Справа № 496/694/23
Суддя: Горяєв І. М.
Дата ухвалення: 2023-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/694/23
Провадження № 2-а/496/12/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря Желяпової О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд ухвалити рішення, яким скасувати постанову серії БАБ №507292 від 16.01.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю адміністративного правопорушення та стягнути судовий збір.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 02.10.2022 року інспектором СРПП ВП №1 ОРУП № 2 ст. лейтенантом поліції Белоус В.О. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 075681 від 02.10.2022 року. Своїми діями ОСОБА_1 нібито порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність зач.1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 з протоколом не згоден та свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає. 13.12.2022 року Біляївським районним судом Одеської області було винесено постанову по справі №496/4896/22, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Проте, ОСОБА_1 про судове засідання 13.12.2022 року по справі №496/4896/22 не було відомо, оскільки він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, з огляду на що не мав можливості бути присутнім на вказаному судового засідання та надавати власні пояснення по справі. Крім цього, про наявність судового рішення, а також про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік ОСОБА_1 не був повідомлений, в результаті чого не міг знати про відсутність у нього права на керування транспортним засобом. 16.01.2023 року ОСОБА_1 , не знавши про наявність судового рішення Біляївського районного суду Одеської області по справі №496/4896/22 від 13.12.2022 року, керуючи транспортним засобом Mercedes Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений інспектором роти №2 Батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції Кравцовим М.О., внаслідок чого було складено постанову серії БАБ №507292 від 16.01.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Відповідно до вищевказаної постанови ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами та стосовно ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Однак позивач не погоджується зі постановою серії БАБ №507292 від 16.01.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та вважає її такою, що підлягає скасуванню. Свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнає, та зазначає, що не був належним чином повідомлений про призначене судове засідання. У зв`язку з вище викладеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 03.02.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

На електронну адресу суду 03 березня 2023 року надійшла заява від представника позивача про виконання ухвали суду щодо усунення недоліків.

Ухвалою суду від 06.03.2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 16.05.2023 року закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду по суті.

До судового засідання позивач та представник позивача не з`явилися, однак від представника позивача до суду надійшли письмові пояснення по справі та просив провести розгляд справи без участі представника позивача, та просив задовольнити позовні вимоги (а.с. 52-53).

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, але надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, відповідно до викладених письмових обґрунтувань зазначених у відзиві (а.с. 24-28).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КАС України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КАС України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Судом встановлено, що постановою серії БАБ №507292 від 16.01.2023 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Як вбачається з даної постанови, позивач визнаний винним у тому, що він 16.01.2023 року об 10.00 год., Одеська область траса М05 Київ-Одеса 452 км керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування Біляївським районним судом Одеської області від 23.12.2022 року.

Згідно ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

На підставі ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п.2.4 «а» Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

У відповідності до п.2.1 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і на вимогу працівника міліції пред`явити для перевірки такий документ.

Частиною 4 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Таким чином, працівники поліції вправі здійснювати контроль за наявністю у водія посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії як при складенні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод, так і при зупинці транспортного засобу за наявності для того законних підстав.

Так, із аналізу вищенаведених норм законів, вбачається, що посвідчення водія пред`являється водієм при використанні ним транспортного засобу в дорожньому русі на вимогу поліцейського, який здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 23.12.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Дана постанова набрала законної сили протягом десяти днів з дня її винесення.

Судом встановлено, що лише 18.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду уз клопотанням про ознайомлення із матеріалами справи. 30.01.2023 року представником Мороз А.А. в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на постанову суду від 23.12.2022 року відносно ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно постанови Одеського апеляційного суду від 09.03.2023 року, постанову Біляївського районного суду Одеської області від 13.12.2022 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП залишено без змін.

Частиною 2 статтею 317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Отже, приписами ч. 2 статті 317-1 КУпАП чітко встановлено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом на певний строк після набрання законної сили відповідного рішення суду про позбавлення цього права.

Тобто позивач ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції в ході виконання службових обов`язків 16.01.2023 року. Інспектор Кравцов М.О. перевірив інформацію в базі Інформаційно-телекомунікаційні системи «Інформаційний портал Національної поліції України», де зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавлений права керування транспортним засобом терміном 1 (один) рік, постановою Біляївського районного суду Одеської області від 13.12.2022 року.

Інформаційно-телекомунікаційна системи «Інформаційний портал Національної поліції України» - це сукупність технічних і програмних засобів, призначених для обробки відомостей, що утворюються у процесі діяльності Національної поліції України та її інформаційно-аналітичного забезпечення та є складовою частиною єдиної інформаційної системи МВС. Інспектор з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, об`єктивно встановив чи вчинено. ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, а саме керування транспортним засобом, будучи позбавленим такого права.

Що стосується тверджень позивача про його необізнаність про існування постанови Біляївського районного суду Одеської області від 23.12.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн. та позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 11 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Суд зазначає, що позивач знав про існування відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та не був позбавлений обов`язку цікавитись на якому етапі розгляду перебуває справа відносно нього та результатами такого розгляду.

Враховуючи факт оприлюднення постанови Біляївського районного суду Одеської області від 13.12.2022 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень України, що свідчить про її загальнодоступність. Крім того, ОСОБА_1 судом повідомлено належним чином про розгляд справи, оскільки інформація про розгляд справи перебуває у відкритому доступі на офіційному сайті суду, тому ОСОБА_1 мав цікавитись розглядом справи та добросовісно користуватись наданими йому процесуальними правами.

Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, як рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 року №340/1019/19).

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати учать на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, у справі Каракуця проти України, у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вище викладене та практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що правопорушення вчинене позивачем з необережності, оскільки останній знаючи, що відносно нього складений протокол за ст.130 КУпАП, жодним чином не цікавився ходом розгляду своєї справи, хоча мав таку можливість, не врахував той факт, що справа може бути розглянута без його участі, якщо він сповіщений належним чином, та він може бути позбавлений права керування, хоча повинен був і міг передбачити настання таких наслідків.

Відтак, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова серії БАБ № 507292 від 16.01.2023 є законною.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право зокрема залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів наданих сторонами, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення серії БАБ №507292 від 16.01.2023 року мали місце, та інспектор діяв в межах повноважень, у спосіб та на підставі, що передбачені законом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування вказаної постанови.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем під час розгляду справи були надані належні та допустимі докази, які свідчать про обґрунтованість прийняття оскаржуваного рішення.

Таким чином, позивач не довів, а матеріали справи не містять відомостей, які б спростували факти, встановлені в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення, та надали б суду підстав дійти висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності правових підстав для їх задоволення.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином відповідач, при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП, діяв у спосіб та у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно пункту першого частини третьої вищенаведеної статті Кодексу встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 9, 20, 77, 94, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі залишити без задоволення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Горяєв

Повний текст рішення складено 04.08.2023 року.