Справа № 480/6788/23
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2023-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 серпня 2023 року Справа № 480/6788/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6788/23
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області
про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:
1. Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумської області щодо відмови у зарахуванні позивачу періоду роботи з 16.12.1991 року по 30.08.1994 рік, з 01.09.2005 року по 31.08.2008 рік та з 24.12.1990 року по 31.12.1990 рік.
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумської області зарахувати позивачу до стажу по спеціальності період з 16 грудня 1991 року по 30 серпня 1994 року та з 24 грудня 1990 року по 31 грудня 1990 року, а також трудовий стаж роботи педагога організатора у період із 01 вересня 2005 року по 31 серпня 2008 року до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугою років.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в серпні 2021 року позивачка звернулась до відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в селищі Липова Долина Роменського району Сумської області із заявою про призначення пенсії за вислугою років. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 13.09.2021 року відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років.
Не погоджуючись із даним рішенням, позивачка звернулась до суду.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.11.2022 року позовні вимоги задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати позивачці до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти період з 31.08.1994 року по 31.08.2005 рік. Однак період з 01.09.2005 року по 31 серпня 2008 рік судом не був зарахований та не надано в рішенні обґрунтування чому частково задоволено позов.

На підставі даного рішенням позивачка повторно звернулась до Пенсійного фонду України в Сумській області про призначення пенсії за вислугою років.

17.01.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області було прийняте рішення №60 про відмову у призначенні пенсії за вислугою років.

Рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугою років ґрунтується на тому, що згідно з п. е ст.55 Закону України Про пенсійне забезпечення (з урахуванням змін, внесених Законом України № 911- внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24.12.2015 року) право на пенсію за вислугою років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення за наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Однак по підрахунку Пенсійного фонду спеціальний стаж позивача складає 21 рік 06 місяців 01 день станом на 11.10.2017 року. Для призначення пенсії за вислугою років потрібен стаж роботи не менше - 26 років 06 місяців. Відповідно за наявності такого спеціального стажу позивачка не має права на призначення пенсії за вислугу років.

В самому рішенні про відмову у призначенні пенсії за вислугою років відповідач не зазначає які саме періоди не зараховані до спеціального стажу.

В зв`язку з цим позивачка звернулась за роз`ясненнями до Пенсійного фонду. В усній формі працівник Пенсійного фонду України в Сумській області пояснив, що не зарахований до спеціального стажу період перебування її у відпустці по догляду за дитиною з 16.12.1991 року по 30.08.1994 року, мотивуючи це тим, що період перебування особи у відпустці по догляду за дитиною не враховується до спеціального стажу, та з 01.09.2005 року по 31.08.2008 рік, оскільки відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, затверджений постановою КМУ від 04.11.93р. № 909 згідно з приміткою 3 для призначення пенсії за вислугу років зараховується робота на посаді старшої піонервожатої до 1 січня 1992 року; зарахування педагога організатора до спеціального стажу не можливо, оскільки в довідці № 73 від 23.06.2021 року не вказаний період зарахування на посаду педагога організатора.

Також відповідач вважає, що оскільки рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.11.2022 року позовні вимоги було задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти період з 31.08.1994 року по 31.08.2005 рік, то вони не мають права зарахувати період з 01.09.2005 року по 31.08.2008 рік.

Окрім того, спеціаліст пояснив, що також не зараховується період до спеціального стажу з 24.12.1990 по 31.12.1990 рік (8 днів), оскільки як вважає відповідач це були перервані трудові відносини. Хоча відповідно до основного документу (трудової книжки) трудові відносини з 26.07.1990 року по 25.08.1994 рік не переривались та встановлений трудовий мінімум вироблений (сторінка 19 трудової книжки та архівна довідка від 24.02.2023 року № 13-09/151).

Враховуючи вищезазначене, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 03.07.2023 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано до електронного кабінету через систему "Електронний суд", документ доставлено до електронного кабінету 03.07.2023 (а. с. 40).

У встановлений судом строк відповідач відзив не надав.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 17.08.2021 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про призначення пенсії за вислугою років (а.с.12).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.11.2022 року у справі № 480/5606/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти, період роботи на посаді старшої вожатої в Панасівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів з 31.08.1994 по 31.08.2005 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти, період роботи на посаді старшої вожатої в Панасівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів з 31.08.1994 по 31.08.2005 (а. с. 12-13).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 17.01.2023 року № 60 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугою років (а. с. 11). В обґрунтування рішення зазначено, що згідно з п. е ст.55 Закону України Про пенсійне забезпечення право на пенсію за вислугою років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 01.04.2015 року - не менше 25 років та після цієї дати: .... з 1 квітня 2017 року по 11 жовтня 2017 року не менше - 26 років 06 місяців. Відповідно до наданих документів страховий стаж заявниці складає 32 роки 09 місяців 14 днів, спеціальний стаж - 21 рік 06 місяців 01 день станом на 11.10.2017 року. За наданими документами підстави для призначення пенсії відсутні.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з належних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Щодо періоду роботи з 01.09.2005 року по 31.08.2008 рік.

Згідно розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 судом встановлено, що ГУ ПФУ в Сумській області не зараховано період роботи з 01.09.2005 по 31.08.2008 (а.с.10).

Згідно з п. "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 (зі змінами від 26.09.2002) затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Згідно з даним Переліком, правом на призначення пенсії за вислугу років користуються особи, які працювали в загальноосвітніх навчальних закладах, зокрема і на посадах педагогів організаторів.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У відповідності до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Так, згідно змісту трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 в період з 01.09.2005 року по 31.08.2008 рік працювала на посаді педагога -організатор Панасівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів (а.с.16).

Суд наголошує, що жодних зауважень, підстав для не зарахування наведеного періоду роботи ГУ ПФУ в Сумській області не зазначає.

Таким чином, суд приходить висновку, що період роботи ОСОБА_1 з 01.09.2005 року по 31.08.2008 рік на посаді педагога -організатор Панасівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів підлягає зарахуванню до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Щодо періоду з 24.12.1990 по 31.12.1990, суд зазначає наступне.

Згідно розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 судом встановлено, що ГУ ПФУ в Сумській області не зараховано період роботи з 24.12.1990 по 31.12.1990 (а.с.10).

Так, згідно змісту трудової книжки НОМЕР_1 та довідки Липоводолинської селищної ради від 24.02.2023 №13-09/151 ОСОБА_1 в період з 26.07.1990 по 25.08.1994 працювала на посаді вихователя дитячого садочка в КСП «Прапор Леніна» (а.с.32).

Крім того, суд звертає увагу, що згідно архівної довідки Липоводолинської селищної ради від 24.02.2023 №13-09/151 ОСОБА_1 в грудні 1990 року відпрацювала -23 трудоднів.

Суд зазначає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумської області від 17.01.2023 №60 та відповідний розрахунок стажу позивача не містить підстав у відмові зарахувати наведений період роботи ОСОБА_1 до стажу роботи.

Відповідно до ст.5 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки "Про народну освіту" від 28 червня 1974 року № 2778-VIII (діяв до 04.06.1991 р.) система народної освіти в Українській РСР включає: дошкільне виховання; загальну середню освіту; позашкільне виховання; професійно-технічну освіту; середню спеціальну освіту; вищу освіту.

Згідно пп."г" п.1 Переліку установ, організацій та посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 р. № 1397 (далі- Перелік № 1397) вчителям, лікарям та іншим працівникам освіти та охорони здоров`я у стаж роботи за спеціальністю, крім роботи в установах, організаціях та на посадах, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються служба у складі Збройних Сил СРСР та перебування в партизанських загонах, служба у військах та органах ВЧК, ОГПУ, НКВС, НКДБ, МДБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства внутрішніх справ СРСР та органах міліції.

До вислуги років враховується, зокрема, робота:

- в загальноосвітніх навчальних закладах на посадах вчителів, викладачів, вихователів, директорів та інших;

- в дошкільних навчальних закладах на посадах вихователів, музичних керівників, директорів (завідуючих) та інших;

- в позашкільних навчальних закладах на посадах художніх керівників, керівників, завідуючих, директорів та їх заступників.

Отже, ОСОБА_1 має право на зарахування наведеного періоду роботи до спеціального стажу.

Таким чином, суд приходить висновку, що відповідачем період роботи ОСОБА_1 з 24.12.1990 по 31.12.1990 на посаді вихователя дитячого садочка в КСП «Прапор Леніна» підлягає зарахуванню до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Щодо періоду з 16.12.1991 по 30.08.1994, суд зазначає наступне.

Так, згідно розрахунку стажу ОСОБА_1 відповідачем наведений період позивачці не було зараховано до спеціального стажу у зв`язку із перебуванням у відпустці для догляду за дитиною до 3-х років.

Частинами 1 та 2 статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Суд зазначає, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж у колгоспі є трудова книжка колгоспника.

Відповідно до відомостей з трудової книжки колгоспника позивачка у період з 26.07.1990 по 25.08.1994 працювала на посаді вихователя дитячого садочка в КСП «Прапор Леніна» (а.с.32).

Так, Переліком № 909 стаж роботи вихователем у дошкільних навчальних закладах дає право на пенсію за вислугою років.

Відповідно до п. "ж" абз. 3 ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Окрім того, положеннями цієї статті ж регламентовано, що, зокрема при призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Крім того, ч.2 ст. 181 Кодексу законів про працю України визначено, що відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю. Час відпусток, зазначених у цій статті, до стажу роботи, що дає право на щорічну відпустку, не зараховується.

Таким чином, суд приходить висновку, що відповідачем безпідставно не враховано при підрахунку спеціального стажу роботи позивачки періоди її перебування у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку з 16.12.1991 по 30.08.1994 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях на тому, що правосуддя не повинно бути ілюзорним і має забезпечувати реальний захист прав особи і гарантії того, що справу буде вирішено остаточно рішенням в судовому провадженні (рішення від 09 грудня 2010 року у справі Буланов та Купчик проти України, від 13.02.2011 року у справі Чуйкіна проти України).

Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 наголосив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (п.9 абз.10).

Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 у справі №826/4418/14 була сформована правова позиція, що рішення суду, у випадку задоволення позову, мас бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникало б необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Оскільки, в ході розгляду справи встановлено, що відповідачем прийнято рішення від 17.01.2023 №60 про відмову в призначенні пенсії за віком, яке не входить до предмету позову, а тому для повного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати таке рішення ГУ УПФУ Сумської області від 17.01.2023 №60.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправними дій щодо відмови у у зарахуванні позивачу періоду роботи з 16.12.1991 року по 30.08.1994 рік, з 01.09.2005 року по 31.08.2008 рік та з 24.12.1990 року по 31.12.1990 рік, суд зазначає, що обов`язковою ознакою рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, як предмета адміністративного спору, є прямий (безпосередній) вплив рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на правовий статус фізичної чи юридичної особи, тобто обмеження її прав, свобод, покладення на неї обов`язків. Прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, як правило, є результатом вчинення ряду дій.

З огляду на те, що в правовому регулюванні приймає участь саме рішення суб`єкта владних повноважень, а не окремі дії, вчинені в процесі здійснення владних повноважень, за результатами яких прийнято рішення, ці дії не можуть бути предметом оскарження до адміністративного суду окремо від оскарження рішення. Обставини щодо вчинення цих дій входять до предмету доведення у справі за позовом про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, а їх правова оцінка судом на відповідність встановлених законом компетенції суб`єкта владних повноважень та порядку їх вчинення може бути підставою для скасування рішення як протиправного внаслідок вчинення посадовими особами суб`єкта владних повноважень дій не у спосіб та не у порядку, встановлених законом.

Враховуючи вказане, приймаючи до уваги, що судом дано правову оцінку дій відповідача на відповідність встановлених законом компетенції суб`єкта владних повноважень та порядку їх вчинення під час винесення оскаржуваного рішення, визнання протиправним та скасування даного рішення є належним і допустимим способом захисту прав позивача у даній справі, що у повній мірі відновлює порушене право, а тому суд вбачає необхідним у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій ГУПФУ в Сумській області відмовити.

За таких обставин, суд, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.08.2021 з урахуванням висновків суду та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до зарахувати до спеціального стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 24 грудня 1990 року по 31 грудня 1990 року, з 16 грудня 1991 року по 30 серпня 1994 року, з 01 вересня 2005 року по 31 серпня 2008 року.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, сплачений при подачі позову до суду (а.с. 6).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумської області від 17.01.2023 №60.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумської області (40009, Сумська область, м. Суми, вул. Берестовська, 1, ) зарахувати до спеціального стажу роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) період роботи з 24 грудня 1990 року по 31 грудня 1990 року, з 16 грудня 1991 року по 30 серпня 1994 року, з 01 вересня 2005 року по 31 серпня 2008 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумської області (40009, Сумська область, м. Суми, вул. Берестовська, 1, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) від 17.08.2021 з урахуванням висновків суду.

В задоволенні інших позовних вимог-відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумської області (40009, Сумська область, м. Суми, вул. Берестовська, 1, ) судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук