Справа № 473/3336/23
Суддя: Ротар М. М.
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/3336/23
РІШЕННЯ

іменем України

"16" серпня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Ротар М.М., при секретарі судового засідання Лукіянчиній Т.І.

за участю: позивача ОСОБА_1 , його представника Усікова О.В., представника відповідача Кондратьєва О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вознесенської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису)

встановив

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Вознесенської міської ради про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування, в якому вказував, що 04 травня 2023 року інспектор відділу інспекції з питань контролю за паркуванням Виконавчого комітету Вознесенської міської ради Поперечна Я.В. склала відносно нього постанову серії UKR №2300525.

Згідно постанови, 03 травня 2023 року о 15 год. 11 хв. у м. Вознесенську на вул. Одеській, 33 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz E250», реєстр. номер НОМЕР_1 , порушив правила стоянки, здійснив стоянку транспортного засобу на тротуарі, де для руху пішоходів залишається менше 2 метрів, чим порушив п. 15.10 «в» ПДР України ч. 1 ст. 122 КУпАП і суттєво перешкоджає руху пішоходів. Вимір здійснено рулеткою вимірювальною РГ-30м-13 SN. Фотозйомка (відеозапис)проводився спецзасобом марки Lenovo YТЗ-850.

Відповідно до постанови, на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Копія оскаржуваної постанови отримана позивачем 23 червня 2023 року.

Позивач ОСОБА_1 просив визнати протиправною та скасувати постанову від 04 травня 2023 року, та закрити відносно нього провадження в адміністративній справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, вказуючи на те, що:

матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що ОСОБА_1 здійснив стоянку транспортного засобу на тротуарі, де для руху пішоходів залишається менше 2 метрів.

в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, які розміщені за адресою: https://parkine.voz.gov.ua/ відсутня фотографія з повідомленням про адміністративне правопорушення на лобовому склі транспортного засобу, що є порушенням вимог КУпАП. В цих же матеріалах зазначено, що «Особа, яка керувала автомобілем (водій) Mercedes-Benz Е 250 д.н.з НОМЕР_1 порушила правила стоянки, здійснила стоянку транспортного,засобу на тротуарі, де для руху пішоходів залишається менше 2 метрів, чим порушила п. 15.10 «в» ПДР України та ч. 1 ст.122 КУпАП і суттєво перешкоджає руху пішоходів. Вимір здійснено ручним лазерним світловіддалеміром РГ-30м-13 БМ». В той же час як в постанові зазначено, що вимірювання здійснювалося рулеткою вимірювальною РГ-30м-13 8141. З фотографій вбачається, що вимірювання здійснювалося не лазерним світловіддалеміром, а звичайною рулеткою, позивач не отримував повідомлення про адміністративне правопорушення взагалі.

оскаржувана постанова за своїм змістом не відповідає вимогам закону, оскільки в ній не зазначено дату набрання постановою законної сили.

із наданих фотознімків не вбачається яка сама позначка зафіксована на рулетці, якою здійснено заміри та взагалі не має документів яким чином сертифікована ця рулетка. Це унеможливлює визначити точність вимірювань, відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення у зв`язку з тим, що на тротуарі залишалось для пішоходів більше двох метрів.

оскаржувана постанова винесена «заднім» числом, так як на момент її винесення відповідач не був підключений до Єдиної державного реєстру транспортних засобів.

відповідачем порушено процедуру повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про факт порушення (позивач не був повідомлений про факт адміністративного правопорушення ні особисто, ні шляхом залишення йому відповідного повідомлення на лобовому склі транспортного засобу).

14 липня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що оскаржувана постанова винесена за наявності передбаченої законом підстави порушив правила стоянки, здійснив стоянку транспортного засобу на тротуарі, де для руху пішоходів залишається менше 2 метрів, чим порушив п. 15.10 «в» ПДР України ч. 1 ст. 122 КУпАП, що підтверджується відповідними доказами та спростовує доводи останнього. Також вказував, що фіксування правопорушення та розгляд адміністративної справи відбувся у повній відповідності з вимогами, постанова за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а тому підстави для її скасування відсутні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Усіков О.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача Кондратьєв О.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , його представника Усікова О.В., представника відповідача Кондратьєва О.С., покази свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи в межах вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 04 травня 2023 року інспектор відділу інспекції з питань контролю за паркуванням Виконавчого комітету Вознесенської міської ради Поперечна Я.В.. склала відносно позивача постанову серії UKR №2300525.

Згідно постанови, 03 травня 2023 року о 15 год. 11 хв. у м. Вознесенську на вул. Одеській, 33 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz E250», реєстр. номер НОМЕР_1 , порушив правила стоянки, здійснив стоянку транспортного засобу на тротуарі, де для руху пішоходів залишається менше 2 метрів, чим порушив п. 15.10 «в» ПДР України ч. 1 ст. 122 КУпАП і суттєво перешкоджає руху пішоходів. Вимір здійснено рулеткою вимірювальною РГ-30м-13 SN. Фотозйомка (відеозапис)проводився спецзасобом марки Lenovo YТЗ-850.

Відповідно до постанови, на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Копія оскаржуваної постанови отримана позивачем 23 червня 2023 року.

Аналізуючи вимоги та заперечення сторін, суд виходить з наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу, у з`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В свою чергу, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Так, згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення правил зупинки тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України).

Відповідно до пп. «в» п. 15.10 ПДР України стоянка забороняється на тротуарах за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Ознаками застосування пп. «в» п. 15.10 ПДР України є стоянка легкових автомобілів та мотоциклів на краю тротуарів, та відстань щонайменше 2 м для руху пішоходів.

Водночас, стоянка легкового автомобіля на тротуарі можлива у декількох випадках: а) у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39, встановленими з табличками 7.6.1, 7.6.2-7.6.5 тільки у спосіб, позначений на табличці; б) на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри.

Отже, пп. «в» є виключенням із загальної заборони, передбаченої підпунктом «б» п.15.10 ПДР, як і при застосуванні табличок 7.6.2, 7.6.3., 7.6.5 у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами у розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Стаття 279-1 КУпАП містить процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

У разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у ч. 1 ст. 142 цього Кодексу.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч 1, 3 та 7 ст. 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), ч.ч. 1, 2 та 8 ст. 1521 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у ч. 1 ст. 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у ч. 1 ст. 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

З огляду на викладене, постанова щодо порушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, а тому права позивача в даному випадку не порушені.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Щодо посилання позивача на п.п. «в» п. 15.10 ПДР України, який визначає, що стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м, відтак, відсутній факт порушення Правил дорожнього руху, так само як і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 11.13 ПДР забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, транспортний засіб дозволяється залишати на стоянку на тротуарі лише способом часткового заїзду, тобто на тротуар дозволяється виїжджати лише двома колесами передньої або бічної частини автомобіля.

З наявних у справі матеріалів фотофіксації чітко вбачається, що належний позивачу транспортний засіб Mercedes Benz E д.н.з. НОМЕР_1 був припаркований не на краю тротуару, як передбачено п.п. «в» п. 15.10 ПДР України.

Окрім того, суд звертає увагу, що за правилами ПДР краєм тротуару є зовнішній бік тротуару, що знаходиться біля дорожньої полоси для руху транспортних засобів.

Також суд зазначає, що зі змісту норми п.п. «в» п. 15.10 ПДР України вбачається, що водій наділяється правом на здійснення стоянки автомобіля на тротуарі за умови одночасного дотримання трьох вимог, а саме: стоянка здійсюється легковим автомобілем та мотоциклом; стоянка здійснюється на краю тротуара; стоянка здійснюється таким чином, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Враховуючи, що матеріалами фотофіксації підтверджується здійснення позивачем стоянки безпосередньо на тротуарі, а не на краю тротуару, посилання позивача щодо дотримання останнім п.п. «в» п. 15.10 ПДР України є необґрунтованим.

Відповідно до п.1.10 ПДР терміни, що наведені в цих правилах, мають таке значення:

- автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу;

- край проїзної частини (для нерейкових транспортних засобів) - видима умовна чи позначена дорожньою розміткою лінія на проїзній частині в місці її прилягання до узбіччя, тротуару, газону, розділювальної смуги, смуги для руху трамваїв, велосипедної або пішохідної доріжки;

- проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги;

- тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 750/3679/17 транспортний засіб має бути припаркований на краю тротуару, що примикає до проїзної частини та розташований таким чином, щоб він не створював перешкоди для руху пішоходів та інших учасників руху. Отже, однією з умов для застосування винятку щодо заборони стоянки на тротуарі для легкових автомобілів (якщо такі поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2м), є припаркування автомобілю на краю тротуару, який примикає до проїзної частини.

Тобто, край тротуару, визначений однією з умов пп. «в» п. 15.10 ПДР України для стоянки легкових автомобілів та мотоциклів, це зовнішній край тротуару, який примикає до проїзної частини.

Натомість, відповідно до фотознімків, належний позивачу транспортний засіб був припаркований не на краю тротуару, що знаходиться біля полоси руху для транспортних засобів, оскільки він прилягає до зеленого насадження, розташованого на тротуарі.

За таких обставин, доводи позивача про дотримання ним пп. «в» п.15.10 ПДР є необґрунтованими та безпідставними, а тому позивача правомірно притягнуто до відповідальності за порушення п.п. «в» 15.10 ПДР.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За встановлених обставин, суд вважає позов ОСОБА_1 безпідставним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

В силу вимог ст. 139 КАС України також не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8-10, 77, 139, 241-246, 271, 286 КАС України, суд

ухвалив

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вознесенської міської ради про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування відмовити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М. Ротар