Справа № 344/4625/23
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2023-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/4625/23
Провадження № 2-а/344/113/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Польської М.В.

секретаря Мациборки С.Я.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в березні 2023р. в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, 06 березня 2023 року інспектором СРІШІ ВП №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ст. лейтенантом поліції Павлюком В.М. щодо позивача, винесено постанову серії БАД №222105 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі, якою накладено штраф у розмірі 510.00 грн. Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст.122 КУпАП, поліцейський зазначив, що 06.03.2023 о 10 год. 22 хв. в с. Герасимів по вул. Українській 117 водій керував Т3 TOYOTA AURIS д.н.з. НОМЕР_1 здійснюючи маневр повороту не увімкнув покажчик повороту ліворуч, чим порушив пункту 9.2.б) ПДР України. Оскаржувану постанову вважає протиправною, такою, що підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення закриттю. Окрім того зазначив, що 06 березня 2023 року близько 10.20 год., він разом із ОСОБА_2 зупинились поруч магазину в с. Герасимів Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області. За деякий час до них під`їхав автомобіль патрульної поліції. Після нетривалого спілкування щодо причин зупинки, поліцейський перевірив документи й запропонував позивачу пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому, пояснити причину такої вимоги поліцейський не зміг, як і те чому саме позивач повинен проходити огляд, оскільки водієм та власником автомобіля є ОСОБА_2 . Позивач, звичайно, заперечив проти проходження огляду. Після цього, поліцейський дав йому на підпис якісь незаповнені бланки документів, які ОСОБА_1 , підписав не вникаючи в їх зміст. При цьому, копій документів поліцейський йому не надав, посвідчення водія у нього не вилучалось. Як згодом з`ясувалось поліцейський Павлюк В.М., склав відносно позивача постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Позивач вважає, що дана постанова є не обґрунтованою, такою що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. За вище наведеного просить постанову скасувати та вирішити питання судових витрат.

Судові засідання, які були призначені на 19.04.2023, 25.05.2023, 14.06.2023р., 09.08.2023 року відкладалися, у зв`язку із неявкою відповідача.

Представник позивача 18.08.2023 року подав суду заяву за змістом якої розгляд справи просив проводити у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Окрім того, подав до суду заяви про долучення доказів. а саме постанови судді Тлумацького районного суду від 01.08.2023р. у справі №352/181/23, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрито за відсутності події та складу злочину, а також заяву про наміри вирішення питання судових витрат на професійну правову допомогу, після ухвалення рішення суду в порядку ч.7 ст.139 КАС України.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, повідомлявся у встановленому законом порядку, відзив не подавав.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ст. ч.2 ст.122 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, згідно оскаржуваної постанови серії БАД №222105 від 06 березня 2023, що складена інспектором СРІШІ ВП №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ст. лейтенантом поліції Павлюком В.М. 06.03.2023 о 10 год. 22 хв. в с. Герасимів по вул. Українській 117 ОСОБА_1 , керував Т3 TOYOTA AURIS д.н.з. НОМЕР_1 здійснюючи маневр повороту не увімкнув покажчик повороту ліворуч, чим порушив пункту 9.2.б) ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст.122 КУпАП невиконання водіями вимог про зупинку тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Підпунктом «а» пункту 9.2 ПДР визначено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою.

Підпунктом «а» пункту 2.4 ПДР встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункту 2.1.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, серед іншого, за користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Як вбачається з оскарженої постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у зв`язку із не увімкненням відповідного покажчика повороту при зміні напрямку руху.

Позивач зазначає, що не вчиняв адміністративного правопорушення, тому відповідачем неправомірно прийнята постанова про накладення на нього адміністративного стягнення.

Відповідно до п.10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року №1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію», передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

При цьому, суду не було надано доказів, визначених ч.1 ст. 251 КУпАП, на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення. Відповідач не надав суду жодних доказів та змістовних пояснень на спростування доводів позивача щодо незаконності і необґрунтованості оскаржуваної постанови. Зокрема, не надані матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті оскарженої постанови та не вжито жодних заходів щодо спростування доводів позивача, а також не надано доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, в силу ч.2 ст.77 КАС України саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень.

Оскільки суб`єктом владних повноважень не надано суду жодних доказів на спростування доводів позивача, не можна стверджувати, що постанова про накладення адміністративного стягнення сама по собі є належним підтвердженням факту вчинення позивачем правопорушення.

Бездоганне виконання суб`єктом владних повноважень процесуальних/процедурних норм є запорукою притягнення винної особи до відповідальності. Однак, порушення таких приписів може бути покладено в основу скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не доведено підстави притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 , а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії БАД №222105 від 06 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,слід скасувати, а провадження у справі закрити. Сплачений судовий збір в сумі 536.80 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 122, 221, 251, 252 КУпАП, керуючись ст. ст. 9,72, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії БАД №222105 від 06 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 , провадження у справі закрити.

Стягнути з Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , понесені ним витрати щодо сплати судового збору в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 21.08.2023 року

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА