Справа № 380/17083/22
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/17083/22 пров. № А/857/5526/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Пліша М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України нарішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року(суддя Костецький Н.В., м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправним рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у листопаді 2022 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України, в якому просив: визнати протиправним рішення житлової комісії НОМЕР_2 прикордонного Карпатського загону від 28 жовтня № 8 в частині відмови ОСОБА_1 , щодо перегляду дати з 08 травня 2013 року на 05 червня 1995 року зарахування до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) в особі житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 змінити дату зарахування до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, зі складом сім`ї в кількості двох осіб з 05 червня 1995 року та у складі трьох осіб з 31 липня 1997 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до протоколу засідання житлової комісії №4 від 08.05.2013 року, позивача з членами сім`ї зараховано на облік для отримання житла у загальному порядку з 08.05.2013 року із складом сім`ї три особи. Оскільки, при прийнятті рішення житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 не було зараховано час перебування позивача на квартирному обліку у складі двох осіб з 05.06.1995 року та у складі трьох осіб з 31.07.1997 року, позивач письмово звернувся до житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , як правонаступника ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою у якій просив переглянути дату зарахування до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення житлом для постійного проживання з 08.05.2013 року на 05.06.1995 року. Рішенням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.10.2022 № 8 позивачу було відмовлено в задоволені заявлених вимог на підставі п.5 розділу 1 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом МВС України від 18.01.2021 №26. Позивач вважає таке рішення житлової комісії незаконним та таким, що порушує його права.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що на момент розгляду рапорту позивача від 04.04.2013, ним не порушувалося питання дати зарахування до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення житлом для постійного проживання в матеріалах справи були відсутні протоколи засідання житлової комісії ОКПП Прикарпаття від 05.06.1995 та від 31.07.1997. З огляду на зазначене та відповідно до абз. 8 п. 5 Розділу ІІ Інструкції №26, з урахуванням документів, наявних в обліковій справі станом на дату розгляду питання, протоколом житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.10.2022 №8 було прийнято рішення про відмову в перегляді дати зарахування до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення житлом для постійного проживання з 08.05.2013 на 05.06.1995, оскільки рішення, яке відображене в протоколі засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 №4 від 08.05.2013 було прийняте на порушення вимог законодавства, відповідно до наявних документів в обліковій справі станом на 08.05.2013 року. На думку апелянта, вказане свідчить про те, що житлова комісія діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені законом.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що з 01.08.1991 року позивач був призваний до лав Збройних Сил України, а саме був зарахований курсантом Хмельницького вищого артилерійського командного училища. Після закінчення Хмельницького Інституту Прикордонних військ України проходив військову службу на офіцерських посадах: в окремому контрольно-пропускному пункті «Прикарпаття» з 03.06.1995 року по 12.06.2003 року; в ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_3 ) з 12.06.2003 року по 10.04.2017 року; в Західному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ) з 10.04.2017 року по теперішній час.

Під час проходження військової служби в окремому контрольно-пропускному пункту «Прикарпаття» з 05.06.1995 року позивач був зарахований та перебував у вищезазначеній військовій частині на квартирному обліку зі складом сім`ї дві особи.

05.06.1995 року позивачу було виділено службову житлову площу квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією протоколу засідання житлової комісії ОКПП «Прикарпаття» від 05.06.1995 року.

Відповідно до протоколу №10 засідання житлової комісії ОКПП «Прикарпаття» від 31.07.1997 року, копія якого наявна в матеріалах справи, позивачу було розподілено службову житлову площу квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до витягу з протоколу №4 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.05.2013 року, комісією розглянуто рапорт позивача (від 04.04.2013 року) щодо постановки на квартирний облік у ІНФОРМАЦІЯ_4 . За результатами розгляду даного питання, житлова комісія постановила зарахувати, відповідно до Інструкції про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №1040 від 20.12.2007 року, позивача на квартирний облік для отримання житла в загальному порядку з 08.05.2013 року зі складом сім`ї три особи.

30.08.2022 позивач звернувся до відповідача із зверненням, у якому просив переглянути дату зарахування до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення житлом для постійного проживання з 08.05.2013 року на 05.06.1995 року.

Листом від 01.11.2022 №702/П-526-794 відповідач, у відповідь на звернення від 30.08.2022, направив позивачу витяг з протоколу засідання житлової комісії НОМЕР_2 прикордонного загону від 28.10.2022 року №8.

Відповідно до витягу з протоколу засідання житлової комісії НОМЕР_2 прикордонного загону від 28.10.2022 року №8, за результатами розгляду звернення позивача від 30.08.2022, комісія прийняла рішення про відмову позивачу щодо перегляду дати з 08.05.2013 року на 05.06.1995 року зарахування до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилим приміщенням для постійного проживання, оскільки рішення, яке відображено в протоколі засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.05.2013 року №4 було прийнято без порушення вимог законодавства, відповідно до наявних документів в обліковій справі станом на 08.05.2013 року.

Не погодившись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до витягу з протоколу №4 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.05.2013, житловою комісією прийнято рішення, відповідно до п. 3.1. Інструкції №1040, про зарахування позивача на квартирний облік для отримання житла у загальному порядку з 08.05.2013 зі складом сім`ї три особи. При цьому, комісією не було враховано вимог п. 3.9 Інструкції №1040 щодо права на збереження за позивачем та членами його сім`ї попереднього часу перебування на квартирному обліку, та того факту, що, відповідно до протоколів ОКПП «Прикарпаття» від 05.06.1995 та від 31.07.1997, позивач станом на 05.06.1995 перебував на квартирному обліку.

Частиною 2 статті 3 Конституції України визначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно частини 1 статті 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української PCP (ЖК України) та іншими нормативно-правовими актами.

Статтями 34, 37 ЖК Української РСР (ЖК України) передбачено, що потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.

Відповідно до частини 1 статті 43 ЖК Української РСР (ЖК України) громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, призначених для постійного проживання, врегульовано нормами Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 №470 (далі - Правила).

Відповідно до пункту 2 Правил, жилі приміщення надаються громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

На підприємствах, в установах, організаціях пропозиції з питань квартирного обліку і надання жилих приміщень підготовляються комісією по житлово-побутовій роботі профспілкового комітету і вносяться нею на спільний розгляд адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету (абз. 3 п. 3 Правил).

Відповідно до пункту 8 Правил, квартирний облік здійснюється, як правило, за місцем проживання громадян у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Облік громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і в виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання.

Наказом Державного комітету у справах охорони державного кордону України від 20.01.1996 №30 було затверджено Тимчасове положення про порядок забезпечення жилою площею в прикордонних військах України (зареєстроване в Міністерстві юстиції України 25.07.1996 за №383/1408, втратило чинність згідно наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14.03.2005 №189) (далі Тимчасове положення).

Відповідно до пункту 1.1 Тимчасового положення це Положення установлює порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців за контрактом, робітників та службовців Прикордонних військ України.

Абзацом 2 пункту 2.1 Тимчасового положення встановлено, що у Прикордонних військах питання, пов`язані з житловим облаштуванням військовослужбовців і членів їх сімей, штатних робітників та службовців, у тому числі й ведення квартирного обліку, покладено на квартирно-експлуатаційні служби і житлові комісії військових частин та напрямів, які розглядають і вирішують ці питання згідно з ЖК України, діючими нормами і правилами, встановленими органами місцевого самоврядування, а також цим Положенням.

Відповідно до пункту 3.1 Тимчасового положення, жилі приміщення надаються тільки військовослужбовцям, які перебувають на квартирному обліку, крім випадків, передбачених житловим законодавством України. Жилі приміщення військовослужбовцям надаються за місцем перебування їх на квартирному обліку. Військовослужбовцям, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом одержання жилих приміщень).

Пунктом 2.15 Тимчасового положення встановлено, що на кожного військовослужбовця, взятого на квартирний облік, оформляється облікова справа, в якій містяться необхідні документи. Обліковій справі присвоюється номер, що відповідає номеру в книзі обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилої площі. Облікові справи є документами суворої звітності. Вони зберігаються в місцях квартирного обліку військовослужбовців, а після одержання ними жилих приміщень - у районних державних адміністраціях або у виконавчих органах місцевих рад, чи квартирно-експлуатаційних службах частин, які видали ордер на заселення жилого приміщення протягом 5 років після одержання військовослужбовцем жилої площі і зняття його з квартирного обліку. По закінченні терміну зберігання облікові справи знищуються у встановленому порядку.

При цьому, пунктом 2.21 Тимчасового положення встановлено, що при переміщенні військовослужбовців, що потребують одержання жилої площі, з однієї військової частини до іншої в межах одного гарнізону їх облікові справи пересилаються в житлову комісію за місцем нової служби, яка приймає рішення про занесення цих військовослужбовців до списку черги зі збереженням дати їх постановки на облік у частинах,з яких вони прибули.

Згідно з матеріалами справи, позивачу було розподілено службове житло у червні 1995 року та у липні 1997 року, як військовослужбовцю, який перебуває на квартирному обліку, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями протоколів засідань житлової комісії Окремого контрольно-пропускного пункту «Прикарпаття» від 05.06.1995 та від 31.07.1997.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII, постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 26 Порядку, військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року №1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», з метою приведення нормативно-правових актів Адміністрації Державної прикордонної служби України у відповідність до чинного законодавства, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №1040 від 20.12.2007 року було затверджено Інструкцію про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України (вказана Інструкція втратила чинність 02.04.2021 на підставі наказу МВС України від 18.01.2021 №26) (далі - Інструкція №1040).

Згідно пункту 1.4 Інструкції, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Відповідно до пункту 3.6 Інструкції №1040 датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією органу Державної прикордонної служби винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Відповідно до пункту 3.9 Інструкції №1040, військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаному з переїздом в іншу місцевість, зараховуються на облік за новим місцем служби разом із членами їх сімей зі збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, які користуються правом першочергового або позачергового отримання житла.

При цьому облікова справа направляється начальником органу Державної прикордонної служби до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою, а в разі розформування органу Державної прикордонної служби до військового комісаріату.

Разом з тим, відповідно до пункту 1.7 Інструкції №1040, - усі питання, пов`язані з наданням та забезпеченням житловою площею військовослужбовців, вирішуються за місцем проходження ними служби та перебування на обліку житловими комісіями органів Держприкордонслужби або в судовому порядку.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.01.2021 №26 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція №26).

Відповідно до пунктів 3, 4 Розділу І Інструкції №26 військовослужбовці та члени їх сімей, які проживають разом з ними (крім осіб, звільнених у запас або відставку, та членів їх сімей, а також військовослужбовців, які не здали житло за попередніми місцями служби), забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Службові жилі приміщення надаються військовослужбовцям та членам їх сімей за рішенням (клопотанням) керівника відповідного органу Держприкордонслужби, погодженим з Адміністрацією Держприкордонслужби, для тимчасового проживання на час проходження військової служби в цьому органі. У разі відсутності службових жилих приміщень військовослужбовці та члени їх сімей розміщуються в гуртожитках, сімейних гуртожитках, а військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, - у спеціально пристосованих казармах (далі - службова жила площа) або орган Держприкордонслужби орендує їм житло чи за їх бажанням виплачує їм грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення у встановленому законодавством порядку. У Держприкордонслужбі облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, складається з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, та списків військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею). Військовослужбовцям, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Жилі приміщення для постійного проживання або грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення надаються військовослужбовцям та членам їх сімей один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними та членами їх сімей не було використано право на безоплатну приватизацію житла. До отримання жилого приміщення для постійного проживання або грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення такі військовослужбовці забезпечуються службовим житлом у встановленому законодавством порядку.

Згідно з матеріалами справи, позивач 04.04.2013 звернувся із рапортом до начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якому просив дати вказівку голові житлової комісії щодо розгляду на засіданні житлової комісії питання зарахування позивача та членів його сім`ї на квартирний облік.

Водночас, відповідно до витягу з протоколу №4 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.05.2013, житловою комісією прийнято рішення, відповідно до п. 3.1. Інструкції №1040, про зарахування позивача на квартирний облік для отримання житла у загальному порядку з 08.05.2013 зі складом сім`ї три особи. При цьому, комісією не було враховано вимог п. 3.9 Інструкції №1040 щодо права на збереження за позивачем та членами його сім`ї попереднього часу перебування на квартирному обліку, та того факту, що, відповідно до протоколів ОКПП «Прикарпаття» від 05.06.1995 та від 31.07.1997, позивач станом на 05.06.1995 перебував на квартирному обліку.

Аналогічно, житлова комісія відповідача, приймаючи оскаржуване рішення в частині відмови ОСОБА_1 щодо перегляду дати з 08 травня 2013 року на 05 червня 1995 року зарахування до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, не врахувала вищевказаних обставин, що призвело до порушення прав позивача.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про порушення з боку відповідача прав та законних інтересів позивача, що полягає у не зарахуванні строку перебування останнього на квартирному обліку з 05.06.1995 року.

Апеляційний суд резюмує, що обґрунтованою є позовна вимога ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення відповідача та зобов`язання його вчинити дії у повному обсязі.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження відповідача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року в справі №380/17083/22- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
М. А. Пліш