Справа № 560/10121/23
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

21 серпня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати дії відповідача - військову частину НОМЕР_1 та її уповноважених осіб протиправними, та стягнути з військової частини НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача ОСОБА_1 невиплачену додаткову винагороду у розмірі 134633,41 грн, за безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії) за липень 2022 року, жовтень 2022 року, листопад 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому протиправно не виплачено додаткову винагороду у розмірі 134633,41 грн, за безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії) за липень 2022 року, жовтень 2022 року, листопад 2022 року.

Вважає дії посадових осіб військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати позивачу передбаченої додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях протиправними, а такі виплати підлягають стягненню відповідно.

Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що дії відповідача з нарахування та виплати позивачу сум додаткової винагороди за оскаржуваний період липень 2022 року, жовтень 2022 року та листопад 2022 року є правомірними та такими, що вчинені у відповідності до чинного законодавства.

Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 29.04.2022 проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2023 №16.

Відповідно до довідки виданої ВЧ НОМЕР_1 від 02.11.2022 №6601 старшому сержанту ОСОБА_1 встановлено, що позивач приймає безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 04 липня 2022 по теперішній час. Підстава: розпорядження командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №1/1505т/сд від 23.06.2022р., бойового розпорядження ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " № 134т від 30.06.2022 року, наказ командира військової частини НОМЕР_1 №79 від 24.06.2022, бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з медичного забезпечення №75дск від 04.07.2022 р. та рапорт командира НОМЕР_2 від 01.10.2022.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.08.2022 №342 "Про виплату додаткової винагороди" наказано виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 30000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01.07.2022 по 08.07.2022 (7741,94 грн), а також в розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за періоди з 09.07.2022 по 31.07.2022 (74193,55 грн).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2022 №504 "Про виплату додаткової винагороди" наказано виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 30000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01.10.2022 по 31.10.2022; Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.12.2022 №565 "Про виплату додаткової винагороди" наказано виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 30000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за періоди з 01.11.2022 по 06.11.2022 (6000 грн), з 09.11.2022 по 25.11.2022 (17000 грн), а також в розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за періоди з 07.11.2022 по 08.11.2022 (6666,67 грн), з 26.11.2022 по 30.11.2022 (16666,67 грн).

Однак, позивач вважає, що йому не була здійснена виплата додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, в складі військової частини НОМЕР_1 за період: з 01 липня по 30 липня 2022 року, з 01 жовтня по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада по 30 листопада 2022 року на загальну суму 134633,41 грн.

Не погоджуючись з такими діями посадових осіб військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати позивачу передбаченої додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Згідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" №168 від 28.02.2022 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Постанова №168) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до п.2-1 Постанови №168 встановлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністр оборони України видав окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29 (далі - Окреме доручення, застосовувалося до січня 2023 включно), що узгоджується з пунктом 2-1 Постанови, який застосовується з 24.02.2022.

Порядок і умови виплати додаткової винагороди визначений в Окремому дорученні від 23.06.2022 №912/з/29.

Згідно Окремого доручення визначено терміни, застосовані у Постанові №168 зокрема, визначено поняття "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів", встановлено порядок визначення районів ведення бойових дій, визначено перелік документів, які є підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, встановлено порядок видання наказів про виплату додаткової винагороди тощо.

Згідно пунктів 2, 3 Окремого доручення наказано на період дії воєнного стану військовослужбовцям встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах: 100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах); 30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку із звільненням з військової служби).

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: - бойовий наказ (бойове розпорядження); - журнал бойових дій або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість; - рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Пунктом 6 Окремого доручення встановлено вимогу видавати накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів. Згадані у цьому пункті рапорти командирів підрозділів є одними з тих документів, які вказані як документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях.

Тобто, для цілей нарахування додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень первинним документом, на підставі якого виготовляється та видається наказ про виплату додаткової винагороди особовому складу, є рапорт командира підрозділу, який одночасно є рапортом про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Рапорт командира підрозділу формується і подається з урахуванням: - змісту бойового наказу (бойового розпорядження) - фіксує відповідні завдання; - записів у журналі бойових дій або журналі ведення оперативної обстановки або бойовому донесенні або постовій відомості - фіксують виконання завдання; - періоду участі кожного підлеглого військовослужбовця у бойових діях, забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії - фіксують військовослужбовців, безпосередньо залучених до виконання відповідних бойових завдань і тривалість такої залученості (у днях).

Згідно журналу бойових дій медичної роти, який міститься в матеріалах справи та досліджено судом встановлено, що перший запис в журналі датований 01.11.2022. Згідно записів вказаного журналу бойових дій встановлено виконання позивачем завдань з медичного забезпечення у складі лікарсько-фельдшерських бригад: з 07.11.2022 по 13.11.2022 та з 28.11.2022 по 30.11.2022.

Відповідно до пункту 1 рапорту командира медичної роти військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди за липень 2023 року встановлено, що позивач звертався з клопотанням щодо виплати щомісячної додаткової винагороди в розмірі 100000 грн у листопаді 2022 року військовослужбовцям медичної роти, які безпосередньо брали участь у бойових діях (забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебували безпосередньо в районі у період здійснення зазначених заходів), за період з 09.07.2022 по 31.07.2022 (в рапорті наявна примітка "відпустка з 04.07 по 08.07").

Згідно пункту третього вказаного рапорту встановлено, що командир медичної роти звертався з клопотанням про виплатиту щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30000 грн, в тому числі позивачу, за період з 01.07.2022 по 08.07.2022 (в рапорті наявна примітка "відпустка з 04.07 по 08.07").

Суд звертає увагу, що факт перебування позивача у відпустці з 04.07.2022 по 08.07.2022 підтверджується витягами з наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.07.2022 №88 та від 08.07.2022 №93, а також копією відпускного квитка від 03.07.2022 №160.

При цьому, заявлені вимоги про сплату додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн охоплюють період перебування позивача у відпустці з 04.07.2022 по 08.07.2022, що є на думку суду безпідставним.

Також, згідно пункту третього рапорту командира медичної роти військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2022 вх.№16253 встановлено, що останній просив виплатити щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн військовослужбовцям медичної роти, в тому числі позивачу, за період з 01.10.2022 по 31.10.2022.

Пунктом першим рапорту командира медичної роти військової частини НОМЕР_1 (вх.№17069 від 07.12.2022) встановлено, що командир медичної роти військової частини НОМЕР_1 звернувся з клопотанням про виплатиту щомісячної додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн у листопаді 2022 року військовослужбовцям медичної роти, які безпосередньо брали участь у бойових діях (забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебували безпосередньо в районі у період здійснення зазначених заходів), в тому числі позивачу, за періоди з 07.11.2022 по 08.11.2022; з 26.11.2022 по 30.11.2022.

Згідно пункту третього вказаного рапорту зазначено, що командир ВЧ НОМЕР_1 звертався з клопотанням щодо виплати щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30000 грн, в тому числі позивачу, за період з 01.11.2022 по 06.11.2022; з 09.11.2022 по 25.11.2022.

Суд зазначає, що командир військової частини НОМЕР_1 , який видає наказ про виплату додаткової винагороди особовому складу, діє в межах встановленого порядку, передбаченого Окремим дорученням.

Невключення військовослужбовця в рапорт командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, свідчить про неучасть такого військовослужбовця в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони в період часу, за який подається такий рапорт (за минулий місяць). Командиру підрозділу як безпосередньому командиру військовослужбовця достеменно відомо про участь або неучасть кожного військовослужбовця в бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.

Суд зазначає, що рапорти про виплату щомісячної додаткової винагороди за липень 2022 року, жовтень 2022 року та листопад 2022 року, які стали підставою для виплати додаткової винагороди позивачу за відповідні місяці, складені, підписані та подані командиру військової частини НОМЕР_1 безпосереднім командиром позивача - командиром медичної роти військової частини НОМЕР_1 майором медичної служби ОСОБА_2 , якому безпосередньо відомо про участь або неучасть кожного військовослужбовця в бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії. При цьому, позивач вказані вище рапорти командира медичної роти, зміст яких відображено в наказах за відповідні місяці, не ставить під сумнів та не оскаржує.

Враховуючи те, що командир військової частини НОМЕР_1 видає наказ про виплату додаткової винагороди на підставі рапортів командирів підрозділів, а тому досліджені судом рапорти командира медичної роти військової частини НОМЕР_1 не містять жодних невірних записів, про що також не заперечує й позивач.

Таким чином, у спірні періоди (липень, жовтень та листопад 2022 року) позивачу були виплачені всі суми додаткової винагороди у відповідності до умов та порядку, визначених у постанові Кабінету Міністрів від 28.02.2022 №168, з урахуванням положень Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, на підставі рапортів командира підрозділу.

Враховуючи наведені вище обставини, які вказують на те, що дії відповідача з нарахування та виплати позивачу сум додаткової винагороди за оскаржуваний період липень 2022 року, жовтень 2022 року та листопад 2022 року є правомірними та такими, що вчинені у відповідності до чинного законодавства.

Суд звертає увагу позивача, що посилання в позовній заяві на аналогічну практику та вказівка на рішення судів першої інстанції від 28.02.2023 у справі №120/9812/22, від 26.09.2022 у справі №480/4109/22, від 19.10.2022 у справі №160/12162/22, від 23.02.2023 у справі №120/9524/22 є безпідставним, оскільки, вказані справи не є тотожними справі, що розглядається, а стосуються правовідносин щодо нарахування та виплати додаткової винагороди військовослужбовцям, відрядженим до інших військових частин, та документальних взаємовідносин з цього приводу між такими військовими частинами, а отже викладені в них висновки не можуть бути враховані при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд враховує положення пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, відповідно до якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, встановлено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод не можна розуміти як такий, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість щодо виплати додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії) за липень 2022 року, жовтень 2022 року, листопад 2022 року з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог позивачу необхідно відмовити, судовівитрати не підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 (АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )

Головуючий суддя О.П. Шевчук