Справа № 200/4707/22
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 серпня 2023 року справа №200/4707/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року прийнятою за результатами розгляду апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 р. у справі № 200/4707/22 (головуючий І інстанції Аляб`єв І.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУПФУ), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі третя особа), в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати пенсії з 24.09.2022 року, неврахування при обчисленні пенсії заробітної плати за період з 01.07.2000 по 28.02.2002 року та неврахування страхового стажу до 16.07.2022 року, тобто до дня звернення за пенсією; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області: врахувати увесь страховий стаж до 16.07.2022 року, тобто до дня звернення за пенсією, відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058, для обчислення пенсії врахувати заробітну плату за період з 01.07.2000 по 28.02.2002 року, та поновити виплату пенсії з 24.09.2022 року, а також відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 1058 нарахувати та виплатити суми пенсії, не отримані з вини Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року задоволено позовні вимоги, а саме суд: визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 06 від 25.10.2022 про відмову у призначенні пенсії; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області врахувати увесь страховий стаж ОСОБА_1 до 16.07.2022; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області врахувати заробітну плату ОСОБА_1 за період з 01.07.2000 по 28.02.2002 відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058, для обчислення пенсії; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 24.09.2022, а також відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 1058 нарахувати та виплатити суми пенсії, не отримані з вини Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області з нарахуванням компенсації втрати частини доходів; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 в розмірі 992,40 гривень.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року задоволено частково апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 р., скасовано Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 р, прийнято нову постанову, якою задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме суд: визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.10.2022 року; визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 06 від 25.10.2022 про відмову у призначенні пенсії; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01.10.2022, з зарахуванням періоду роботи з 16.11.2016 по 06.07.2022 до пільгового стажу за Списками передбаченими Постановою КМУ від 31.03.1994 №202 та постановою КМУ від 24.06.2016 № 461, який дає право на пенсію за п.1 ч.1 та ч.3 ст.114 Закону № 1058, та з урахуванням заробітної плати за період з 01.07.2000 по 28.02.2002 відповідно до довідки ДВГС Десятого воєнізованого гірничорятувального загону №05/7-588 від 01.06.22; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 992,40 гривень. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовив.

Від позивача на адресу Першого апеляційного адміністративного суду надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, в якій просить постановити ухвалу про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області подати у встановлений судом строк звіт про виконання Постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року по справі №200/4707/22.

Також просить, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області надати до суду документальне підтвердження виконання Постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року по справі №200/4707/22, а саме:

- рішення про поновлення нарахування та виплату пенсії з 01.10.2022, з зарахуванням періоду роботи з 16.11.2016 по 06.07.2022 до пільгового стажу за Списками передбаченими Постановою КМУ від 31.03.1994 №202 та постановою КМУ від 24.06.2016 № 461, який дає право на пенсію за п.1 ч.1 та ч.3 ст.114 Закону № 1058, та з урахуванням заробітної плати за період з 01.07.2000 по 28.02.2002 відповідно до довідки ДВГС Десятого воєнізованого гірничорятувального загону №05/7-588 від 01.06.22,

- Форму РС-право, з якої буде вбачатися зарахування періоду роботи з 16.11.2016 по 06.07.2022 до пільгового стажу за Списками передбаченими Постановою КМУ від 31.03.1994 №202 та постановою КМУ від 24.06.2016 № 461, який дає право на пенсію за п.1 ч.1 та ч.3 ст.114 Закону № 1058,

- розрахунок середньої заробітної плати для призначення пенсії, з якого буде вбачатися урахування заробітної плати за період з 01.07.2000 по 28.02.2002 відповідно до довідки ДВГС Десятого воєнізованого гірничорятувального загону №05/7-588 від 01.06.22.

В обґрунтування заяви зазначено, що боржник виконав рішення суду свавільно на власний розсуд, грубо ігноруючи правові висновки, які вказані судом у постанові.

31.05.2023 року боржник подав державному виконавцю лист, у якому вказав, що Головним управлінням в межах компетенції відповідно до покладених судом зобов`язань виконано постанову суду та поновлено ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01.10.2022, з зарахуванням періоду роботи з 16.11.2016 по 06.07.2022 до пільгового стажу за Списками передбаченими постановою КМУ від 24.06.2016 № 461, який дає право на пенсію за п.1 ч. 1 та ч. 3 ст. 114 Закону України № 1058, та з урахуванням заробітної плати за період з 01.07.2000 по 28.02.2002 відповідно до довідки ДВГС Десятого воєнізованого гірничорятувального загону № 05/7-588 від 01.06.2022. Починаючи з травня 2023 року виплата пенсії ОСОБА_1 проводиться шляхом нарахування місячного розміру пенсії та включення до сформованої відомості на виплату пенсій з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Нарахована доплата згідно постанови суду за період з 16.07.2022 по 30.04.2023, з урахуванням виплачених сум, у розмірі 114458,06 грн, як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу.

Заявник зазначає, що суд прийняв постанову, якою зобов`язав боржника поновити нарахування та виплату пенсії з 01.10.2022 року.

Позивач в заяві висловлює своє незгоду з розміром нарахування доплати та затримки її виплати. Нарахування доплати за період з 16.07.2022 по 30.04.2023, з урахуванням виплачених сум виконано невірно, так як сума виплати по пенсії ( на підставі розрахунку ПФУ ) за даний період має бути наступна: липень 2022 - 10461,94 грн.; серпень 2022 - 20270 грн.; вересень 2022 - 20270 грн.; жовтень 2022 - 20270 грн.; листопад 2022 - 20270 грн.; грудень 2022 - 20930 грн.; січень 2023 - 20930 грн.; лютий 2023 - 20930 грн.; березень 2023 - 20930 грн.; квітень 2023 - 20930 грн. Разом до виплати - 196 191,94 грн.

За період з 16.07.2022 по 30.04.2023 було виплачено 30 731,94 грн. в серпні 2022 року ( є підтвердження від банківської установи ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ).

З вищевказаних наведених даних випливає, що станом на 30.04.2023 року залишається невиплаченою сумою призначеної пенсії ( від 16.07.2022 року ) у розмірі - 165 460 грн.

Апеляційним судом витребувано у окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив про відсутність можливості надати справу в паперовому вигляді. Також повідомлено, що всі документи у цій справі, що надійшли в паперовому вигляді або через офіційну електронну пошту суду скановано та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи заяви, встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002 року, «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами частин 1 та 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Норма статті 382 КАС України не містить застереження, що суд може встановити судовий контроль за виконанням судового рішення лише одночасно з ухваленням останнього.

У випадку ухилення боржника - суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання або неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові ВС від 03.04.2019 року у справі №820/4261/18.

Суд зазначає, що стаття 382 КАС України регулює порядок застосування судового контролю таким чином, що процесуальна можливість зобов`язання подати звіт існує у суду тільки та виключно на стадії прийняття судового рішення, яким спір вирішується по суті заявлених позовних вимог, оскільки положення ч. 1 ст. 382 КАС України не встановлюють зазначеного обмеження. За змістом вказаної норми права обов`язок подати звіт про виконання судового рішення може встановити суд, який його ухвалив. Таке питання може бути вирішене судом одночасно з прийняттям рішення, так і після завершення розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 04 березня 2020 року у справі № 539/3406/17 також не погодився із висновком про те, що ст. 382 КАС України регулює порядок застосування судового контролю таким чином, що процесуальна можливість зобов`язання подати звіт існує у суду тільки та виключно на стадії прийняття судового рішення, яким спір вирішується по суті заявлених позовних вимог. Верховний Суд зазначив, що законодавець у вказаній нормі процесуального кодексу фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд. Такий контроль здійснюється саме після прийняття судового рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17 сформульовано правовий висновок про можливість встановлення судового контролю, передбаченого ст. 382 КАС України, після прийняття кінцевого рішення у справі.

З матеріалів справи вбачається, що станом на дату звернення позивача з клопотанням про встановлення судового контролю за судовим рішенням та розгляду заяви, рішення суду не було виконано. Зазначене підтверджується поясненнями позивача наведеними в заяві. Відповідачем пояснення або заперечення не надавались суду.

З урахуванням обставин справи, характеру спірних правовідносин, предмета та категорії спору, практики правозастосування, що складалася з приводу спорів цієї категорії, зокрема й суду касаційної інстанції, суд дійшов до висновку щодо не підтвердження виконання рішення суду у повному обсязі, оскільки на момент розгляду судами першої та апеляційної інстанцій виплати суми пенсії здійснено не було, а тому суд вважає за необхідне встановити контроль за виконанням рішення суду першої інстанції - шляхом зобов`язання подати до суду першої інстанції звіт про його повне виконання у місячний строк з дня отримання копії цієї ухвали, що обумовлює задоволення заяви позивача в цій частині.

Щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області надати до суду документальне підтвердження виконання Постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року по справі №200/4707/22, суд зазначає, що положення КАС України не передбачає такої форми судового контролю, у даному випадку стаття 382 КАС України передбачає подання суб`єктом владних повноважень саме звіту про виконання рішення суду, на підтвердження якого суб`єкт владних повноважень може подавати відповідні документи. Зазначене зумовлює відмову в задоволені заяви позивача в цій частині.

Щодо незгоди позивача з розміром нарахування доплати та затримки її виплати, суд зазначає, що вказане питання не було предметом судового розгляду у справі № 200/4707/22 та при прийнятті постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року не вирішувалось, що обумовлює відмову у задоволені заяви позивача в цій частині.

Таким чином, оскільки рішення суду станом на дату звернення позивача з клопотанням про встановлення судового контролю та його розгляду, не було виконано, суд дійшов до висновку про задоволення заяви з встановлення судового контрою.

Керуючись ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року у справі № 200/4707/22 задовольнити частково.

Застосувати судовий контроль за виконанням судового рішення у справі № 200/4707/22 шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про повне виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року у справі № 200/4707/22 у місячний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

В задоволені заяви ОСОБА_1 в інший частині відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати підписання та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний 23 серпня 2023 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді: І.Д. Компанієць

А.В. Гайдар