Справа № 640/21822/19
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2023-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 серпня 2023 року

м. Київ

справа №640/21822/19

адміністративне провадження № К/990/26814/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

перевірив касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі №640/21822/19 за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 17 жовтня 2019 року №1132ц про звільнення його з посади заступника начальника Третього слідчого відділу Управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України та з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 18 жовтня 2019 року;

- поновити його на посаді заступника начальника Третього слідчого відділу Управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України та в органах прокуратури України;

- стягнути з Генеральної прокуратури України на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, обрахованого з моменту звільнення, по дату винесення судового рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 року скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора України від 17 жовтня 2019 року №1132ц про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Третього слідчого відділу Управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України та з органів прокуратури з 18 жовтня 2019 року;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Третього слідчого відділу Управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України з 19 жовтня 2019 року;

- стягнуто з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19 жовтня 2019 року по 15 березня 2023 року в сумі 1921693,88 грн, з якої Генеральною прокуратурою України мають бути відраховані податки та обов`язкові платежі.

Ухвалами Верховного Суду від 28 квітня 2023 року, від 15 травня 2023 року, від 26 червня 2023 року та від 18 липня 2023 року касаційні скарги Офісу Генерального прокурора на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі №640/21822/19 повернуті скаржнику.

28 серпня 2023 року Офіс Генерального прокурора вп`яте засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року. Скаржник просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, визнано неповажними підстави пропуску Офісом Генерального прокурора строку на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі №640/21822/19, а скаржнику надано строк для усунення її недоліків. Необхідно було надіслати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав пропуску строку на касаційне оскарження та надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини та надати документ про доплату судового збору у розмірі 16136,40 грн.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 10 серпня 2023 року скаржник засобами поштового зв`язку надіслав заяву про поновлення процесуального строку разом з платіжною інструкцією від 17 серпня 2023 року №3367 у розмірі 16136,40 грн.

Отже, відповідач виконав вимоги ухвали Верховного Суду від 10 серпня 2023 року в частині сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі.

Щодо поновлення строку на касаційне оскарження відповідач зазначив, що вперше касаційна скарга на вказані рішення судів подана Офісом Генерального прокурора у межах строку, передбаченого КАС України. Проте, ухвалами Верховного Суду від 28 квітня 2023 року, від 15 травня 2023 року, від 26 червня 2023 року та від 18 липня 2023 року касаційні скарги Офісу Генерального прокурора повернуті заявникові з роз`ясненням, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом. Відмічає, що питання обґрунтованості підстав для касаційного оскарження є предметом оцінки Верховного Суду, яка здійснюється за внутрішнім переконанням суддів. Вказує, що Офіс Генерального прокурора не міг передбачати повернення касаційної скарги, строки такого повернення, що на думку заявника, підтверджує об`єктивність та незалежність обставин, які зумовлюють строки звернення до суду. Скаржник зазначає, що з урахуванням зауважень Верховного Суду, ним неодноразово змінювались підстави для касаційного оскарження та у найкоротший термін, без зайвих зволікань подавалась касаційна скарга. Посилаючись на практику Верховного Суду щодо поновлення процесуальних строків та критерії доступу до правосуддя, Офіс Генерального прокурора просить визнати поважними причини пропуску процесуального строку.

Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Оцінюючи вказані скаржником обставини, Суд зазначає, що підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне подання касаційної скарги.

Неодноразове повернення касаційної скарги у зв`язку з неналежним обґрунтуванням підстав для касаційного оскарження зазначеним критеріям поважності не відповідає, адже такі обставини були наслідками волевиявлення скаржника. Суд наголошує, що приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони.

Повернення касаційної скарги не зупиняє та не перериває строк на касаційне оскарження і не дає права скаржнику у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно.

Водночас організація роботи діловодства Офісу Генерального прокурора, є суб`єктивними чинниками та, за відсутності об`єктивних підстав, що підтверджені належними та допустимими доказами, не є поважною підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки тривалість процедури оформлення документів безпосередньо залежить від ефективної роботи працівників і не свідчить про наявність особливих і непереборних обставин, які є поважними причинами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Так, згідно з відомостями автоматизованої системи документообігу суду Офіс Генерального прокурора вже неодноразово звертався до суду касаційної інстанції із касаційними скаргами, і ці скарги йому повернуто через те, що їхній зміст не відповідав вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України. Такі дії заявника свідчать про їхню формальність під час реалізації заявником права оскаржити судові рішення у касаційному порядку.

Отже, неналежне використання наданих процесуальних прав не може визнаватись судом як поважна причина пропуску процесуального строку, а відтак зазначені скаржником причини пропуску строку касаційного оскарження є неповажними.

Суд також відхиляє доводи скаржника щодо змісту його попередніх скарг, з посиланням на інші справи у яких Верховний Суд дійшов висновку про необхідність поновлення пропущеного процесуального строку, так як ці критерії є суб`єктивними, їм надано правову оцінку безпосередньо в ухвалах Верховного Суду. Суд зазначає, що такі аргументи оцінюються судом касаційної інстанції у кожному конкретному випадку індивідуально, а лише загальні посилання на поновлення строків у інших справах не є поважними причинами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Щодо посилання скаржника на практику Європейського суду з прав людини, то Суд зауважує, що вона стосується осіб, яким держава зобов`язана забезпечити дотримання певних гарантій. Так, положення Конвенції з прав людини та основоположних свобод спрямовані саме на захист прав та інтересів фізичних і юридичних осіб від протиправних дій з боку держави, а тому не поширюються на державні органи влади, що саме і діють від імені держави і чий статус є превілюючим у правовідносинах із іншими особами.

Таким чином, Судом установлено, що зазначені скаржником доводи щодо поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а, отже, не свідчить про наявність поважних причин для поновлення цього строку, а отже, у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 333, 355, 359 КАС України,

У Х В А Л И В :

Визнати неповажними підстави пропуску Офісом Генерального прокурора строку на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі №640/21822/19.

Відмовити Офісу Генерального прокурора у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі №640/21822/19.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі №640/21822/19 за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала, у спосіб їх надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: О.Р. Радишевська

С.А. Уханенко