Справа № 750/10504/23
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/106/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Карапута Л. В.,

секретаря Дорошенко О. В.,

за участі позивача, представника відповідача Андрушко М.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправним та скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

17.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій щодо винесення відносно нього постанови за справою про адміністративне правопорушення № 283 від 05.07.2023 про накладення стягнення в розмірі 5100 грн у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 2101 КУпАП; скасування вказаної постанови, шляхом закриття провадження в справі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що зазначеною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він не з`явився за викликом до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, чим порушив вимоги абзацу 1 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Проте, позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу є незаконною, оскільки жодного виклику про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_1 він не отримував, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною другою статті 2101 КУпАП.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 липня 2023 прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; запропоновано відповідачу протягом п`яти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву.

Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Посилається відповідач на те, що позивач перебував на військовому обліку призовників та протоколом № 1 від 15.11.2022 був переданий на облік солдат та сержантів запасу. Для уточнення військово-облікових даних та для проходження медичної комісії згідно з Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивач неодноразово викликався до ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання. Проте, в термін до 05.07.2023 позивач за викликом не прибув. 05.07.2023 посадовими особами центру було здійснено виїзд за місцем проживання позивача, де йому було повідомлено про вчинення ним адміністративного правопорушення (нез`явлення за викликом) та роз`яснено про майбутнє складання протоколу про адміністративне правопорушення. Про час та місце розгляду справи його було повідомлено в приміщенні Чернігівського ОМТЦК та СП. У зв`язку з викладеним, відповідач вважає, що немає підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Також відповідач посилається на те, що позивач був зобов`язаний самостійно прибути до Чернігівського ОМТЦК та СП з паспортом громадянина України, військово-обліковими документами та відповідним пакетом документів для визначення призначення на особливий період, але цього не зробив.

У судовому засіданні позивач просив скасувати постанову та одночасно не заперечував проти направлення постанови на новий розгляд відповідачу із закриттям провадження у справі.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову та одночасно не заперечував проти направлення постанови на новий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою за справою про адміністративне правопорушення № 283 від 05.07.2023 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн за частиною другою статті 2101 КУпАП, за те, що він не з`явився за викликом до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, чим порушив вимоги абзац 1 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с. 6, 7).

Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідальність за частиною другою статті 210 КУпАП настає у разі порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчиненні в особливий період.

Правила військового обліку визначені у Додатку № 1 до Порядку організації і ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016 (далі - Правила) на виконання вимог частини п`ятої статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно з пунктом 1 Правил призовники і військовозобов`язані повинні:

- перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ), за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих комітетах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України;

- прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ) на збірні пункти, призовні дільниці у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ)), для взяття на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних;

- не змінювати місце фактичного проживання (перебування) з моменту оголошення мобілізації, а у воєнний час не виїжджати з місця проживання без дозволу керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідних керівників СБУ або Служби зовнішньої розвідки;

- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- особисто у семиденний строк прибувати до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ) з паспортом громадянина України і військово-обліковими документами для зняття з військового обліку в разі вибуття в іншу місцевість до нового місця проживання, у службові відрядження, на навчання, у відпустку чи на лікування (строком понад три місяці за межі України), у разі зміни місця проживання в межах міста з переїздом на територію іншого адміністративного району;

- особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади;

- негайно повідомляти районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки (органам СБУ) за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа;

- подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки документи, що підтверджують право призовників на відстрочку від призову на строкову військову службу.

Як вбачається із постанови за справою про адміністративне правопорушення від 05.07.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою ст. 2101 КупАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн (а.с. 6, 7).

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що відповідачем не в повній мірі було встановлено дійсні обставини поведінки позивача як військовозобов`язаного в особливий період (в оскаржуваній постанові належним чином не описано об`єктивну сторону правопорушення, яке вміняється у вину позивачу), що призвело до порушень прав позивача, передбачених стааттею 268 КУпАП, суд дійшов висновку про скасування постанови № 283 від 05.07.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою ст. 2101 КупАП, та подальше направлення справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою ст. 2101 КупАП, на новий розгляд до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

В ході нового адміністративного провадження, відповідачу слід виконати вимоги статтей 268, 279 КУпАП, та розглянути справу про адміністративне правопорушення з дотриманням права особи на участь у розгляді справи, яка безпосередньо її стосується та визначитись з об`єктивною стороною правопорушення, яке вміняється позивачу у вину.

Суд не встановлює інші фактичні обставини та не надає оцінку наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення за частиною другою ст. 2101 КупАП, оскільки така оцінка первинно має бути надана суб`єктом притягнення та накладення адміністративного стягнення в межах належної адміністративної процедури.

Так само суд не вирішує питання закриття провадження у справі, оскільки вирішення цього питання є передчасним, саме тому позов підлягає частковому задоволенню.

Подібну позицію зайняв Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 25.05.2023 у справі №158/2718/22.

Крім того, слід відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в частині визнання протиправними дій щодо винесення відносно нього постанови за справою про адміністративне правопорушення № 283 від 05.07.2023 про накладення стягнення в розмірі 5100 грн у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 2101 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (місцезнаходження: вул. Захисників України, 14-А, м. Чернігів; код ЄДРПОУ - 09576411) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову за справою про адміністративне правопорушення № 283 від 05.07.2023 відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною другою ст. 2101 КупАП, скасувати та направити справу на новий розгляд до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Л. В. Карапута