Справа № 127/22122/23
Суддя: Михайленко А. В.
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/170/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2023 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Михайленка А.В.,

при секретарі Решкатюк Л.О.,

за участю:

представника відповідача Химича Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліціїпро скасування постанови серії ЕАС № 7319379 від 11.07.2023 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

24.07.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАС № 7319379 від 11.07.2023 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Позов мотивовано тим, що 11.07.2023 поліцейським УПП у Вінницькій області ДПП НПУ сержантом поліції Постоюком А.М., внаслідок розгляду справи про адміністративне правопорушення, було винесено постанову серії ЕАС № 7319379 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , за порушення ПДР України, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

На думку позивача, притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, є незаконним, а постанова серії ЕАС № 7319379 підлягає скасуванню, оскільки вказаного правопорушення вона не вчиняла. Позивач стверджує, що відстебнула ремінь безпеки безпосередньо після примусової зупинки працівниками поліції.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просила скасувати постанову серії ЕАС № 7319379 від 11.07.2023 та закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 25.07.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

01.08.2023 на адресу суду надійшов відзив з додатками та відеозаписом, поданий представником відповідача Химичем Д.В.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак 14.08.2023 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала.

Представник відповідача Химич Д.В. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених статтею 205 КАСУ.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, відзив на позовну заяву, суд прийшов наступного висновку.

Відповідно до постанови серії ЕАС № 7319379 від 11.07.2023, винесеної поліцейським УПП у Вінницькій області ДПП НПУ сержантом поліції Постоюком А.М., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Згідно із змістом постанови, 11.07.2023 року о 20 год. 17 хв. в м. Вінниці, вул. С. Зулінського 178, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем обладнаним засобами пасивної безпеки була не пристебнута ременем безпеки, чим порушила вимоги п.2.3 (в) ПДР України та була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п.2 розділу 4 інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015р. №1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Також, ч. 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правилами Дорожнього Руху ( ПДР ) України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом з порушенням правил користування ременями безпеки або мотошоломами та тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС ) визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

ОСОБА_1 у позові зазначає, що вона не вчиняла адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.121 КУпАП, так як відстебнула ремінь безпеки після зупинки транспортного засобу працівниками поліції. Проте, останньою в обгрунтування позовних вимог не надано суду жодних належних доказів.

Судом оглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який міститься на CD-диску та наданий відповідачем разом з матеріалами відзиву. З вказаного відеозапису встановлено, що 11.07.2023 поліцейським Постоюком А.М. було зупинено ОСОБА_1 та роз`яснено, що причиною зупинки є порушення останньою ПДР України, а саме керування автомобілем із непристебнутим ременем безпеки. На відео чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечувала даного факту, та просила застосувати попередження.

У даному випадку суд приймає у якості належних та допустимих доказів відео файли з фіксацією того, як ОСОБА_1 визнає, що ременем безпеки пристебнута не була, що свідчить про наявність у діях особи, яка керувала даним транспортним засобом складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП.

Суд звертає увагу, що згідно з сталою практикою ЄСПЛ ( рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року) Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що 11.07.2023 на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, дії працівників поліції відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, Кодексу адміністративного України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення було накладено правомірно.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7319379 від 11.07.2023 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 510 грн. за вчинення нею адміністративного правопорушення за ч.5 ст.121 КУпАП є законною та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.126, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.9, 12, 73-77, 90, 229, 242, 244-246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліціїпро скасування постанови серії ЕАС № 7319379 від 11.07.2023 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП та закриття провадження у справі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя