Справа № 420/548/23
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/548/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, що полягає у неприйнятті рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області винести рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 , виходячи з розміру 10821,22 грн. з дати звернення з заявою за перерахунком пенсії від 18.08.2022 року та здійснювати пенсійні виплати з моменту винесення рішення судом;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь позивача судовий збір у розмірі 3220 грн. та витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 25000 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2023 р. справа №420/548/23 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 16.01.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно ст. 262 КАС України; витребувано від Головного управління ПФУ в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком, яка йому призначена за невірним розрахунком. 18 серпня 2022 року позивач звернувся до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одеси з заявою № 6467 про перерахунок пенсії з підстав зміни надбавки та надав необхідні документи, однак станом на день подання адміністративного позову відповідач не прийняв жодного рішення за поданою заявою.

Крім того, як стверджує позивач, розрахунок пенсії проведено з порушенням пенсійного законодавства, яке було чинним на момент призначення пенсії, оскільки розрахунок заробітку для обчислення пенсії не відповідає ст. 40 та ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач доводить, що у разі правильного розрахунку усіх складових та з урахуванням положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що передбачає норму розрахунку пенсії за двоскладовою формулою, його пенсія станом на 01.04.2021 року має становити 10 821,22 грн.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та у відзиві на позовну заяву зазначив, що розмір пенсії за віком у всіх випадках визначається індивідуально для кожної особи окремо за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і залежить від тривалості страхового стажу; величини заробітку, з якого були сплачені страхові внески; коефіцієнту страхового стажу; коефіцієнту заробітку; часу виходу на пенсію. До основного розміру пенсій за віком можуть встановлюватися (якщо є на те підстави) доплати, надбавки, підвищення.

Представник відповідача вказує, що Головним управлінням з 01.07.2021 року проведено перерахунок пенсії з урахуванням ч. 2 ст. 42 Закону № 1058 автоматизованим способом, що відповідає вимогам пенсійного законодавства та не порушує у жодному разі права позивача.

За твердженням представника пенсійного органу норми пенсійного законодавства містять поняття «мінімальна пенсія» та «мінімальний розмір пенсії за віком в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом». З огляду на це, відповідачем правомірно обчислено пенсію позивачу у розмірі, який відповідає мінімальному розміру пенсії за віком в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, і є таким, що відповідає діючому пенсійному законодавству.

Також у відзиві висловлено заперечення стосовно стягнення на користь позивача судових витрат у вигляді судового збору та на професійну правничу допомогу.

Інших процесуальних заяв по суті спору, які визначені статтею 159 КАС України від сторін до суду не надходило.

02.02.2023 року відповідач надав суду копії матеріалів пенсійної справи позивача.

24.04.2023 року представник позивача подав заяву про призначення судової економічної експертизи, яке судом відхиляється, оскільки надійшло до суду після початку розгляду справи по суті (17.02.2023 року), тобто станом на 24.04.2023 року підготовка справи до розгляду по суті вже завершена.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 з 04 грудня 2017 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком (а.с. 14, 15) згідно рішення №8893 від 04.12.2017 року.

18 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одеси із заявою № 6467 про перерахунок пенсії у зв`язку із зміною надбавки (а.с. 36-38).

Не отримавши відповіді на подане звернення, а також вважаючи, що відповідач неправильно нарахував пенсійну виплату, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Стосовно позовної вимоги про визнання бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення про перерахунок пенсії, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується відповідачем, що у серпні 2022 року позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із зміною надбавки та надав наступні документи: військовий квиток, документи про навчання, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт, трудову книжку, інші документи у кількості 10 шт. за № 98х; 11; б/н (а.с. 38, 105).

У той же час, з наданих відповідачем копій матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 судом встановлено, що 26 серпня 2022 року пенсійним органом прийнято рішення №15 про перерахунок пенсії через зміну «надбавки» (а.с. 100), пенсія збільшилася до 2093грн.

Таким чином, у серпні 2022 року відповідачем прийнято рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із зміною «надбавки», про що просив позивач у поданій заяві № 6467 від 18.08.2022 року, місяць підвищення розміру пенсії - 01.12.2022 року. При цьому були надані відповідні розрахунки страхового стажу та алгоритм розрахунку пенсії за віком.

За таких обставин, суд робить висновок, що відсутні підстави для визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо неприйняття рішення стосовно перерахунку пенсії, адже з матеріалів справи вбачається, що звернення позивача про перерахунок пенсії у зв`язку із зміною надбавки розглянуто та прийнято відповідне рішення. При цьому, суд враховує, що у часі рішення про перерахунок пенсії прийнято пенсійним органом після поданого ОСОБА_1 звернення, що доводить відсутність бездіяльності відповідача у даному випадку.

Разом із тим, суд зважає на те, що матеріали справи не містять доказів, що пенсійним органом належним чином повідомлено ОСОБА_1 про рішення щодо перерахунку пенсії, яке було прийнято після звернення позивача із заявою.

Організаційні засади прийому та обслуговування осіб, які звертаються до територіальних органів Пенсійного фонду України, у тому числі за допомогою засобів технічних засобів електронних комунікацій, відповідно до вимог Законів України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначені Положенням про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 5 Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, особи, що звертаються до органів Пенсійного фонду, мають право звертатися до органів Пенсійного фонду особисто або через представника, повноваження якого оформлено у встановленому законом порядку; одержати відповідь про результати розгляду звернення в обраний ними спосіб (усно, в письмовій та/або електронній формі, шляхом СМС-повідомлення).

За змістом п. 7 Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, органи Пенсійного фонду зобов`язані зокрема об`єктивно, всебічно і вчасно розглядати звернення; забезпечувати реалізацію передбачених законодавством прав осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду; повідомляти осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду, про результати перевірки звернення і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснювати порядок оскарження прийнятого рішення;

Таким чином, суд робить висновок, що пенсійний орган після отримання звернення зобов`язаний його розглянути та прийняте рішення, про що повідомити заявника із роз`ясненням права на оскарження.

На підставі вищевикладеного, а також враховуючи те, що у даному випадку відповідач не дотримався вимог законодавства в частині інформування позивача про прийняте рішення, суд вважає за необхідне на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача надіслати ОСОБА_1 копію прийнятого рішення про перерахунок пенсії у зв`язку із зміною надбавки та роз`яснити право на його оскарження.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання перерахувати та виплатити пенсію, виходячи з розміру 10821,22 грн. з дати звернення з заявою про перерахунок пенсії від 18.08.2022 року та здійснювати пенсійні виплати з моменту винесення судового рішення, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп*Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з ч.2 ст.27 Закону №1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

За правилами частини другої статті 40 Закону України №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск:К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn - визначається шляхом ділення фактичної заробітної плати застрахованої особи на величину середньої заробітної плати в Україні за відповідний період у розрізі кожного місяця. Усі помісячні коефіцієнти підсумовуються і поділяються на кількість місяців страхового стажу. Виходить середньоарифметичний коефіцієнт заробітку.

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу визначається за формулою:

Кз = Зв : Зс, де Кз коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;

Зв сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зс заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

Отже, один із головних чинників при розрахунку середньої заробітної плати для призначення пенсії є індивідуальний коефіцієнт заробітної плати (Кз), який визначається з п`ятьма знаками після коми.

У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за попередній рік для визначення заробітної плати (доходу) враховується наявна середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяці попереднього року з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Згідно протоколу № 8893 від 04.12.2017 року позивачу розраховано пенсію виходячи з повного стажу 27 років 1 місяць 28 днів, середньомісячний заробіток 2371,27000, коефіцієнт стажу - 0,27083 (325 міс.), коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,36563 (а.с. 15).

З розрахунку заробітної плати ОСОБА_1 вбачається, індивідуальний коефіцієнт для обчислення за новою формулою (до оптимізації) становив - 0,45605, а після оптимізації - 0,62992. Для двоскладової формули індивідуальний коефіцієнт для обчислення становив 0,54134 (а.с. 18).

Основоположним доводом позивача при зверненні до суду із даним позовом є те, що при призначені пенсії, складові, які впливають на розмір пенсійної виплати визначено не вірно та позивач зокрема вважає, що є необхідність у застосуванні двоскладової формули обрахунку його пенсії.

Суд зазначає, що Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено два варіанти обчислення розміру пенсії за віком, з яких особа може обирати найбільш вигідні для себе. Перший варіант - за новою формулою, другий за так званою двоскладовою формулою.

Основою для обчислення розміру пенсії за новою формулою є скоригована заробітна плата та коефіцієнт страхового стажу. Розмір пенсії за віком визначається за формулою П=Зп*Кс (відповідно до статті 27 Закону №1058), де П розмір пенсії (у грн.), Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи, з якої обчислюється пенсія (у грн.) (визначена відповідно до статті 40 Закону №1058); Кс коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи (визначений відповідно до ст. 25 Закону №1058).

Відповідно до першого варіанту обчислення розміру пенсії за віком, для визначення однієї зі складових цієї формули заробітної плати (Зп) необхідно визначити середньоарифметичний індивідуальний коефіцієнт заробітку. Його обчислюють шляхом ділення заробітної плати особи за кожен місяць періоду, за який враховується заробіток, на середню заробітну плату в галузях економіки за цей же місяць. Суму коефіцієнтів за весь період, за який враховують заробітну плату, ділять на кількість місяців, за які розраховано коефіцієнти заробітку.

В даному випадку, починаючи з дати призначення пенсійної виплати, пенсію за віком позивачу було розраховано за цим варіантом обчислення розміру пенсії, що підтверджується зокрема протоколом № 8893 від 04.12.2017 року, розрахунком заробітної плати (а.с. 15, 17, 18).

В подальшому розмір пенсії неодноразово змінювався відповідно до діючого пенсійного законодавства, що підтверджується проведеними перерахунками (а.с. 97, 100).

У той же час, другий варіант обчислення розміру пенсії за віком, якого вимагає позивач це варіант за двоскладовою формулою, а саме визначається розмір пенсії, яка складається із двох частин: частина, яка припадає на період стажу до набрання чинності Законом, а також та частина пенсії, яка припадає на період страхового стажу після набрання чинності Законом №1058.

Перша із цих двох частин (стаж до 1 січня 2004) визначається відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (зі змінами та доповненнями) та з обмеженням пенсії максимальним розміром, який діятиме на момент набрання чинності Законом №1058. Друга частина обчислюватиметься за нормами нового Закону без обмеження максимальним розміром.

При цьому, частина пенсії обчислена за період стажу до 1 січня 2004 буде проіндексована до моменту фактичного виходу на пенсію та підсумована з другою частиною пенсії, обчисленою за період страхового стажу після набрання чинності Законом №1058.

З матеріалів пенсійної справи позивача судом встановлено, що показники, які враховуються пенсійним органом для розрахунку пенсії за двоскладовою формулою є нижчими ніж за новою формулою (а.с. 18).

При цьому, суд враховує і те, що за проведеним представником позивача розрахунком, розмір пенсії ОСОБА_1 у разі застосування двоскладової формули значно зменшує розмір пенсії у порівнянні за обрахунком, який застосований відповідачем при призначенні пенсії (а.с. 4).

Таким чином, враховуючи попередній розрахунок пенсії за віком ОСОБА_1 за двоскладовою формулою, є очевидним, що розмір пенсії до виплати буде менший за розмір пенсії за віком, яку позивач отримує на сьогодні.

Суд зважає на те, що доказів здійснення невірного математичного розрахунку стосовно застосування коефіцієнту страхового стражу, позивачем не надано, а судом не встановлено.

Матеріали справи не містять доказів про наявність з боку відповідача порушень діючого на момент призначення позивачеві пенсії пенсійного законодавства щодо обчислення стажу, визначення середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії, періоду розрахунку, розміру заробітної плати або коефіцієнтів.

Враховуючи те, що позивачем не спростовано вірність проведених пенсійним органом розрахунків, які є детальними за кожною складовою, а також те, що розмір пенсії позивача суттєво зменшиться у разі застосування двоскладової формули, суд робить висновок, що у даній частині позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Суд критично оцінює доводи представника позивача, що пенсійним органом неправильно здійснено розрахунок заробітку, зокрема, включено періоди трудової діяльності, за які відсутні дані про нараховану заробітну плату, оскільки відповідно до статті 40 Закону України № 1058 позивач мав можливість виключити періоди роботи до 60 календарних місяців страхового стажу як невигідні та як такі, що зменшують розмір заробітку, який враховується для обчислення пенсії. Натомість, матеріали справи не містять доказів, що вказане право позивач реалізував, а відповідачем попри це періоди роботи, які були невигідними для позивача враховані при призначенні пенсії.

Навпаки, матеріалами справи підтверджується те, що розрахунок заробітної плати, зокрема і при перерахунку пенсії, позивач просить здійснити автоматично, що відповідно не наділяє пенсійний орган самостійно обирати які періоди роботи приймати до уваги, а які виключити як невигідні (а.с. 36).

Таким чином, на підставі встановлених обставин та наявного правового регулювання, суд вважає, що відсутні правові підстави для зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області перерахувати та виплатити пенсію, виходячи з розміру 10821,22 грн. з дати звернення з заявою про перерахунок пенсії від 18.08.2022 року та здійснювати пенсійні виплати з моменту винесення судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що доводи позивача щодо протиправності відповідача знайшли своє часткове підтвердження, суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом (виходячи при цьому за межі позовних вимог на підставі ч.2 ст.9 КАС України, оскільки позивач стверджував, що на його заяву від 18.08.2022 року жодного рішення не отримував, і це не спростовано відповідачем):

визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо неповідомлення ОСОБА_1 про прийняте рішення щодо перерахунку пенсії № 15 від 26 серпня 2022 року у зв`язку із зміною «надбавки»;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надіслати ОСОБА_1 копію прийнятого рішення про перерахунок пенсії № 15 від 26 серпня 2022 року у зв`язку із зміною надбавки та роз`яснити право на його оскарження.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Стосовно стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 16 КАС України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У частині третій статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частиною першою статті 138 КАС України передбачено встановлення судом розміру витрат, пов`язаних, зокрема, з підготовкою справи до розгляду, на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому за змістом частин п`ятої - сьомої статі 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу та проведення експертизи підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У той же час, матеріали справи не містять доказів понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та суду зокрема не надано ні договору, ні акту виконаних робіт за надані юридичні послуги, тому логічним є висновок, що витрати на правничу допомогу не підтверджені і підстав для їх стягнення на дату ухвалення рішення не має.

Згідно ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Керуючись ст. ст. 9, ч.7 139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо неповідомлення ОСОБА_1 про прийняте рішення щодо перерахунку пенсії № 15 від 26 серпня 2022 року у зв`язку із зміною «надбавки» за його заявою від 18.08.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надіслати ОСОБА_1 копію прийнятого рішення про перерахунок пенсії № 15 від 26 серпня 2022 року у зв`язку із зміною надбавки та роз`яснити право на його оскарження.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України (; адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 1073(одна тисяча сімдесят три)грн. 60коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян