Справа № 473/3959/23
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/3959/23
УХВАЛА

"21" серпня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Лузан Л.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шоломона Олександра Васильовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

в серпні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28 липня 2023 року головний спеціаліст-інспектор з паркування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області Поперечна Я.В. винесла постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване у режимі фотозйомки, в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії UKR № 2302001 про накладення адміністративного стягнення на позивача в виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що позивач 7 липня 2023 року о 11 год. 49 хв. по вул. Київській, 16 в м. Вознесенську Миколаївської області, керуючи автомобілем марки Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив правила стоянки, а саме здійснив стоянку на тротуарі у місці, яке не позначено відповідним дорожнім знаком, встановленим з табличками, чим порушено вимоги пп. «б» п. 15.10 ПДР.

Вказуючи на те, що залишивши свій транспортний засіб на стоянці біля торгівельного центу, розташованого за вищевказаною адресою, позивач вважав, що не порушив вимоги пп. «б» п. 15.10 ПДР, в зв`язку з чим просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Копія оскаржуваної постанови отримана позивачем 31 липня 2023 року.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 серпня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Постанову серії UKR № 2302001 від 28 липня 2023 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122КУпАП відносно ОСОБА_1 , скасовано, а провадження в справі закрито.

16 серпня 2023 року на адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Шоломона О.В. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 700 грн. 00 коп. (в порядку ч.7 ст. 139 КАС України).

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Приписи ч. 3 ст. 134 КАС України визначають для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст. 134 КАС України).

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, в разі недотримання вимог ч.5 ст. 134 КАС України, суд, за клопотанням іншої сторони, може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 6-7 ст. 134 КАС України).

Виходячи з викладеного, реалізація права особи щодо подачі заперечень проти розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та доведення їх неспівмірності безпосередньо залежить від виконання особою, яка просить відшкодувати такі витрати, порядку подання відповідної заяви, визначеного КАС України.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст. 252 ЦПК України).

Заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань.

Отже, подання учасником справи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу потрібно здійснювати із дотриманням вимог КАС України, встановлених для подання клопотань (заяв) з процесуальних питань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом ( ч.3 ст. 166 КАС України).

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань визначені у ст. 167 КАС України.

Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення) (п.6 ч.1 ст. 167 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст. 167 КАС України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно ч.2 ст. 167 КАС України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, під час ухвалення рішення суд не вирішував питання про розподіл між сторонами витрат на професійну правничу допомогу, оскільки до закінчення судових дебатів представник позивача заявив клопотання про те, що стороною позивача протягом п`яти днів будуть подані відповідні докази. У подальшому представником позивача було подано до суду розрахунок витрат на правничу допомогу, заяву про ухвалення додаткового рішення.

Проте представником позивача не було надано доказів щодо направлення відповідачу

документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, що позбавляє відповідача можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат відповідно до ч.6 ст. 134 КАС України.

Таким чином, з огляду на недотримання представником позивача вимог ст. 167 КАС України, підлягають застосування процесуальні наслідки, передбачені ч.2 ст. 167 КАС України, що відповідає правовим висновкам Верховного Суду в постановах від 12 квітня 2023 року в справі № 626/133/21, від 21 вересня 2022 року в справі № 725/1301/21 та сталій судовій практиці Верховного Суду під час вирішення питання про прийняття до розгляду заяв про ухвалення додаткового рішення, поданих до суду касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст.134,139, 167, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шоломона Олександра Васильовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.В.Лузан