Справа № 280/3472/23
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року Справа № 280/3472/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Відділу охорони культурної спадщини Запорізької міської ради

до ОСОБА_1

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Відділу охорони культурної спадщини Запорізької міської ради (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій позивач просить суд зобов`язати відповідача укласти з Відділом охорони культурної спадщини Запорізької міської ради на умовах і в порядку, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768, охоронний договір на частину об`єкта культурної спадщини місцевого значення - ІНФОРМАЦІЯ_1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , охоронний номер 5011-Зп, а саме на частину нежитлової будівлі літ.А-2, А1-2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), яка складається з кабінету № 26 загальною площею 13,69 кв.м, тамбура № 29 площею 1,24 кв.м, кімнати № 30 площею 16,49 кв.м, кімнати № 31 площею 9,55 кв.м, коридора № 21 площею 48,48 кв.м коридора № 24 площею 13,01 кв.м, коридора № 27 площею 3,51 кв.м, кабінета № 28 площею 4,32 кв.м, кабінета № 25 площею 7,85 кв.м на першому поверсі приміщення VII.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на території міста Запоріжжя розташований об`єкт культурної спадщини « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 / АДРЕСА_3 , що взятий на облік на підставі наказу Управління містобудування та архітектури Запорізької обласної державної адміністрації від 28.11.2013 № 49-О. За вказаною адресою знаходяться декілька об`єктів нерухомості (літ.А-2, А1-2), які зареєстровані за декількома власниками на праві спільної власності. Так, відповідач на праві спільної часткової власності володіє частиною нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_2 , до якої належать: кабінет № 26 загальною площею 13,69 кв.м; тамбур № 29 площею 1,24 кв.м; кімната № 30 площею 16,49 кв.м; кімната № 31 площею 9,55 кв.м; коридор № 21 площею 48,48 кв.м; коридор № 24 площею 13,01 кв.м; коридор № 27 площею 3,51 кв.м; кабінет № 28 площею 4,32 кв.м; кабінет № 25 площею 7,85 кв.м на першому поверсі приміщення VII. Керівник прокуратури стверджує, що відповідач на виконання статті 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» зобов`язаний був у місячний строк укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір. Позивач наголошує, що відсутність укладеного охоронного договору фактично позбавляє пам`ятку культури місцевого значення передбачених законодавством гарантій її захисту, а відповідач протягом тривалого часу (упродовж 5 років) ухиляється від його укладення, то наявні беззаперечні підстави для зобов`язання останнього укласти такий договір у судовому порядку. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою від 19.06.2023 суд відкрив провадження у справі, призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін; витребувано від позивача докази направлення на адресу відповідача та отримання останнім листа Управління містобудування та архітектури Запорізької обласної державної адміністрації від 29.11.2022 № 0366/03-05 та листа Відділу охорони культурної спадщини Запорізької міської ради від 20.03.2023 № 031/01-41.

04.07.2023 від позивача надійшли пояснення (вх.№27972), до яких долучає витребувані ухвалою суду докази по справі, а також зазначає, що відповідач міг дізнатися про те, що він володіє частиною пам`ятки культурної спадщини як з відкритих джерел інформації, так і з інформації, зазначеної на охоронній дошці, закріпленої на фасаді будинку. Крім того, повідомляє, що обізнаність відповідача про перебування у його власності частини пам`ятки культурної спадщини підтверджується його участю у справі № 280/6740/22, предметом спору в якій було зобов`язання укласти охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини Центральна хоральна синагога, яка розташована по АДРЕСА_2 .

Ухвала суду від 19.06.2023 була надіслана на адресу місця проживання (перебування) відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та отримана 13.07.2023 відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про отримання поштового відправлення.

Оскільки відзив на позовну заяву у встановлений судом строк відповідачем не надано, суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до вимог частини шостої статті 162 КАС України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

Вознесенівською окружною прокуратурою міста Запоріжжя Запорізької області під час здійснення представницьких повноважень було вивчено стан охорони культурної спадщини на території м.Запоріжжя.

Наказом Управління містобудування та архітектури Запорізької обласної державної адміністрації від 28.11.2013 № 49-О затверджено Перелік об`єктів культурної спадщини архітектури та містобудуванням Запорізької області. До вказаного Переліку під № 17 включено, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) (а.с.39).

На підставі наказу Міністерства культури та інформаційної політики № 295 від 26.04.2021 зазначена пам`ятка архітектури занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» за категорією місцевого значення за видом архітектури та присвоєно охоронний номер № 5011-Зп. У наказі зазначена наступна адреса пам`ятки: АДРЕСА_1 (а.с.41).

Відповідно до зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд на будинок АДРЕСА_2 від 25.05.2008, який міститься в матеріалах інвентаризаційної справи, прокуратурою встановлено, що за вказаною адресою знаходяться декілька об`єктів нерухомості (літ. А-2, А1-2). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказані об`єкти нерухомості зареєстровані за декількома власниками на праві спільної часткової власності (реєстраційні номери об`єктів нерухомості 101, 101, 101, 1 та 101) (а.с.32-38, 63).

Відповідно до Паспорта об`єкта культурної спадщини «ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 25.10.2019 зазначена пам`ятка є спорудою під літ.А-2 (а.с.24-27).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником частини нежитлової будівлі, літ. А-2, А1-2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Право власності на частини нерухомого майна за ОСОБА_1 зареєстровано на підставі:

- договору дарування № 702 від 20.11.2017 (кабінет №26 загальною площею 13,69 кв.м, що складає 7/1000 часток нежитлової будівлі літ.А-2, А12);

- договору дарування № 554 від 20.09.2017 (14/1000 частини нежитлової будівлі літ.А-2, А1-2 складається з: тамбур №29 пл.1,24 кв.м, кімната №30 пл.16,49 кв.м, кімната №31 пл.9,55 кв.м. В загальному користуванні: коридор №1 пл.14,58 кв.м, кладова №2 пл.2,3 кв.м, вмивальник №3 пл.3,11 кв.м, туалет №4 пл.5,59 кв.м, тамбур №5 пл.2,86 кв.м, коридор №6 пл.44,0 кв.м, туалет №22 пл.5,67 кв.м, коридор №21 пл.48,48 кв.м, коридор №24 пл.13,01 кв.м, коридор №27 пл.3,51 кв.м, кабінет №28 пл.4,32 кв.м, вмивальник №23 пл.3,1 кв.м);

- договору купівлі-продажу № 783 від 21.11.2019 (кабінет № 25, пл. 7,85 кв.м на І поверсі приміщення VII, що складає 1/250 частку нежитлової будівлі, літ.А-2, А12) (а.с.32-38).

На підставі розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації від 01.12.2022 № 546, Управління містобудування та архітектури Запорізької обласної державної адміністрації, як орган охорони культурної спадщини пам`яток архітектури та містобудування зобов`язане було делегувати виконавчому комітету Запорізької міської ради повноваження у сфері охорони культурної спадщини, а саме укладання охоронних договорів на пам`ятки (а.с.52).

Управлінням містобудування та архітектури облдержадміністрації видано наказ від 12.12.2022 № 25-о «Про делегування повноважень у сфері охорони культурної спадщини щодо укладання охоронних договорів», яким делеговано виконкому міськради повноваження у сфері охорони культурної спадщини, а саме: укладання охоронних договорів на пам`ятки архітектури та містобудування, які знаходяться на території м. Запоріжжя (а.с.53).

Наказом Управління містобудування та архітектури Запорізької обласної державної адміністрації від 19.01.2023 №5-о «Про внесення змін до наказу Управління від 12.12.2022 № 25-о «Про делегування повноважень у сфері культурної спадщини щодо укладення охоронних договорів» Відділу охорони культурної спадщини Запорізької міської ради делеговано повноваження щодо укладення охоронних договорів на пам`ятки архітектури та містобудування, які знаходяться на території міста Запоріжжя (крім щойно виявлених об`єктів культурної спадщини) (а.с.54).

З метою спонукання до укладення охоронного договору щодо збереження вказаної пам`ятки архітектури Управлінням містобудування та архутектури Запорізької обласної державної адміністрації 29.11.2022 направлено на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) лист № 0366/03-05 (на момент направлення листа Управління містобудування та архітектури Запорізької обласної державної адміністрації було органом охорони культурної спадщини відносно пам`ятки культури місцевого значення - ІНФОРМАЦІЯ_1. ) щодо необхідності укладення охоронного договору на частину пам`ятки культурної спадщини (а.с.55).

Надалі відповідачу Відділом охорони культурної спадщини Запорізької міської ради було спрямовано лист від 20.03.2023 № 031/01-41, в якому роз`яснено передбачений статтею 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» обов`язок укласти охоронний договір (а.с.68).

Зазначені лист Управління містобудування та архутектури Запорізької обласної державної адміністрації від 29.11.2022 № 0366/03-05 та лист Відділу охорони культурної спадщини Запорізької міської ради від 20.03.2023 № 031/01-41 направлялись на адресу відповідача, проте повертались з причини невручення («за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою») (а.с.97-102).

09.03.2023 заступник керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя звернувся до Відділу охорони культурної спадщини Запорізької міської ради із листом № 52-103-2516ВИХ-23 про надання інформації щодо вжиття заходів стосовно укладення охоронного договору на пам`ятку з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді (а.с.59-60).

23.03.2023 Відділ охорони культурної спадщини Запорізької міської ради листом № 118/01-40 повідомив про ненадходження жодних пропозицій щодо укладення охоронних договорів на частини пам`яток архітектури місцевого значення: за адресами: АДРЕСА_2 (а.с.56).

02.05.2023 заступником керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя до Відділу охорони культурної спадщини Запорізької міської ради був направлений лист № 52-103-4466ВИХ-23, аналогічний за змістом листу від 09.03.2023 № 52-103-2516ВИХ-23 (а.с.61-62).

12.05.2023 Відділ охорони культурної спадщини Запорізької міської ради листом № 208/01-39 повідомив про ненадходження жодних пропозицій щодо укладення охоронних договорів на частини пам`яток архітектури місцевого значення: за адресами: АДРЕСА_2 (а.с.57).

Вважаючи, що відповідач у відповідності до статті 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» зобов`язаний був у місячний строк укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір, однак не виконав вказаного обов`язку, позивач звернувся до суду з цим позовом в інтересах держави.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулюються Законом України від 08.06.2000 № 1805-III «Про охорону культурної спадщини» (далі - Закон № 1805-III), у преамбулі якого передбачено, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою. Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 1 Закону № 1805-III:

культурна спадщина - сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об`єктів культурної спадщини;

об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;

нерухомий об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який не може бути перенесений на інше місце без втрати його цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду та збереження своєї автентичності;

пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;

охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини;

виявлення об`єкта культурної спадщини - сукупність науково-дослідних, пошукових заходів з метою визначення наявності та культурної цінності об`єкта культурної спадщини; щойно виявлений об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1805-ІІІ державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

За змістом пункту 17 частини першої статті 6 Закону № 1805-ІІІ до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить укладення охоронних договорів на пам`ятки.

Частиною другою статті 14 Закону №1805-III передбачено, що об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу). Перелік щойно виявлених об`єктів культурної спадщини ведеться органами охорони культурної спадщини та публікується такими органами на своїх офіційних веб-сайтах. Включення об`єкта до такого переліку здійснюється одночасно з набуттям ним статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини.

Відповідно до статті 23 Закону №1805-III усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

При передачі пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам`ятка, щойно виявлений об`єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.

Порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону №1805-III Кабінет Міністрів України постановою від 28.12.2001 № 1768 затвердив Порядок укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини (далі - Порядок № 1768).

Згідно з пунктами 1, 2 Порядку №1768 охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини (далі - пам`ятка) чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована.

Власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Пунктом 5 Порядку №1768 встановлено, що в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1768 до охоронного договору додаються: акт технічного стану пам`ятки (форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини) на момент укладення охоронного договору. Для ансамблів (комплексів) складається окремий акт на кожний їх об`єкт. Акт технічного стану поновлюється не рідше ніж раз на 5 років. Якщо стан пам`ятки значно змінився (після проведення ремонтних, реставраційних та інших робіт чи внаслідок дії чинників, що призвели до руйнування або пошкодження), - у п`ятиденний термін після його зміни; 2) опис культурних цінностей і предметів, які належать до пам`ятки, знаходяться на її території чи пов`язані з нею і становлять історичну, наукову, художню цінність, з визначенням місця і умов зберігання та використання; 3) план поверхів пам`яток-будівель і споруд (у масштабі 1:100); 4) план інженерних комунікацій та зовнішніх мереж (за наявності); 5) генеральний план земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка (у масштабі 1:50, 1:100, 1:500, 1:1000 або 1:2000); 6) паспорт пам`ятки.

Аналіз наведеного правового регулювання свідчить про те, що укладання охоронного договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким на власника покладається зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини. Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а лише встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму.

Охоронний договір, що укладений на підставі статті 23 Закону №1805-III, за висновком, сформульованим у постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №806/1536/18, є адміністративним договором.

Матеріалами справи встановлено, що наказом Міністерства культури та інформаційної політики № 295 від 26.04.2021 об`єкт «ІНФОРМАЦІЯ_1» внесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, як пам`ятка архітектури місцевого значення охоронний № 5011-Зп.

Таким чином, об`єкт «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1 , має статус пам`ятки архітектури місцевого значення та є об`єктом правового регулювання Закону №1805-III.

Суд зазначає, що саме юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка, до якого мають бути додані додаткові документи.

Такий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 13.12.2018 у справі №826/4605/16 та підтриманий у постанові від 19.02.2021 у справі № 826/25854/15.

Так, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта № 1 від 02.05.2023 відповідач є власником частини нежитлової будівлі, літ. А-2, А1-2.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка, до якого мають бути додані додаткові документи.

При цьому, з часу набуття ОСОБА_1 права власності на частину вищевказаної пам`ятки культурної спадщини дієві заходи, які б у повній мірі забезпечили виконання вимог чинного законодавства, збереження та відновлення пам`ятки культурної спадщини місцевого значення, зокрема шляхом пред`явлення позову зобов`язального характеру, Відділом охорони культурної спадщини не вживались, що вказує на бездіяльність уповноваженого органу.

Листами Відділу охорони культурної спадщини Запорізької міської ради від 23.03.2023 № 118/01-40 та від 12.05.2023 № 208/01-39 повідомлено прокурора, що власник пам`ятки не звертався щодо укладення охоронного договору, а також не інформував про причини неукладення зазначеного договору.

Суд зауважує, що станом на момент розгляду справи відповідач свого обов`язку щодо укладення охоронного договору, передбаченого статтею 23 Закону №1805-III, не виконав, заперечень щодо позову не надав. Така поведінка відповідача свідчить лише про відсутність у нього наміру добровільно виконати вимоги закону, що суперечить загальним засадам правової держави.

Право суспільства на збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, гарантоване статтею 54 Конституції України.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з частиною четвертою статті 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини третьої, четвертої статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Частиною четвертою статті 53 КАС України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.

У даному спорі приватне право (інтерес) відповідача протиставляється публічному інтересу, який виражається у збереженні та охороні історико-культурної спадщини.

Відтак, забезпечення справедливого балансу приватного та публічного інтересів у даній справі полягає у необхідності дотримання відповідачем вимог законодавства про охорону культурної спадщини, визначених, зокрема, Законом України «Про охорону культурної спадщини».

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 826/12524/18.

У вказаних правовідносинах бездіяльність відповідача порушує інтереси держави, оскільки не вживаються передбачені законом заходи для збереження об`єкта культурної спадщини місцевого значення.

Державний інтерес у цій справі полягає в попередженні порушень пам`яткоохоронного законодавства відповідачем, забезпечення укладення ним охоронного договору на пам`ятку архітектури місцевого значення «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1 , з метою встановлення режиму використання пам`ятки та відповідальності відповідача за порушення такого режиму.

Зважаючи на встановлені судовим розглядом обставини справи та нормативно-правове регулювання спірних правовідносин, суд визнає доведеним факт порушення відповідачем вимог статті 23 Закону №1805-III.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_1 укласти з Відділом охорони культурної спадщини Запорізької міської ради на умовах і в порядку, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768, охоронний договір на частину об`єкта культурної спадщини місцевого значення - «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , охоронний № 5011-Зп, а саме на частину нежитлової будівлі літ.А-2, А1-2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), яка складається з кабінету № 26 загальною площею 13,69 кв.м, тамбура № 29 площею 1,24 кв.м, кімнати № 30 площею 16,49 кв.м, кімнати № 31 площею 9,55 кв.м, коридора № 21 площею 48,48 кв.м коридора № 24 площею 13,01 кв.м, коридора № 27 площею 3,51 кв.м, кабінета № 28 площею 4,32 кв.м, кабінета № 25 площею 7,85 кв.м на першому поверсі приміщення VII.

Враховуючи положення частин першої, другої статті 77, 90 КАС України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Згідно з частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки позивачем не надано доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Відділу охорони культурної спадщини Запорізької міської ради задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 укласти з Відділом охорони культурної спадщини Запорізької міської ради на умовах і в порядку, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768, охоронний договір на частину об`єкта культурної спадщини місцевого значення - «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , охоронний № 5011-Зп, а саме на частину нежитлової будівлі літ.А-2, А1-2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), яка складається з кабінету № 26 загальною площею 13,69 кв.м, тамбура № 29 площею 1,24 кв.м, кімнати № 30 площею 16,49 кв.м, кімнати № 31 площею 9,55 кв.м, коридора № 21 площею 48,48 кв.м коридора № 24 площею 13,01 кв.м, коридора № 27 площею 3,51 кв.м, кабінета № 28 площею 4,32 кв.м, кабінета № 25 площею 7,85 кв.м на першому поверсі приміщення VII.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - Заступник керівник Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (вул. Я. Новицького, буд.5, м. Запоріжжя, 69035) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Відділу охорони культурної спадщини Запорізької міської ради (вул. Зелінського, буд.3, м.Запоріжжя, 69001; ),.

Відповідач - ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 21.08.2023.

Суддя К.В.Мінаєва