Справа № 420/716/23
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 серпня 2023 р. м.ОдесаСправа № 420/716/23
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі заяву позивача про встановлення судового контролю у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

16.01.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо обмеження призначеної йому пенсії по інвалідності максимальним розміром;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити нарахування та виплату призначеної йому пенсії по інвалідності без обмеження її максимального розміру;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити нарахування та виплату йому різниці між перерахованою та виплаченою пенсією за минулий час починаючи з січня 2023р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Однак, на виконання судового рішення від 04.11.2022р. у справі №420/8901/22, відповідачем перераховано пенсію, встановивши обмеження її максимальним розміром, що, на переконання позивача, є протиправним та порушує його право на гідне пенсійне забезпечення, передбачене чинним законодавством.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023р. позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області стосовно обмеження позивача максимальним розміром перерахованої з 01.10.2017р., а також з 26.03.2020р. на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2022р. у справі №420/8901/22 пенсії по інвалідності максимальним розміром. Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності з 01.10.2017р., а також з 26.03.2020р., що проведений на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2022р. у справі №420/8901/22, без обмеження її максимального розміру. У задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач 20.04.2023р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про те, що судом при винесенні оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023р. в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове, яким:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо обмеження призначеної йому пенсії по інвалідності максимальним розміром;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити нарахування та виплату призначеної йому пенсії по інвалідності без обмеження її максимального розміру.

Відповідач вказане вище рішення суду 1-ї інстанції в апеляційному порядку не оскаржив.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2023р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023р. - змінено, шляхом викладення його резолютивної частини в іншій редакції. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром. Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами), із урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині судове рішення від 23.03.2023р. - залишено без змін.

27.07.2023р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

01.08.2023р. від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2023р. у справі №420/716/23, у зв`язку із тим, що апелянт безпідставно ухиляється від виконання цього судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши зміст ухваленого у цій справі судового рішення та доводи заяви позивача про встановлення судового контролю, судова колегія доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Як передбачено ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ч.ч.2,3 ст.14 КАС України).

За змістом ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У Рішенні від 30.06.2009р. №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив про те, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини від 19.03.1997р. у рішення по справі «Горнсбі проти Греції» підкреслив те, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, повинно розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Також, варто звернути увагу на те, що обов`язковість виконання судового рішення є однією зі складових елементів вимоги щодо ефективного правосуддя, яка виражається, головним чином, у тому, що державні органи зобов`язані поважати судові рішення і якнайшвидше реалізувати їх «ex-officio» (в силу своєї посади та визначених законом повноважень). Виконання рішення суду повинно бути справедливим, швидким, ефективним та пропорційним, тобто для цього мають бути забезпечені необхідні кошти та чіткі правові норми, що визначають доступні ресурси, відповідальні органи та механізми повного виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Частиною 2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам цієї справи, колегія суддів звертає увагу на те, що питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано, зокрема, ст.382 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.382 КАС України).

Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований, у тому числі, ст.382 КАС України, має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Судом можуть бути вжиті заходи реагування у межах судового контролю за виконанням судових рішень у формі встановлення нового строку для подачі звіту та/або накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

Для застосування наведених процесуальних заходів повинні бути наявні відповідні правові умови. При цьому, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений строк звіт про виконання судового рішення, встановлення нового строку подання звіту або ж накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, штрафу є диспозитивним правом суду, а не його обов`язком.

При цьому, вищезазначена норма не містить застереження, що суд може встановити судовий контроль за виконанням судового рішення лише одночасно з ухваленням останнього.

Такої ж позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2020р. у справі №800/320/17.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними та допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Разом із тим, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 27.02.2020р. у справі №0640/3719/18 та від 11.06.2020р. у справі №640/13988/19.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019р. у справі №806/2143/15 наголосив, що застосування ст.382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання рішення суду. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій або ж бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

З матеріалів справи вбачається, що 17.07.2023р. ГУ ПФУ в Одеській області подано заяву про роз`яснення судового рішення від 05.06.2023р., а саме стосовно дати, з якої має бути проведений перерахунок пенсії позивача.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.08.2023р. заяву відповідача про роз`яснення судового рішення від 05.06.2023р. у справі №420/716/23 - задоволено та роз`яснено, що перерахунок та виплата ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами), з урахуванням раніше виплачених сум, повинно бути здійснено ГУ ПФУ в Одеській області з 01.03.2018р.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів зазначає про відсутність достатніх підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення суду у цій справі, оскільки останнім вчиняються дії, спрямовані на його належне виконання.

У той же час, до заяви про встановлення судового контролю ОСОБА_1 не надано жодних доказів ухилення ГУ ПФУ в Одеській області від виконання постанови суду апеляційної інстанції від 05.06.2023р. у справі №420/716/23, а колегією суддів не було встановлено свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання цього судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача.

У даному випадку, лише ухвалення судом рішення зобов`язального характеру само по собі не є достатньою підставою для встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів, на підставі матеріалів справи та встановлених у ній обставин, дійшла висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, передбачених ч.1 ст.382 КАС України.

Керуючись ст.ст.241,242,243,248,310,321,322,325,328,382 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №420/716/23 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 18.08.2023р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко