Справа № 320/20662/23
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за заявою Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України до Дочірнього підприємства "Агролайт" про зупинення видаткових операцій на рахунках платників податків, за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "Агролайт" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України звернулось до Київського окружного адміністративного суду із заявою до Дочірнього підприємства "Агролайт", в якому просило:

- постановити рішення про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках Дочірнього підприємства "Агролайт" () та зобов`язати платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2023 року заяву Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України задоволено.

Зупинено здійснення видаткових операцій на банківських рахунках Дочірнього підприємства "Агролайт" (ідентифікаційний код 34010320, місцезнаходження 01010, місто Київ, вулиця Івана Мазепи, будинок 10) шляхом накладення арешту на кошти у сумі 16 145 075,19 грн (шістнадцять мільйонів сто сорок п`ять тисяч сімдесят п`ять грн 19 коп.), що знаходиться в банківських установах, обслуговуючих такого платника.

Зобов`язано Дочірнє підприємство "Агролайт" (ідентифікаційний код 34010320, місцезнаходження 01010, місто Київ, вулиця Івана Мазепи, будинок 10) допустити податкового керуючого Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України для опису майна у податкову заставу.

Допущено негайне виконання рішення суду.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати спірне рішення суду та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта обґрунтовані зокрема тим, що з боку Дочірнього підприємства "Агролайт" дії зі створення перепон для реалізації податковим керуючим податкового органу повноважень та відмови допуску до опису майна не було, що вказує на відсутність підстав для задоволення вимог податкового органу. Крім того, вказано, що відповідач не був належно повідомлений про розгляд даної справи.

Представник сторін, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів, з урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без представників сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Дочірнє підприємство "Агролайт" (ідентифікаційний код 34010320, місцезнаходження 01010, місто Київ, вулиця Івана Мазепи, будинок 10) зареєстровано в якості юридичної особи 10.01.2006 та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві, як відокремленому підрозділі ДПС.

Як убачається з даних інтегрованої картки платника податків та довідки від 14.06.2023 №18167/5/26-15-13-03-09 за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб та військового збору у загальному розмірі 16 145 075, 19 грн.

24.10.2018 ГУ ДПС у м. Києві з метою погашення податкового боргу винесено податкову вимогу №207171-17 на суму 267193,18 грн.

24.10.2018 Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято рішення №207171-17 про опис майна у податкову заставу.

Вказані податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу, разом з листом про надання інформації та документів від 01.11.2018 №93920/10-26-15-17-02-39, податковим органом були надіслані на адресу відповідача та отриманні останнім 09.11.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №569.

З матеріалів справи судом встановлено, що 20.02.2019 та 19.10.2021 податковим керуючим були складені Акти опису майна №82/26-15-17-02-26 та №320/26-15-13-03-27, за якими описано у податкову заставу майно Дочірнього підприємства "Агролайт".

14.06.2023 податковим керуючим Караващенко Тетяною Миколаївною , призначеною наказом Головного управління ДПС у м. Києві №361 від 30.05.2023, було здійснено виїзд за місцезнаходженням Дочірнього підприємства "Агролайт" - 01010, місто Київ, вулиця Івана Мазепи, будинок 10 для організації проведення опису майна платника податків, що має податковий борг в податкову заставу.

В ході здійснення повноважень податковим керуючим Караващенко Тетяною Миколаївною не було виявлено підприємства Дочірнє підприємство "Агролайт" () та посадових осіб ДП "Агролайт" за адресою місцезнаходження відповідача, про що складено акт відсутності за місцезнаходженням б/н від 14.06.2023.

Вказані обставини були розцінені податковим керуючим Караващенко Тетяною Миколаївною як перешкоджання ДП "Агролайт" виконанню функцій податкового керуючого, у зв`язку з чим останньою 14.06.2023 о 15:30 год. складено акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим №3/26-15-13-03-18, який, в свою чергу, став підставою звернення позивача до суду з заявою про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, будь-яких доказів на спростування доводів контролюючого органу відповідачем до суду не надано і судом не встановлено.

Аналізуючи обставини справи, доводи апелянта та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог податкового органу та наявність правових підстав для їх задоволення, з огляду на таке.

Згідно із підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в установлені строки.

Як було встановлено судом першої інстанції та не заперечено відповідачем під час апеляційного розгляду справи, у ДП "Агролайт" станом на 18.06.2023 наявний податковий борг з податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб та військового збору у загальному розмірі 16 145 075, 19 грн.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно із пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно із пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до пункту 59.4 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вищевказаних вимог контролюючим органом було надіслано відповідачу податкову вимогу від 24.10.2018 №207171-17 на суму 267193,18 грн.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно із пп. 89.1.1 п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

Право податкової застави виникає також у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (пп. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

24.10.2018 Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято рішення № 207171-17 про опис майна підприємства у податкову заставу. Вказані податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу, разом з листом про надання інформації та документів від 01.11.2018 № 93920/10-26-15-17-02-39, податковим органом були надіслані на адресу відповідача та отриманні останнім 09.11.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 569.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 20.02.2019 та 19.10.2021 податковим керуючим були складені Акти опису майна № 82/26-15-17-02-26 та № 320/26-15-13-03-27, за якими описано у податкову заставу майно Дочірнього підприємства "Агролайт".

Згідно із пунктом 89.4 статті 89 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу. Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов`язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Відповідно до пункту 91.4 статті 91 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

На виконання вимог вищевказаної статті Податкового кодексу України, внаслідок перешкоджання відповідачем виконанню повноважень податкового керуючого, останнім було складено відповідний акт від 14.06.2023 № 3/26-15-13-03-18.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців (абз.2 п.91.4 ст.94 ПКУ).

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків може бути достроково скасовано за рішенням податкового керуючого або суду (абз. 3 п. 91.4 ст. 94 ПКУ).

Таким чином, Податковим кодексом України визначено загальне правило, відповідно до якого строк зупинення видаткових операцій визначається судом та не може перевищувати двох місяців.

В той же час, положеннями абз. 3 п. 89.4 ст. 89 Податкового кодексу України встановлено, що зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов`язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, небанківським надавачам платіжних послуг, емітентам електронних грошей, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що спеціальною нормою, яка визначає правові наслідки у разі недопуску податкового керуючого для здійснення опису майна у податкову заставу та ненадання документів для такого опису, є саме підпункт 89.4 статті 89 ПК України.

Відтак, суд першої інстанції вірно вказав, що з огляду на те, що податкового керуючого не було допущено до приміщення відповідача для здійснення опису майна у податкову заставу, про що складено відповідний акт б/н від 14.06.2023, в даному випадку до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення п. 89.4 ст. 89 Податкового кодексу України, а зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна має діяти до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі.

Згідно з приписами пп. 20.1.31 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях такого платника податків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Відповідно до підпункту 20.1.32 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що з боку Дочірнього підприємства "Агролайт" дії зі створення перепон для реалізації податковим керуючим податкового органу повноважень та відмови допуску до опису майна не було, позаяк такі доводи жодним чином не спростовують наявність у відповідача податкового боргу та не свідчать про дотримання вимог податкового законодавства останнім в межах спірних правовідносин.

Суд також відхиляє твердження апелянта стосовно допущення процедурних порушень позивачем, позаяк скаржником не було доведено наявності істотних порушень суб`єктом владних повноважень процедури, які б могли вплинути на кінцевий результат вирішення даного питання.

Інші доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Таким чином, суд попередньої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги Головного управління ДПС у м. Києві є обґрунтованими та правомірно задовольнив такі.

Згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку за наслідками розгляду даної справи.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Агролайт" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2023 року у справі за заявою Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України до Дочірнього підприємства "Агролайт" про зупинення видаткових операцій на рахунках платників податків - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко