Справа № 199/1661/23
Суддя: ПОДОРЕЦЬ О. Б.
Дата ухвалення: 2023-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/1661/23
(2-а/199/14/23)
РІШЕННЯ

іменем України

18.08.2023

. Дніпро

справа №199/1661/23

провадження № 2-а/199/14/23

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Подорець О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Управління патрульної поліції у Житомирській області,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просив суд скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАС №6531675 від 11.02.2023 у відношенні до нього про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням матеріальних та процесуальних норм КУпАП, а також на відсутність у його діях складу правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача не надав заперечення щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, утім скористався правом надання відзиву на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечував, оскільки постанова прийнята відповідно до закону. Так, виявивши транспортний засіб, в діях водія якого містилися ознаки порушення вимог чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме порушення пункту 12.9.«б» ПДР України, за вчинення якого ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу, враховуючи той факт, що така дія була скоєна водієм в присутності поліцейського і останній бачив її вчинення на власні очі, поліцейським було прийнято рішення про зупинку такого транспортного засобу на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», та в подальшому розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, щодо водія такого транспортного засобу, яким виявився позивач. Поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Зазначається що позивачу, було роз`яснено положення ст.63 Конституції України та положення ст.268 КУпАП про можливість мати захисника, та позивач розписався в зазначеній графі, справа розглядалась у спрощеному порядку і тому працівником поліції було відмовлено у клопотанні позивача про відкладання розгляду для можливості скористатися послугами захисника. На підставі викладеного, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши оптичний CD/DVD-R диск, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 11.02.2023 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , був зупинений на автодорозі АД МО6 225 км (Житомирська область - Новоград-Волинський) працівниками Управління патрульної поліції у Житомирській області. За словами працівників поліції позивач о 11 годині 46 хвилин порушив Правила дорожнього руху, а саме: дію знаку 3.29; порушив п. 12.9.6. ПДР України, рухався зі швидкістю 105 км за годину. Після чого, інспектор капрал поліції Стебльова-Оліщук Карина Володимирівна почала розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо позивача та визнала останнього винним у вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3)протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі , якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постановою серії ЕАС 6531675 встановлено, що 11.02.2023 о 11:46 годині ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки TOYOTA Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив Правила дорожнього руху, а саме: дію знаку 3.29; порушив п. 12.9.6. ПДР України, рухався зі швидкістю 105 км за годину.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що під час розгляду справи між працівником поліції та позивачем відбувся діалог, під час якого позивач надав письмове клопотання в якому просив відкласти розгляд справи аби скористатись своїм правом на захист, на що останньому було відмовлено працівником поліції. Після цього позивач ще раз попрохав відкласти розгляд справи на наступний день, щоб разом зі своїм адвокатом приїхати до відділу патрульної поліції за їх місцезнаходженням, однак працівник поліції відхилив. Після чого, працівник поліції ознайомив позивача з його правами за ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, серед яких: заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Так, ознайомившись із відеозаписом на оптичному СD/DVD-R дисках, наданим представником відповідача та позивачем, суд вважає, що дане відео містить підтвердження доводів позивача про порушення його права на захист, оскільки працівником поліції було порушено зазначене право, позивачу не було в повній мірі роз`яснено його право на захист. Посилання представника відповідача у своєму відзиві на спрощений порядок розгляду справи не повинно жодним чином обмежувати права особи на захист що закріплені в положенні ст. 59 Конституції України, ст. 268 КУпАП, ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи. Окрім цього, дана категорія адміністративного правопорушення не обмежена у часі для її розгляду.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене певне діяння як адміністративне правопорушення.

Враховуючи вище описані обставини, суд приходить до висновку, про відсутність належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом вказували про винуватість позивача у інкримінованому адміністративному правопорушенні, та свідчить про відсутність події та складу правопорушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення правопорушення, оскільки сам по собі опис адміністративного правопорушення в постанові не може бути належним доказом вчинення об`єктивної сторони правопорушення. Така постанова, по своїй правовій природі, є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно ч.ч.1,2, ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідна правова позиція щодо обов`язку відповідача доведення факту вчинення правопорушення належним доказами, висловлена в Постанові Верховного Суду від 26.04.2018 (справа №338/1/17 адміністративне провадження №К/9901/15804/18).

За таких підстав, відповідач, у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, не надав до суду доказів, що підтвердили б вину позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Тобто, викладені позивачем в позовній заяві доводи стосовно своєї невинуватості відповідачем не спростовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Підсумовуючи викладене, враховуючи зміст ч. 3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, а саме - прийнята відповідачем постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи правову позицію, викладену 18.03.2020 у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 543/775/17, у зв`язку з задоволенням позову, з Департаменту патрульної поліції слід стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст.6-9, 77, 90, 229, 241-246, 250, 251, 255, 262, 286, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Житомирській області капралом поліції Стебльової-Оліщук Карини Володимирівни про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №6531675 від 11.02.2023 - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач Управління патрульної поліції у Житомирській області, , місце знаходження вул. Покровська, буд. 96, м. Житомир, 10031.

Суддя О.Б.Подорець