Справа № 344/9916/23
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2023-08-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/9916/23
Провадження № 2-а/344/147/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Польської М.В.,

секретаря Мациборки С.Я.,

представника позивача Кобилів В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про поновлення строку оскарження постанови та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 27.04.2023 серії ЕАС №6896016,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 02.06.2023 року звернулась в суд з вказаним позовом мотивуючи тим, що 26.04.2023р. о 23:39:13год. інспектором Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Василишиним С.М., винесено постанову Серія EAC №6895721 про накладення на неї штрафу в сумі 340,00грн. за ч.1 ст. 121 КУпАП у зв`язку із тим, що позивач рухалась із непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушила п.31.4.3 ПДР. Цього ж дня - 26.04.2023р. близько 23:51год. ОСОБА_1 було зупинено іншим інспектором Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області капралом поліції Левченком І.В., яким за його словами щодо неї виніс постанову про накладення на неї штрафу за ч. 1 ст. 121 КУпАП у зв`язку із тим, що вона рухалась із непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби. Проте, 27.04.2023р. близько 00:06год. її було вручено постанову від 26.04.2023р серія EAC №6895408 про накладення штрафу на іншу громадянку ОСОБА_2 . Про дану обставину їй стало відомо трохи згодом. В подальшому, 01.05.2023р. на її адресу від Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції надійшов рекомендований лист в якому містилась постанова інспектора Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області капрала поліції Левченка І.В., серія ЕАС №66896016 від 27.04.2023р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340,00грн. Тобто, інспектор Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області капрал поліції Левченко Ігор Васильович виносив стосовно позивача постанову серія EAC №6896016 (відмінний номер серії та номеру) від 27.04.2023р. о 06:35год. (тобто пізніше ніж вручено постанову позивачу на іншу особу о 00.06год) без її участі. 08.05.2023р. позивач направила до Департаменту патрульної поліції скаргу на оскаржувану постанову. Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області листом повідомило її листом 24.05.2023р. про те, що така постанова відповідає вимогам чинного законодавства. Все ж вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що винесена інспектором всупереч вимогам законодавства, а тому просить постанову 27.04.2023 серії ЕАС №6896016 скасувати.

06.07.2023 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що з матеріалів про адміністративне правопорушення було встановлено, що 26.04.2023 року близько 23 год. 57 хв. капрал поліції ОСОБА_3 , під час несення служби в м. Івано-Франківську, по вул. Мазепи, 72, помітив транспортний засіб - HYUNDAI SANTA FE, д.н.з НОМЕР_1 в якому під час руху не горіла ліва фара в режимі ближнього світла в темну пору доби, що в свою чергу є порушенням вимог п.п. 31.4.3 «в» ПДР України. Після виконання вимог, передбачених ст.ст.18,35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський пред`явив законну вимогу до водія про пред`явлення документів, передбачених п.п. «а», «б», «т» п. 2.1 ПДР. Водієм виявилась ОСОБА_1 , яка виконала вимогу поліцейського про пред`явлення документів на право користування та керування Т3, пред`явивши для перевірки перелічені документи. Поліцейський, як посадова особа, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення зазначені у ст. 222 КУпАП, в т.ч. за ст. 121 КУпАП, оголосив про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.121 КУпАП щодо ОСОБА_1 . Після оголошення про початок розгляду справи поліцейський зачитав позивачу її права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, поліцейським після розгляду адміністративної справи було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №6896016 від 27.04.2023 року з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 340 грн. та оголошено її зміст. Дії поліцейського щодо виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією № 1395, що має наслідком прийняття відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому самі по собі дії щодо складення постанови у справі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані протиправними. Враховуючи вищевказане, представник відповідача зазначив, що оспорювана постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, а дії поліцейського законними.

14.07.2023 року представник відповідача адвокат Кобилів В.Я. подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що як видно із відеозапису з нагрудної камери №474090, поліцейський о 23:57-23:59год. 26.04.2023р. вже виготовив постанову, оголосив її зміст та повідомив позивача про прийняте рішення, а 27.04.2023р. о 00:06год. вручив її під розпис. Тобто, поліцейським рішення було прийнято 26.04.2023р. близько 23:57год., а не 27.04.2023р. о 6:45год, як про це вказано в оскаржуваній постанові. Таким чином, відомості оскаржуваної постанови від 27.04.2023р. не відповідають фактичним обставинам справи, відображених на відеозаписі з нагрудної камери №474090, а сама постанова винесена поліцейським самостійно 27.04.2023р. о 06:45год. без участі позивача, що спростовує доводи відповідача про її оголошення. Такі дії відповідача зумовлені тим, що ним 26.04.2023р. о 23:56год. було складено та вручено позивачу під розпис постанову від 26.04.2023р. серія ЕАС №6895408 про накладення штрафу на ім`я ОСОБА_2 , про що зазначено в позові. Однак це не давало йому права повторно складати на позивача постанову іншою датою із зазначенням вже позивача як особи, що притягається до адміністративної відповідальності, оскільки це не передбачено жодним нормативно-правовим актом.

Позивач у судове засідання не з`явилася, представник позивача просив розгляд справи здійснити за їх відсутності з врахуванням обставин позову та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, однак подав відзив на позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 , просила суд поновити строк на оскарження постанови, визнавши причини пропуску строку звернення до суду поважними.

Законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності встановлено 10-денний строк, який обчислюється з дня вручення постанови. При цьому, слід ураховувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

27.04.2023 року інспектором Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Василишиним С.М., винесено постанову якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративного стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340,00грн..

Як зазначає позивач, вона вживала заходи досудового врегулювання спору шляхом оскарження постанови до вищестоящого органу, який листом від 24.05.2023 року №К-361/4і/20/01-2023 повідомив те, що підстав для оскарження постанови немає.

08.05.2023р. позивач направила до Департаменту патрульної поліції скаргу на оскаржувану постанову. Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області листом повідомило її листом 24.05.2023р. про те, що така постанова відповідає вимогам чинного законодавства. Звернення до суду подане 02.06.2023р., після отримання відмови вищестоящого органу в порядку досудового врегулювання спору.

Водночас, у відзиві представник відповідача позицію сторони відповідача щодо поновлення строків на оскарження постанови не висловив.

Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд вважає, що у зв`язку з застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду з позовними заявами, може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції, ст. 6 зазначеної Конвенції, окрім того позивач скористалась правом досудового оскарження постанови до вищестоящого органу і після отримання відповіді дотрималась 10-ти денного строку на оскарження такої до суду, а тому слід поновити позивачу строк на оскарження такої постанови, оскільки звертаючись до суду з вказаним позовом позивач заявив та обґрунтував клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому зазначив обставини, з якими пов`язує поважність причин пропуску строку звернення до суду та які суд визнає поважними.

Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази встановив наступні обставини та відповідні їм фактичні правовідносини.

Судом установлено, що 27.04.2023 року о 06.35год щодо позивача ОСОБА_1 , було складено постанову серії ЕАС №6896016 інспектором Левченко І.В. по справі про адміністративне правопорушення (а.с.6). Як вбачається зі змісту вказаної постанови, позивач керувала транспортним засобом марки HYUNDAI SANTA FE, д.н.з НОМЕР_1 в якому під час руху не горіла ліва фара в режимі ближнього світла в темну пору доби, що в свою чергу є порушенням вимог п.п. 31.4.3 «в» ПДР України. Також в постанові зазначається, що порушник від підпису відмовилась. Постанова направлена поштовим зв`язком позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Згідно з пунктом 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до пункту 2.3 (б) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.п 31.4.3 «в» ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не вілповідають типу даного світлового приладу;

г) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Як вбачається з оскарженої постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у зв`язку із несправністю зовнішніх світлових приладів. Дане порушення не спростоване позивачем, однак оскаржується саме з підстав відсутності розгляду такої о 06.35год і така постанова не була предметом оголошення о 23.51 год 26.04.2023р.

Так, позивач сама зазначає, що відносно неї 26.04.2023 року о 23.39год була складена постанова серії ЕАС №6895721 інспектором Василишин С.М., про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП (за за непрацюючу ліву фару в режимі ближнього світла в темну пору доби), дана постанова набрала законної сили.

Разом з тим, постанову серії ЕАС №6895721, яку було вручено 27.04.2023 року позивачу Кобилів ІЯ. на місці після оголошення інспектором Левченко І.В. о 00.06год (щодо справи початок розгляду якої розпочато о 23.51год 26.04.23р., про це підтверджує відео відповідача) стосувалась іншої особи (а.с.4), саме дану постанову їй і було вручено за результатами розгляду адміністративної справи по факту порушення, і на копії даної постанови позивач розписалась, що також видно на відео. Разом з тим, жодної постанови про розгляд справи щодо позивача 26.04.2023р. о 23.51год яка завершена 27.04.23р. о 00.06год матеріали справи не місять, така й не долучалася відповідачем до відзиву.

А постанову серії ЕАС №6896016 від 27.04.2023 року винесеної о 06.35год інспектор поліції Левченко І.В. склав як вірно доводила сторона позивача без факту вчинення такого правопорушення о даній годині і у відсутності позивача, а тому вона не могла ознайомлюватись зі змістом такої, а тим паче відмовлятись від підпису, як зазначено в постанові №6896016.

Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення. Тобто, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, перед складанням постанови та відібранням пояснень від правопорушника роз`яснити його права, надати можливість заявити та розглянути клопотання.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Із змісту ст.280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

До відзиву на позов було подано позивачем відеозапис отриманий з нагрудної камери інспектора Левченко І.В. (а.с.10), з якого вбачається, що зйомка ведеться з його нагрудної камери з 23.51год 26.04.23р. по 00.06год 27.04.23р., інспектор Левченко І.В. здійснює розгляд справи про адмінправопорушення і складає постанову, яка отримується позивачем під підпис, що також підтверджено відеозаписом. Здійснення розгляду справи саме даним інспектором Левченко І.В. підтверджується і відзивом. Однак, постанови складеної о цій годині часу відповідачем не надано, натомість надано в руки позивача інша постанова на іншу особу, ймовірно помилково. Разом з тим, відповідачем не надано до відзиву постанову яка дійсно б складалася на місці вчинення адмінправопорушення позивачем та оголошувалась їй за змістом з виявленим правопорушенням та під підпис.

До відзиву відповідачем також долучено відеозапис (а.с.25), який є ідентичним з долученим позивачем. Отже, відповідач підтверджуючи факт вчинення правопорушення позивачем, не склав постанову, хоча її оголошував та не вручив її під підпис позивачу. Натомість склав її через 6 годин, з встановленням саме о 06.35год факту вчинення правопорушення та з відміткою, що від підпису відмовилась, відео щодо цієї постанови також відповідачем не надано.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, у разі надання відповідачем доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, останній має спростовувати ці доводи.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 20 грудня 2019 року у справі №1540/4811/18.

Будь-яких доказів, які б спростовували обставини, викладені в постанові, щодо скоєного адміністративного правопорушення, позивачем суду не надано. У той же час, на переконання суду, відповідачем в порядку ч. 2ст. 77 КАС України було доведено правомірність свого рішення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що позивачем було вчинено порушення за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення від 27.04.2023 серії ЕАС №6896016 підлягає до скасування.

Відповідно судовий збір, який оплачено позивачем в розмірі 536.80грн. (а.с.16) підлягає до стягнення.

Керуючись положеннями ст. ст. 2, 19, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про поновлення строку оскарження постанови, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 27.04.2023 серії ЕАС №6896016 та закриття провадження у справі задовольнити.

Поновити строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення від 27.04.2023 серії ЕАС №6896016.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 від 27.04.2023 серії ЕАС №6896016 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 121 КУпАП по відношенню до ОСОБА_1 від 27.04.2023 року.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , понесені нею витрати щодо сплати судового збору в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

Згідно ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого Апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА