Справа № 580/5237/23
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2023-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року справа № 580/5237/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Тимошенко В.П.,

розглядаючи у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Шполянська кондитерська фабрика до Головного управління ДПС у Черкаській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

26 червня 2023 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулося товариства з обмеженою відповідальністю Шполянська кондитерська фабрика з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 13.06.2023 №5359/23-00-07-05-01.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки базуються на наявності на думку перевіряючих недоліків первинних бухгалтерських документів, однак перевіряючими не спростовано фактичне здійснення господарської діяльності контрагентом ТОВ Світ Ласощів.

Позивач акцентує увагу, що Акт перевірки не містить жодних фактів виявлених порушень платником податків вимог п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, не містить жодних зауважень щодо форми, змісту і достовірності вищезазначених первинних документів чи фактичних даних і тверджень щодо нереальності відображених у податковому обліку на їх підставі господарських операцій чи їх невідповідності економічній меті, за наслідками яких позивачем був сформований податковий кредит та виникло від`ємне значення податку на додану вартість звітного періоду, що підтверджується змістом розділу 3.2 Акту перевірки, згідно якого перевіркою достовірності і правильності визначення та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації суми податкового кредиту (рядок 17 колонка Б Декларації) не встановлено порушень податкового законодавства.

Позивач також зазначив, що відповідач помилково дійшов висновку про порушення позивачем вимог щодо формування податкового кредиту та завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, оскільки з контрагентом ТОВ Світ Ласощів здійснені реальні господарські операції, на підтвердження яких наявні необхідні, належним чином оформлені первинні бухгалтерські документи, а висновки акту перевірки не відповідають нормам чинного законодавства, базуються на припущеннях і не підтверджуються доказами.

За вказаних обставин позивач вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що позовна заява з додатками та доводами на їх обґрунтування не спростовує обставин, наведених в Акті перевірки та позов є таким, що не підлягає задоволенню. Зокрема відповідач зазначив, що перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (показник рядка 20.2 Декларації) встановлено її завищення на 136377 грн, що призвело до порушення абз. б) п.200.4 ст.200 розділу V Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) у результаті порушень податкового законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

На підставі наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 08.05.2023 №839-п та відповідно до п.п.191.1.6 п.191 ст.19, п.п.20.1.2, п.п.20.1.4, п.п.20.1.5, п.п.20.1.6, гі.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 та п.79.1, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (далі - Податковий кодекс), проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Шполянська кондитерська фабрика» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2023 року в податковій декларації з податку на додану вартість від 18.04.2023 №, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету в сумі 136377 грн.

Перевірка проводилась у період з 08.03.2023 по 21.03.2023.

За результатами перевірки складено акт від 19.05.2023 №5167/23-00-07-05-01/32854125.

В ході перевірки встановлено порушення: вимог п.200.1, п.п б) п.200.4, п.200.7, п.200.9, п.п в) п.200.14 ст.200 розділу V Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), п. 5 розд. V Порядку заповнення податкової декларації Наказу Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016 року «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за №159/28289 (із змінами та доповненнями), ТОВ «Шполянська кондитерська фабрика» завищено заявлену суму бюджетного відшкодування по Декларації з ПДВ за березень 2023 року в сумі 136377 грн., в результаті чого у наданні такої суми бюджетного відшкодування відмовлено.

Позивачем подано заперечення від 02.6.2023 № 127 на вищезазначений акт до Головного управління ДПС у Черкаській області.

Постійна комісія з питань розгляду заперечень Головного управління ДПС у Черкаській області вирішила висновок акту перевірки від 19.05.2023 року №5167/23-00-07-05-01/32854125 «Про результати документарної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Шполянська кондитерська фабрика» (податковий номер 32854125) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету» залишити без змін.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС у Черкаській прийняте податкове повідомлення-рішення від 13.06.2023 № 5359/23-00-07-05-01 (форма В3) - завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ, згідно з декларацією за березень 2023 року в сумі 136377,41 грн, в результаті чого у наданні такої суми бюджетного відшкодування відмовлено.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 13.06.2023 № 5359/23-00-07-05-01 (форма В3), позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України).

В розумінні пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

У відповідності до п. 200.10 ст. 200 ПК України платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пункт 201.8 вказаної статті передбачає, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до першого та другого абзаців пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, належним чином оформлені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні є підставою для покупця товарів на віднесення сум ПДВ в накладних до податкового кредиту.

Судом встановлено, що згідно висновків Акту перевірки встановлені порушення позивачем вимог п.200.1, абз. «б» п.200.4, п,200.7, п.200.9, абз. «в» п.200.14 ст.200 Податкового кодексу України, п.5 Розділу V «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. №21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 р. за №159/28289, які виразилися в завищенні заявленої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в Декларації з ПДВ за березень 2023 року в розмірі 136 377,00 гривень, в результаті чого в бюджетному відшкодуванні зазначеної суми відмовлено.

При цьому, як вбачається із змісту Розділу 3.3.2 Акту перевірки, підставою для вищезазначених висновків стало невизнання відповідачем заявленої до бюджетного відшкодування суми від`ємного значення податку на додану вартість в розмірі 136 377,00 гривень, що виникло за наслідками господарських операцій з ТОВ «Світ Ласощів», ідентифікаційний код 03771732, виключно щодо постачання ним товарів в перевіреному періоді, з огляду на начебто відсутність залишку від`ємного значення за березень 2023 року.

Судом встановлено, що позивач з метою здійснення господарської діяльності з ТОВ «СВІТ ЛАСОЩІВ» (ідентифікаційний код 03771732) уклав в електронній формі з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису з дотриманням вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» Договір поставки №01-2023 від 02.01.2023, що відповідає вимогам ст.207 Цивільного кодексу України та ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

На виконання умов вищезазначеного Договору поставки ТОВ «СВІТ ЛАСОЩІВ» в березні 2023 року поставило, а позивач прийняв товарно-матеріальній цінності в асортименті і кількостях на загальну суму 916 674,43 грн, в т.ч. ПДВ - 152 779,07 грн, що підтверджується складеними та оформленими належним чином, в тому числі підписаними в електронній формі з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису з дотриманням вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», первинними документами, а саме: видатковими накладними від 22.03,2023 року №793 та від 31.01.2023 року №821.

Протягом березня 2023 року позивачем згідно платіжних доручень від 02.03.2023 №650, від 03.03.2023 №651, від 17.03.2023 №676, від 22.03.2023 №691, від 23.03.2023 №691, №692, від 29.03.2023 №698, від 31,03.2023 №703, №704 здійснені оплати на користь ТОВ «СВІТ ЛАСОЩІВ» отриманого по Договору поставки №01-2023 від 02.01.2023 товару на загальну суму 1 815 000,00 грн.

З Акту перевірки (стор.9 акту) підтверджується, що за наслідками вищезазначених господарських операцій за правилом «першої події» ТОВ «СВІТ ЛАСОЩІВ» відповідно до вимог п.201.1, 201.7, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України складені в електронній формі та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 22.03.2023 №189 та від 31.01.2023 №294, суб`єктний склад, номенклатурні, кількісні і вартісні показники яких є ідентичними показникам, зазначеним у вищевказаних видаткових накладних.

В «Описовій частині» Акту перевірки (стор.7), зазначено, що «в охопленому перевіркою звітному періоді ТОВ «Шполянська кондитерська фабрика» не оформляло взаємовідносини з ризиковими контрагентами, відображення яких у бухгалтерському і податковому обліку вплинуло на визначення у Декларації від 'ємного значення ПДВ, у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування».

Крім того, змістом Акту перевірки (стор.6) підтверджується, а отже визнається і не заперечується відповідачем, що придбані у ТОВ «СВІТ ЛАСОЩІВ» згідно з вищевказаними первинними документами кондитерські вироби, суми фактично сплаченого податку на додану вартість за операціями з придбання яких в розмірі 136 377,00 грн відображені в Декларації з ПДВ за березень 2023 року та Додатках №3 та №4 до вказаної податкової звітності, на виконання умов Договору купівлі-продажу №11/01/23 від 11.01.2023, укладеного з VIGO GROSSHANDEL (Республіка Німеччина) та на виконання умов Договору купівлі-продажу №02/03/20 від 02.03,2020, укладеного з RAM TRAID OU (Республіка Естонія), в повному обсязі експортовані позивачем за межі митної території України, що підтверджується митними деклараціями №23UA36UO від 22.03.2023 та №23UA07U8 від 31.03.2023, що свідчить про ділову мету таких правочинів, їх дійсний економічний зміст, а відтак, і про реальність зазначених господарських операцій в розумінні вимог ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно з п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.п. а п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до вимог п. 198.2. ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг.

В свою чергу, приписами пп. 198.3 ст. 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. При цьому, нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За змістом приписів п.п. 201.1, 201.7, 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець таких товарів/послуг зобов`язаний на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс), в установлені терміни скласти в електронній формі податкову накладну, яка містить електронний підпис уповноваженої платником особи, зареєструвати її у порядку, визначеному законодавством, в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати її покупцю за його вимогою. При цьому, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Водночас, відповідно до вимог п. 198.6. ст. 198 ПК України виключною підставою, яка позбавляє платника податків права на віднесення сум податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, до податкового кредиту є їх не підтвердження зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. а п.п. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195 ПК України операції з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту оподатковуються за нульовою ставкою.

Суд зазначає, що вищезазначені первинні документи у своїй сукупності підтверджують обставини і факти придбання позивачем товарів у постачальника ТОВ «СВІТ ЛАСОЩІВ» в березні 2023 року в межах власної господарської діяльності, фактичної оплати на користь їх постачальника включених до їх ціни сум податку на додану вартість в розмірі 136 377,00 гривень, їх фактичного руху, їх реальні наслідки у вигляді змін в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі сторін цих правочинів, підтверджують причшшо-наслідковий зв`язок між необхідністю їх придбання та використанням у власній господарській діяльності, підтверджують факти складання та реєстрації постачальником таких товарів в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідних податкових накладних, які в силу приписів п. 198,6. ст.198, п,201.10 ст.201 Податкового кодексу України є для покупця таких товарів достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та, безумовно, реальність вказаних господарських операцій в розумінні ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а відтак, є беззаперечними доказами правомірності визначення позивачем за наслідками цих господарських операцій складу податкового кредиту та від`ємного значення перевіреного періоду, в тому числі заявленого до бюджетного відшкодування.

Суд зазначає, що акт перевірки не містить жодних фактів виявлених порушень платником податків вимог п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, не містить жодних зауважень щодо форми, змісту і достовірності вищезазначених первинних документів чи фактичних даних і тверджень щодо нереальності відображених у податковому обліку на їх підставі господарських операцій чи їх невідповідності економічній меті, за наслідками яких Позивачем був сформований податковий кредит та виникло від`ємне значення податку на додану вартість звітного періоду, що підтверджується змістом розділу 3.2 Акту перевірки, згідно якого перевіркою достовірності і правильності визначення та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації суми податкового кредиту (рядок 17 колонка Б Декларації) не встановлено порушень [податкового законодавства.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені статтею 200 ПК України.

Відповідно до вимог п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до вимог п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно із п. 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Приписами п. 200.7 ст. 200 ПК України унормовано, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (п. 200.9 ст. 200 ПК України).

Відповідно до вимог Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289 (з наступними змінами і доповненнями), сума від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку відображається у рядку 20.2.1 податкової декларації з податку на додану вартість.

Платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації додаток 3 Розрахунок суми бюджетного відшкодування та додаток 4 Заява про повернення суми бюджетного відшкодування.

Усі показники у податковій звітності проставляються у гривнях без копійок з відповідним округленням за загальновстановленими правилами (п.4 Розділу ІІІ вищевказаного Порядку).

З системного аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що платник податків, який має від`ємне значення суми між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду, розрахованої згідно із п. 200.1 ст. 200 ПК України, має право отримати бюджетне відшкодування на свій поточний рахунок шляхом прийняття ним відповідного рішення, яке відображається у поданій ним до контролюючому органу у встановленому порядку податкової декларації з податку на додану вартість, в сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України.

Судом встановлено, що згідно даних Декларації з ПДВ за березень 2023 року (вх.№ від 18.04.2023) задекларована ним сума податкових зобов`язань, відображена в рядку 9 колонка Б Декларації, становить 2 146 028,00 грн і перевіркою своєчасності, достовірності і повноти визначення вказаного показника порушень не встановлено, що підтверджується змістом Розділу 3.1. Акту перевірки.

Водночас, згідно даних вказаної податкової звітності позивача задекларований податковий кредит звітного періоду в сумі 4 203 012,00 грн (рядок 17 колонка Б Декларації), до складу якого включені також суми податкового кредиту за наслідками господарських операцій перевіреного періоду з ТОВ «СВІТ ЛАСОЩІВ», в тому числі сформованого за рахунок фактично сплачених сум податку в розмірі 136 377,00 гривень за наслідками здійснення операцій з придбання товарів на підставі видаткових накладних від 22.03.2023 №793 та від 31.01.2023 №821, і перевіркою достовірності і правильності визначення податкового кредиту та І врахування його при розрахунку рядка 19 Декларації порушень також не встановлено, що підтверджується змістом Розділу 3.2. Акту перевірки.

При цьому, як вбачається із змісту Розділу 3.3.1. Акту перевірки, а отже визнається і не заперечується відповідачем, перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації) не встановлено порушень податкового законодавства

Таким чином, розрахована позивачем згідно із вимогами п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума від`ємного значення звітного періоду, відображена в рядку 19 Декларації, склала 2 056 984,00 гривень (4 203 012,00 - 2 146 028,00 « 2 056 984,00), а відтак, платник податку відповідно до приписів абз. «б», абз. «в» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України та вимог Розділу V «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» правомірно відобразив від`ємне значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню, лише в сумі фактично сплаченого податку у звітному періоді в розмірі 136 377,00 гривень в рядках 20.2, 20.2.1 Декларації з ПДВ за березень 2023 року та Додатку №3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» та Додатку №4 «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування» до такої Декларації, а решту суми від`ємного значення в розмірі 1 920 607,00 гривень зарахував до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду та відобразив її в рядках 20.3, 21 вищезазначеної декларації та Додатку №2 до неї.

З вищевикладеного вбачається, що позивач в перевіреному періоді виконав всі передбачені приписами п. 200.1, абз. б п. 200.4, п. 200.7, п. 200.8 ст. 200 ПК України необхідні умови для отримання бюджетного відшкодування.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутні порушення приписів п. 200.1, абз. б п. 200.4, абз. в п. 200.14 ст. 200 ПК України під час формування і визначення відповідних показників податкової звітності перевіреного періоду, позивач відповідно до вимог ст. 200 ПК України правильно заповнив податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2023 року, а тому позивач має право на бюджетне відшкодування в розмірі 136377,00 грн.

За таких обставин, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 13.06.2023 № 5359/23-00-07-05-01 є протиправним та підлягає скасуванню.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак не довів правомірності свого рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 12, 72-77, 242-243, 245-246, 255, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 13.06.2023 № 5359/23-00-07-05-01 (форми "В3").

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик 235, м. Черкаси, 18002, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Шполянська кондитерська фабрика" (вул. Чигиринська 11, м. Черкаси, 18011, ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО