Справа № 400/5730/23
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2023-08-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2023 р. № 400/5730/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 21.03.2021 року по 05.05.2023 року включно; зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.03.2021 року по 05.05.2023 року включно в сумі 147018,41 грн. відповідно до вимог постанови КМУ Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати від 08.02.1995 року № 100.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не провів з позивачем повного розрахунку при звільненні. Тому повинен виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідач надав відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

Позивач з 20.03.2015 року по 20.03.2021 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.03.2021 року № 65 позивача з 20.03.2021 року було звільнено з військової служби.

При звільненні з військової служби позивачу не було виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.01.2022 року по справі № 400/11682/21 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задоволено: визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 7 повних календарних років служби.

На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.01.2022 року по справі № 400/11682/21 06.05.2023 відповідачем виплачено позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 7 повних календарних років служби, у сумі 50746,10 грн.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.116 Кодексу законів про працю при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті(ст.117 КЗпП, зі змінами, які були внесені ЗУ №2352 та набрали чинності 19.07.2022).

Позивача звільнено з військової служби 20.03.2021. Повний розрахунок з позивачем проведено 06.05.2023 року.

Тому за період з 21.03.2021 по 05.05.2023 існувала затримка розрахунку з позивачем при звільненні, але відповідно до ст.117 КЗпП стягненню з відповідача на користь позивача підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, але не більш як за шість місяців, оскільки на момент здійснення повного розрахунку з позивачем відповідно до ст.117 Кодексу Законів про працю були внесені зміни, якими законодавець обмежив в часі період, за який можливо стягнути заборгованість за затримку розрахунку при звільненні- 6 місяців.

Відповідач ухвалу суду від 23.05.2023 не виконав, не надав суду довідку про середньоденне грошове забезпечення позивача відповідно до постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року, проте позивач у позові зазначив, що за січень 2021 його грошове забезпечення складає 14542,20 грн., за лютий 2021 14719,67 грн. Та розрахував середньоденну заробітну плату, що складає 495,96 грн.

Період з 05.11.2022 по 05.05.2023 складає 181 день, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 495,96грн.х181=89768,76грн. заборгованості за затримку розрахунку при звільненні.

Щодо посилань позивача на правову позицію, наведену у постановах Верховного Суду від 27.04.2023 по справі № 420/14777/22, від 27.04.2023 року у справі № 300/4201/22 щодо застосування до спірних правовідносин ч. 2 ст. 117 КЗпП (в редакції до 19.07.2022) про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні судом до уваги не приймаються, оскільки у зазначених постановах вирішувалося питання щодо строку звернення до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Тому позов належить задовольнити частково.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) щодо невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) середнього заробітку (середнього грошового забезпечення) за час затримки розрахунку з 05.11.2022 по 05.05.2023 року.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 05.11.2022 по 05.05.2023 у сумі 89768,76 грн. ( вісімдесят дев`ять тисяч сімсот шістдесят вісім гривень 76 коп.)

4. В решті позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя Т.О. Гордієнко