Справа № 580/5109/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року справа № 580/5109/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом адвоката Махмутова О.А. від імені ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

21.06.2023 адвокат Махмутов О.А. (Миколаївська обл., м.Миколаїв) від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) (далі позивач) подав у Черкаський окружний адміністративний суд позов до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) (далі відповідач) про:

визнання протиправними дій відповідача щодо не проведення нарахування та виплати їй додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24.02.2022 до 28.02.2022 та з 01.03.2022 до 31.03.2022 у розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

зобов`язання нарахувати та виплатити їй частину додаткової винагороди, установленої вказаною постановою Уряду, за період з 24.02.2022 до 28.02.2022 та з 01.03.2022 до 31.03.2022, виходячи з розміру 100000 грн з урахуванням попередньо виплаченої суми такої винагороди.

Стверджує, що відповідно до зазначеної вище постанови КМУ позивачка набула право на отримання додаткової винагороди, яку відповідач не включив до розрахунку заробітної плати.

23 червня 2023 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження. Вказану ухвалу відповідач отримав 17.07.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про поштове вручення.

31.07.203 від відповідача до суду надійшов відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи зазначив, що перебування позивачки в районі ведення бойових дій та не виконання безпосередньо нею бойових завдань у складі військової частини не є підставою для включення її у наказ на виплату додаткової винагороди в розмірі 100000,00грн, оскільки для такої виплати необхідний перелік документів, які є доказами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, визначених окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29. Позивачка за період з лютого до серпня 2022 року включно отримала додаткову винагороду в розмірі 30 тис. грн. Зверталася до нього щодо виплати їй грошової винагороди за участь у бойових діях та надала перелік документів для підтвердження її участі в них. За результатом їх розгляду позивачці відмовлено у виплаті вказаної винагороди, оскільки відсутні документи, які надають право на її отримання.

Всі подані сторонами докази долучені судом до матеріалів адміністративної справи.

Оскільки обґрунтованих клопотань про судовий розгляд справи з викликом сторін у відкриті судові засідання не надійшло, з огляду на відсутність доцільності призначити експертизу або викликати для допиту свідків, суд вирішив справу розглянути правилами письмового провадження.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з посвідченням від 20.06.2022 серії НОМЕР_4 позивачка має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Посвідченням відповідача від 22.11.2021 № 116 про відрядження підтверджується, що позивачку, яка є старшим солдатом та займала посаду стрільця відділення охорони взводу охорони у відповідача, відряджено з 23.11.2021 до Військової частини НОМЕР_5 ( АДРЕСА_3 ). Підставою зазначено наказ від 22.11.2021 №223.

Військова частина НОМЕР_6 видала їй довідку від 03.04.2022 №27/164 для підтвердження права на виплату винагороди за створення безпечних умов виконання бойового завдання та збереження життя і здоров`я під час участі в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях відповідно до наказу Міністерства оборони України від 18.09.2020 3340 «Про порядок виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за створення безпечних умов виконання бойових завдань та збереження життя і здоров`я під час участі в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях» за період з 01.02.2022 до 23.02.2022.

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_6 від 02.04.2022 №27/131 позивачка брала безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі стримування збройної агресії з 24.02.2022 до 28.02.2022 та з 01.03.2022 до 01.04.2022. Підставою зазначено наказ Командувача об`єднаних сил від 01.12.2021 №301/дск, наказ Командувача угрупування об`єднаних сил від 31.03.2022 №67/дск.

Довідкою Військової частини НОМЕР_7 від 08.05.2022 №313/УОС 2631д, яка видана особовому складу, який проходить військову службу у відповідача, зокрема щодо позивачки, підтверджується, що вона приймала безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у складі Угруповання об`єднаних сил на території Донецької, Луганської областей з 24.02.2022 до 28.02.2022 та з 01.03.2022 до 31.0.2022. Підставою вказано: бойове розпорядження ОКП ОС від 18.11.2021 №БР-744т, бойове розпорядження СКП ППО та авіації від 04.04.2022 №2т/СКП, бойове розпорядження СКП ППО та авіації від 12.05.2022 №16т/СКП, наказ Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині) від 01.12.2021 №301/дск (залучення), наказ Командувача угрупування об`єднаних сил (по стройовій частині) від 31.03.2022 367/дск (вилучення), журнал ведення бойових дій окремого зенітного ракетного дивізіону (від 01.01.2022 по номенклатурі 2022 №5).

Відповідно до довідки відповідача від 13.07.2022 №104 позивачка дійсно у період з 26.11.2021 до 01.04.2022 брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів у м.Часів Яр Донецької області. Підставою зазначено витяг з наказу ГШ ЗСУ від 18.11.2021 №169/ДСК, наказ командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.11.2021 №223, витяг з наказу командувача об`єднаних сил (по стройовій частині) від 01.12.2021 №301/дск, витяг з наказу командувача угрупування об`єднаних сил від 31.03.2022 №67/дск, наказ командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.04.2022 №94, посвідчення про відрядження №116 від 22.11.2021. Вказано, що довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

Військова частина НОМЕР_5 листом від 13.07.2022 №686/606 повідомила відповідачу, що не має права видавати довідки у зв`язку з тим, що у неї відсутні будь-які документи про виконання бойових завдань (бойові розпорядження, бойові накази та ін. Вказані бойові завдання (розпорядження) визначаються військовою частиною НОМЕР_7 і ставляться військовій частині НОМЕР_6 . У зв`язку зі вказаним позивачці видана довідка Командуванням угрупування об`єднаних сил (військовою частиною НОМЕР_7 ) (довідка від 08.06.2022 №313/ОУС 2631д) відповідно п.4 вимог окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/3/29. Вказана довідка являється підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00грн пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

23.08.2022 позивачка звернулася до відповідача рапортом, в якому просила розглянути питання стосовно виплати їй додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за періоди безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії під час перебування безпосередньо в районі ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), а саме забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії в операційній зоні оперативно- тактичного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у складі військової частини НОМЕР_6 , яка входить до ОКП ОС (військова частина НОМЕР_7 ). До рапорту додала: копію довідки про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії № 27/131 від 02.04.2022, копія довідки про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії № 2631д від 08.06.2022, витяг з наказу Командувача об`єднаних сил № 301/дск від 01.12.2021, витяг з наказу Угрупування об`єднаних сил № 67/дск від 31.03.2022, копію роз`яснення Міністра оборони України № 248/1217 від 07.03.2022, копію телеграми Командира військової частини НОМЕР_5 № 686/606 від 13.07.2022.

Відповідач розглянув рапорт позивачки та листом від 07.02.2023 №248/68 повідомив, що прийняв рішення про відмову у виплаті позивачці додаткової грошової винагороди в розмірі 100000,00грн.

Тому адвокат подав в суд позовну заяву.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі ЗУ №2232-XII).

Так, відповідно до ч.1 ст.1 вказаного Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок згідно з ч.3 ст.1 ЗУ №2232-XII включає:

підготовку громадян до військової служби;

приписку до призовних дільниць;

прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу;

проходження військової служби;

виконання військового обов`язку в запасі;

проходження служби у військовому резерві;

дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч.4 ст.2 ЗУ №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Початком проходження військової служби згідно з ч.1 ст.24 ЗУ №2232-XII вважається:

1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу;

2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації;

3) день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних;

4) день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу;

5) день зарахування до списків особового складу військової частини - для громадян України, які проходять службу у військовому резерві за контрактом, зараховані під час такої служби до військового оперативного резерву та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період;

6) день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - для громадян України, які зараховані до військового оперативного резерву після їх звільнення з військової служби та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Закінченням проходження військової служби відповідно до абзацу першого ч.3 вказаної статті Закону вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно з ч.1 ст.40 ЗУ №2232-XII гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Фінансове забезпечення заходів, пов`язаних з організацією військової служби і виконанням військового обов`язку, відповідно до ч.1 ст.43 ЗУ №2232-XII здійснюється за рахунок і в межах коштів Державного бюджету України. Додаткове фінансування цих заходів може відбуватися за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей регулює Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі ЗУ №2011-XII).

Відповідно до ст.12 ЗУ №2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

У статті 2 ЗУ №2011-XII акцентовано, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Абзацом першим ст.9 ЗУ №2011-XII Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч.4 ст.9 ЗУ №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Неправомірні рішення, дії (бездіяльність) органів військового управління та командирів (начальників) згідно зі ст.19 ЗУ №2011-XII можуть бути оскаржені військовослужбовцями в порядку, передбаченому законами, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, відповідно до ст.23 ЗУ №2011-XII здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом. Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.

Оскільки спірні правовідносини виникли в період воєнного стану щодо додаткової грошової винагороди, суд врахував, що на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінет Міністрів України виніс постанову від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168), редакція якої неодноразово змінювалася.

Пунктом першим вказаної Постанови установлено на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплату додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

На виконання ст.9 ЗУ №2011-XII, постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", Міністерство оборони України видало наказ від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197, яким затвердило Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок №260), який для спірних правовідносин діє в редакції станом на 30.06.2020 (наступні Зміни внесені 31.03.2023 шляхом доповнення Порядку №260 розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», що для спірного періоду не застосовується).

Згідно з п.12 розділу І Порядку №260 військовослужбовцям, які тимчасово вибувають з військової частини зі збереженням грошового забезпечення за місцем служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, виплачуються за весь період такого вибуття.

Суд урахував, що позивачку, яка є старшим солдатом та займала посаду стрільця відділення охорони взводу охорони у відповідача, відряджено з 23.11.2021 до Військової частини НОМЕР_5 ( АДРЕСА_3 ) на підставі наказу від 22.11.2021 №223. Вказаними вище довідками підтверджується, що вона брала безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі стримування збройної агресії у спірному періоді на території Донецької, Луганської областей, зокрема у м.Часів Яр Донецької області. Підставами для видачі вказаних вище довідок зазначено: бойове розпорядження ОКП ОС від 18.11.2021 №БР-744т, бойове розпорядження СКП ППО та авіації від 04.04.2022 №2т/СКП, бойове розпорядження СКП ППО та авіації від 12.05.2022 №16т/СКП, наказ Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині) від 01.12.2021 №301/дск (залучення), наказ Командувача угрупування об`єднаних сил (по стройовій частині) від 31.03.2022 367/дск (вилучення), журнал ведення бойових дій окремого зенітного ракетного дивізіону (від 01.01.2022 по номенклатурі 2022 №5), витяг з наказу ГШ ЗСУ від 18.11.2021 №169/ДСК, наказ командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.11.2021 №223, витяг з наказу командувача об`єднаних сил (по стройовій частині) від 01.12.2021 №301/дск, витяг з наказу командувача угрупування об`єднаних сил від 31.03.2022 №67/дск, наказ командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.04.2022 №94, посвідчення про відрядження №116 від 22.11.2021.

Водночас Військова частина НОМЕР_5 листом від 13.07.2022 №686/606 повідомила відповідачу, що позивачці видана довідка Командуванням угрупування об`єднаних сил (військовою частиною НОМЕР_7 ) (довідка від 08.06.2022 №313/ОУС 2631д) відповідно п.4 вимог окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29. Вказана довідка є підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00грн пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Отже, зазначені вище документи підтверджують участь позивачки у спірному періоді у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Право позивачки на спірну доплату в підвищеному розмірі доведене.

Належних, достовірних і допустимих доказів належного виконання відповідачем у спірному періоді службових обов`язків щодо обліку несення служби позивачкою у заявлений спірний період суду не надано. Отже, відповідач допустив бездіяльність щодо нарахування та виплат їй додаткової винагороди до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу її участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у спірний період та бездіяльність щодо нарахування та виплати такої винагороди, а не дії щодо не проведення нарахування та виплати, як оскаржує позивачка. Вказана бездіяльність не відповідає зазначеним вище вимогам законодавства та порушує право позивачки на належний розмір її грошового забезпечення за спірний період. Отже, саме вказана вище бездіяльність є протиправною.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів, що у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відзиві підтвердив виплату позивачці за період з лютого до серпня 2022 року додаткової винагороди в розмірі 30 тис. грн, що є меншою встановленого вказаними вище нормами розміру.

Врахувавши викладені вище обставини спору та норми законодавства, суд дійшов висновку, що належним повним способом захисту порушеного права позивачки є зобов`язання відповідача нарахувати їй додаткову винагороду в розрахунку на місяць до 100000 гривень пропорційно часу її участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період несення служби 24.02.2022 до 28.02.2022 та з 01.03.2022 до 31.03.2022 та виплатити її з урахуванням попередньо виплаченої суми такої винагороди. Окреме доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 щодо визначення умов виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, на яке посилався відповідач у відзиві, не підлягає врахування до спірних правовідносин, оскільки застосовується з 01.06.2022.

Доводи позовної заяви про порушення відповідачем заявлених прав позивача підтверджені, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Зважаючи на відсутність доказів понесення позивачем судових витрат, відсутні підстави для його розподілу відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити частково адміністративний позов адвоката Махмутова О.А. від імені ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) .

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, в розрахунку на місяць до 100000 гривень пропорційно часу її участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період несення служби з 24.02.2022 до 28.02.2022 та з 01.03.2022 до 31.03.2022.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткову винагороду в розрахунку на місяць до 100000 гривень пропорційно часу її участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період несення служби 24.02.2022 до 28.02.2022 та з 01.03.2022 до 31.03.2022 та виплатити її з урахуванням попередньо виплаченої суми такої винагороди.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 18.08.2023.