Справа № 580/4420/23
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2023-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року справа № 580/4420/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Тимошенко В.П.,

розглядаючи у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень,

встановив:

06 червня 2023 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якому позивач просить:

1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01.02.2022, яким нараховано штрафні санкції в сумі 10000,00 грн;

2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01.02.2022, яким нараховано штрафні санкції в сумі 17000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач протиправно виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення, оскільки матеріали перевірки не містять жодних доказів про порушення вимог законодавства позивачем, а сама перевірки проведена без наявності законних підстав.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав викладених у відзиві.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ФОП ОСОБА_1 зареєстрована Черкаською районною державною адміністрацією 01.06.2021, на обліку в контролюючому органі з 01.06.2021.

Наказом Головного управління ДПС в Черкаській області від 14.12.2022 №2658-П призначено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , за місцем фактичного провадження діяльності за адресою: АДРЕСА_1 з 15.12.2021 тривалістю 10 діб.

Відповідно до наказу та направлень №3053/23-00-07-0719 і №3052/23-00-07-0719 від 14.12.2021 службові особи відповідача здійснили фактичну перевірку діяльності позивача про що склали акт від 28.12.2021 №10091/23-00-07-0717/.

Під час проведення перевірки, встановлено порушення:

- Постанови КМУ від 30.10.2008 № 957 Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв (зі змінами та доповненнями);

- п. 12 ст. 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зі змінами та поповненнями;

- ч. 4 ст. 11 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального (зі змінами та доповненнями).

На підставі Акту перевірки прийняті спірні податкові повідомлення-рішення від 01.02.2022:

- № за порушення вимог п. 2 Постанови КМУ від 30.10.2008 №957. Відповідно визначено суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 10000,00 грн;

- № за порушення вимог ч. 4 ст. 11 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР. Відповідно визначено суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 17000,00 гривень.

Позивачем податкові повідомлення-рішення від 01.02.2022 оскаржене в адміністративному порядку до ДПС України. Згідно рішення ДПС України від 03.05.2023 податкові повідомлення-рішення від 01.02.2022 № та № залишені без змін, а скарга - без задоволення.

Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів, оскільки не погоджується із рішеннями контролюючого органу.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Абзацом 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Згідно із пп 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок контролюючими органами передбачений статтею 80 ПК України.

Згідно із п. 80.1 ст. 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. (п. 80.5 ст. 80 ПК України).

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: -направлення на проведення такої перевірки; - копії наказу про проведення перевірки; - службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

При чому, п. 80.7 ст. 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно наказу, направлень та акту перевірки, фактична перевірка проведена двома особами контролюючого органу у присутності представника позивача з врученням останньому до її проведення наказу, направлення на перевірку та було пред`явлено службове посвідчення, про що свідчить підпис.

Тобто, перед початком перевірки посадовими особами ГУ ДПС у Черкаській області пред`явлені документи, визначені п. 81.1 ст. 81 ПК України, представнику позивача.

Також, посадові особи відповідача були допущені до проведення перевірки.

При цьому, якщо платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №804/1113/16 від 13.03.2018, по справі № 807/2062/17 від 21.02.2019.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо встановлених порушень та прийнятих на їх підставі ППР, суд зазначає.

Правовідносини, що визначають основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України, врегульовані Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон України №481/95-ВР).

Що стосується прийнятого податкового повідомлення-рішення від 01.02.2022 № на суму 17000 грн. (штрафні санкції за зберігання горілки в пластиковій тарі без марок акцизного податку встановленого зразка), суд зазначає таке.

Актом перевірки встановлено факт зберігання у магазині за місцем фактичного провадження діяльності за адресою: АДРЕСА_1 з метою реалізації алкогольної продукції (горілки) 4 пластикові ємності об`ємом 1 л, не маркованої марками акцизного податку встановленого зразка, що узгоджується з поясненнями ФОП ОСОБА_1 .

Суд вказує, що маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів регулюється ПК України, Законом № 481/95-ВР та постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251 "Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів" (далі - Положення № 1251).

Відповідно до пп. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 ПК України, марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку (пп. 14.1.109 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно п. 226.1 ст. 226 ПК України, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки. (п. 226.9 ст. 226 ПК України).

Відповідно до ст. 11 Закону № 481/95-ВР, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з п. 20 Положення №1251, маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва, тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється виробниками зазначеної продукції.

Пунктом 228.9 ст. 228 ПК України визначено, що відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Статтею 17 Закону № 481/95-ВР встановлено, що за порушення норм цього Закону (зберігання, реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка) суб`єкти господарювання притягуються до відповідальності у вигляді застосування фінансових санкцій.

Абзацом 19 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР визначено, що за виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, до суб`єктів господарювання застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Отже, марка акцизного податку є спеціальним знаком, яким підтверджується, в тому числі легальність реалізації на території України алкогольних напоїв та тютюнових виробів. При цьому, забороняється ввезення, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та реалізація на території України алкогольних напоїв та тютюнових виробів, на яких немає марок акцизного податку встановленого зразка.

Відповідальність за недодержання порядку маркування, реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів, несвоєчасну сплату акцизного податку несуть виробники, імпортери, продавці цих товарів та їх посадові особи у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Отже, продавці алкогольних напоїв та тютюнових виробів за недодержання порядку реалізації цих товарів мають нести відповідальність у порядку, передбаченому чинним законодавством України, а тому прийняте податкове повідомлення - рішення не підлягаю до скасування.

Суд зазначає, що посилання позивача на недоведеність контролюючим органам вмісту рідини у пластикових ємностях об`ємом 1 л до алкогольної продукції (горілки) спростовуються матеріалами справи, зокрема поясненнями ФОП ОСОБА_1 .

Посилання позивача, що пояснення надані під тиском та під диктовку не підтверджені жодними доказами.

Щодо податкового повідомлення-рішення від № на суму 10000грн. (штрафні санкції за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни), суд зазначає таке.

Вибірковою перевіркою інформації системи зберігання і збору даних реєстраторів- розрахункових операцій: обов`язкової звітності про використання РРО/ПРРО заводський номер КФ00011194, фіскальний номер поданої платником, у тому числі почекової інформації, встановлено факти порушення платником постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» зі змінами та доповненнями, а саме продажу горілки «Хлібний Дар», об`єм 0,7 л по ціні 102 грн за пляшку та вина ігристого «Азнаурі», об`єм 0,75 л по ціні 89 грн за пляшку (чек продажу від 31.08.2021 №588), горілки «Златогор», об`єм 0,25 л по ціні 40 грн за пляшку (чек продажу від 31.08.2021 №580), горілки «Златогор», об`єм 0,5 л по ціні 35 грн. за пляшку (чек продажу від 28.09.2021 №831).

Суд зазначає, що відповідно до ч. 10 ст. 18 Закону № 481/95-ВР надано Кабінету Міністрів України право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Пунктом 1 Постанови № 957 "Розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" установлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком.

Додатком до Постанови № 957 (додаток до Постанови № 957 в редакції, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) визначено мінімальну ціну за 1 літр 100-відсоткового спирту - горілка та лікеро-горілчані вироби, інші в сумі 447грн., коньяку (бренді) три зірочок в сумі 641,6грн.

Відповідно до примітки 1 додатку до Постанови № 957 мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, інших зброджених напоїв, суміші із зброджених напоїв та суміші зброджених напоїв з безалкогольними напоями, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п`ять зірочок, бренді ординарного, горілки виноградної та інших спиртових дистилятів і спиртних напоїв різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об`ємом (у відсотках) і місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.

Суд встановив, що факт реалізації алкогольних напоїв, підтверджується зазначеним актом перевірки, відомостями ІТС "Податковий блок" з почекової інформації.

Посилання позивача на Акт №01-10 про виявлення помилки в номенклатурі проведеної через РРО суми розрахунків від 01.10.2021, Акт №01-09/01 про виявлення помилки в номенклатурі проведеної через РРО суми розрахунків від 30.08.2021, Акт №01-09 про виявлення помилки в номенклатурі проведеної через РРО суми розрахунків від 30.08.2021, судом оцінюються критично оскільки під час проведення перевірки вони не були надані перевіряючим.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Пунктом 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (далі - Порядок № 790) визначено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 790, рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Відтак, підтвердивши в ході проведення фактичної перевірки факт знаходження на реалізації у позивача алкогольних напоїв за ціною, що є нижчою за мінімальну, посадовими особами відповідача правомірно встановлено порушення, допущені позивачем, а саме реалізація алкогольних напоїв за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої, що доводами позовної заяви та матеріалами справи не спростовується.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та аналізуючи наведені положення законодавства, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 77, 139, 241-246, 255, 295, 371 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО