Справа № 280/414/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 серпня 2023 року м. Дніпросправа № 280/414/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року (суддя Семененко М.О.) у справі №280/414/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача 1 щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення;

- зобов`язати відповідача 1 провести нарахування та виплату позивачу грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV). 22.09.2022 звернулася до відповідача із заявою щодо призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій у відповідності до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV, однак рішенням відповідача від 26.09.2022 № 88 позивачу у задоволенні відповідної заяви відмовлено. Підставою для відмови встановлено відсутність сплати роботодавцем страхових внесків в травні 2022 та відсутність позивача з 23.03.2022 по 10.06.2022 на роботі. Таку відмову позивачка вважала протиправною, у зв`язку з чим звернулася з позовом до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 26.09.2022 №88, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає

оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, у відповідності з положеннями пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов таких висновків.

Так, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність оскаржуваного рішення ГУ ПФУ в Полтавській області, як органу що розглядав заяву позивачки за принципом екстериторіальності, через те, що наведені в ньому підстави для відмови в призначенні грошової допомоги не визначені законодавством.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що враховуючи положення п.7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, приймаючи до увагу посаду, яку займала позивачка перед пенсією, її вік та страховий стаж, остання має право на вказану грошову допомогу.

Визначаючи пенсійний орган, який зобов`язаний нарахувати та виплатити позивачці грошовому допомогу, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що таким органом є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, до якого позивачкою було подано заяву за місцем свого проживання.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник, по-перше, посилається на відсутність у позивачки права на отримання грошової допомоги, передбаченої п.7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. З цього приводу посилається на обставини, які визначені в оскаржуваному рішенні як підстави для відмови в призначенні грошової допомоги. По-друге, скаржник висловлює свою незгоду з висновком суду першої інстанції про те, що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області має обов`язок нарахувати та виплатити позивачці грошову допомогу. З цього приводу скаржник вказує на те, що оскільки судом визнано протиправним рішення саме ГУ ПФУ в Полтавській області, то на вказаний орган Пенсійного фонду повинно бути покладено зобов`язання по виплаті грошової допомоги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що з 22.07.2022 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV, на час виникнення спірних правовідносин позивач перебувала на обліку в Управлінні.

Позивачка звернулась до сервісного центру відділу обслуговування громадян №6 ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою від 22.09.2022 щодо не виплати грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій у відповідності до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV.

Заява позивачки від 22.09.2022 в порядку екстериторіальності розглянута ГУ ПФУ в Полтавській області.

Рішенням №88 від 26.09.2022, прийнятим відділом перерахунків пенсій №2 (м. Горішні Плавні) управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Полтавській області, відмовлено позивачу в призначенні грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV та повідомлено, що відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону №1788-XII, і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Провівши аналіз електронної пенсійної справи виявлено відсутність сплати страхових внесків за травень 2022 року, місяць в якому гр. ОСОБА_1 досягла пенсійного віку. Згідно довідки №45/к від 27.06.2022, яка видана Комунальним некомерційним підприємством «Міська дитяча лікарня №5» Департаменту охорони здоров`я Запорізької міської ради та довідки №01-12/341 від 20.09.2022, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико санітарної допомоги №10» Департаменту охорони здоров`я Запорізької міської ради, з 23.03.2022 по 10.06.2022 гр. ОСОБА_1 була відсутня на роботі. Враховуючи вищевикладене, вирішено відмовити в призначенні грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV.

Не погодившись з відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги, позивачка звернулась до суду із вказаним позовом.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності відмови позивачці у призначенні грошової допомоги, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1788-XII, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1788-XII, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З аналізу наведених норм права суд першої інстанції дійшов правильного виснвоку про те, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з: 1) наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах; 2) вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також 3) неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

При цьому, будь-яких інших вимог щодо набуття особою права на грошову допомогу, законодавство не визначає.

Тобто, в контексті спірних відносин, відсутність особи на роботі у зв`язку з перебуванням у відпустці без збереження заробітної плати, внаслідок чого за особу не сплачуються страхові внески, за умови того, що трудові відносини не перериваються і особа продовжує перебувати на відповідній посаді, не може мати вплив на право особи на отримання такого виду грошової допомоги.

Отже, рішення ГУ ПФУ в Полтавській області про відмову в призначенні грошової допомоги з підстав, які не передбачені законодавством, суд першої інстанції обгрунтовано визнав неправомірним.

Судом першої інстанції також встановлено та не заперечувалось відповідачами те, що станом на час призначення пенсії, позивачка перебувала у трудових відносинах з Комунальним некомерційним підприємством «Міська дитяча лікарня №5» Департаменту охорони здоров`я Запорізької міської ради та Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико санітарної допомоги №10» Департаменту охорони здоров`я Запорізької міської ради, що підтверджується записом в трудовій книжці та довідками №45/к від 27.06.2022 та № 01-12/341 від 20.09.2022.

При цьому, позивачка досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV, має страховий стаж 40 років 4 місяці 24 дні на час призначення пенсії за віком, до моменту виходу на пенсію за віком будь-якого іншого виду пенсії не отримувала, що підтверджується наданими до матеріалів справи письмовими доказами та відповідачами не оспорюється.

Отже, судом першої інстанції встановлено обставини справи, які свідчать про право позивачки на отримання грошової допомоги, яка передбачена п.7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV.

Встановивши те, що у спірних відносинах право позивачки було порушено, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що належним та ефективним способом захисту порушеного права є зобов`язання пенсійного органу нарахувати та виплатити позивачці грошову допомогу.

Визначаючи пенсійний орган, на який таке зобов`язання повинно бути покладено, суд першої інстанції правильно виходив з такого.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 Порядку №22-1 передбачено, що створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.

У спірному випадку заява позивача щодо призначення грошової допомоги розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Полтавській області та за результатом її розгляду прийнято рішення №88 від 26.09.2022 про відмову в призначенні відповідного виду грошової допомоги. Отже, саме відповідач 1 у цьому спорі є органом, що призначає грошову допомогу у відповідності до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV.

В той же час, відповідно до пункту 4.10 зазначеного Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що в даному випадку повноваження щодо призначення позивачу грошової допомоги були делеговані ГУ ПФУ в Полтавській області, проте обов`язок виплати грошову допомогу у відповідності до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV, після її призначення, залишається у територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонера.

Отже, в частині заявлених позовних вимог про зобов`язання здійснити нарахування та виплату грошової допомоги, належним відповідачем є саме ГУ ПФУ в Запорізькій області.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішенняз додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року по справі №280/414/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 17.08.2023

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк