АСВП №69695119; №72078346 та №72078473.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними дій, визнання нечинними та скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху.

14.08.2023 року до суду від представника позивача - Бабича Вячеслава Олександровича надійшла заява (вхід. № ЕП/31536/23), на виконання вимог Ухвали суду від 17.07.2023 року.

Так, судом встановлено, що в Ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 17.07.2023 року було зазначено, що згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені у статті 287 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Крім того, ч. 5 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Між тим, у заяві (від 14.08.2023 року вхід. № ЕП/31536/23) представником ОСОБА_1 зазначено, що строк звернення до суду позивачем не порушено, оскільки 27.06.2023 року йому стало відомо про те, що Другим Київським ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відносно нього 21.06.2023 року відкрито два виконавчих провадження АСВП 72078346 та АСВП 72078473. При цьому, Постанови про відкриття виконавчих провадження АСВП 72078346 та АСВП 72078473 позивачеві не надходили.

Проте, суд звертає увагу, що строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Суд зазначає, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому, повинна слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом місяця від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд акцентує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Зокрема, вказуючи, що про порушення прав ОСОБА_1 стало відомо 27.06.2023 року, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження окресленого, як і не наведено обставин, зокрема, за яких позивачеві стало відомо про наявність оскаржуваних Постанов від 21.06.2023 року саме 27.06.2023 року. Між тим, вказані у позові обставини, підтверджують факт обізнаності позивача про порушення його прав ще до 27.06.2023 року. Водночас, до суду з позовною заявою позивач звернувся лише 10.07.2023 року.

Суд також наголошує, що консультація з адвокатом, та подача ним адвокатського запиту від 27.06.2023 року, не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання відповідної інформації, тощо.

Статтею 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також, суд додатково акцентує, що пунктом 4 частини 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.9 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Зміст позовних вимог це вимоги позивача (предмет позову).

Отже, під змістом позовних вимог розуміється визначення, згідно з ч.1 ст.5 КАС України, способу захисту своїх прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів, котрі мають формулюватися максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Також суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим.

Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Так, в позовній заяві позивач просить суд визнати не чинними та скасувати Постанови від 21.06.23 р. Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчих проваджень №72078346 та №72078473, предметами яких є стягнення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження та виконавчого збору за раніш прийнятими Постановами від 23.08.22 р. у виконавчому проваджені АСВП №69695119, яке відкрито Постановою від 22.08.23 р. де боржником зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНІ-ЛАЙН".

Проте, в позовній заяві позивачем зазначено наступне: - «можливо припустити, що зазначені вище виконавчі провадження відкрито щодо стягнення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження та виконавчого збору за раніш прийнятими Постановами від 23.08.22 р. в виконавчому проваджені АСВП 69695119, яке відкрито Постановою від 22.08.23 р. де боржником зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНІ-ЛАЙН"»

Отже, позивачем у позовній заяві не окреслено, не конкретизовано, та жодним доказом не підтверджено які саме права, та охоронювані законом інтереси, зокрема, ОСОБА_1 , порушено оскаржуваними Постановами від 21.06.2023, а позовна заява ґрунтується лише на його припущеннях.

Також, відповідно ч. 1 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, відповідно до змісту позовної заяви, та заявлених позивачем вимог, вбачається, що ОСОБА_1 посилається на Постанову Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яку відкрито 22.08.2023 року у виконавчому провадженні АСВП №69695119, проте, суд зазначає, що з позовною заявою позивач звернувся 10.07.2023 року.

Таким чином, з наведеного вбачається, що позивачем не окреслено чітко предмет адміністративного позову, та правові підстави, адже не конкретизовано часові межі в аспекті спірних правовідносин, та, зокрема, заявлених позовних вимог.

Між тим, суд наголошує, що відсутність такої конкретизації предмета позовних вимог свідчить, що предмет спору у повному обсязі не визначений, натомість як зміст так і кількість позовних вимог сприяють ефективному розгляду справи, та, серед іншого, впливають на вирішення питання підвідомчості спору конкретному суду та правильному вирішенню питання щодо судового збору, з`ясування чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, та чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку поважними) тощо, а отже і з`ясуванню перешкод для відкриття провадження у справі.

Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 826/16958/17.

Також, згідно ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Водночас, в порушення вимог ч. 5 ст. 160 КАС України позивачем не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

При цьому, частиною 6 статті 160 КАС України передбачено, що якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

Суд зазначає, що позовну заяву подано та підписано адвокатом Суботтіною Л.В., проте позовна заява не містить відомостей щодо останньої.

Також, в заяві про усунення недоліків позивачем зазначено, що позивачем у якості співвідповідача, крім Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зазначено особу: державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка безпосередньо приймала оскаржувані Постанови.

Водночас, суд повторно акцентує увагу позивача, що відповідно до п.9 ч.1 ст.4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Частиною 3 статті 46 КАС України визначено, що відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно п.7 ч.1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з приписами п.2 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України.

Так, частиною 3 даної статті визначено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Однак, в порушення вимог ч.3 ст.287 КАС України позивачем в якості одного з відповідачів вказано державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також з метою надання позивачеві можливості у повному обсязі, з урахуванням вище окреслених акцентів суду, усунути недоліки позовної заяви, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_1 строк для їх усунення, протягом п`яти днів з дня отримання даного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 121, 160, 169, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Продовжити позивачеві - ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви.

2. Повідомити позивача - ОСОБА_1 про необхідність протягом п`яти днів, з дня отримання даного судового рішення, у повному обсязі, з урахуванням вище окреслених акцентів суду, усунути недоліки позовної заяви, шляхом надання до суду уточненого адміністративного позову, з урахуванням вище окреслених судом акцентів (з копією направлення відповідачеві).

3. Роз`яснити позивачеві ОСОБА_1 , що у разі не усунення у визначений судом термін недоліків, позов буде повернуто позивачеві відповідно до приписів п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено 23.08.2023 р., з урахуванням знаходження судді Харченко Ю.В. у відпустці, у період часу з 15.08.2023 р. по 22.08.2023 р., включно.

Суддя Ю.В. Харченко