Справа № 420/8546/23
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2023-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8546/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Військова частина НОМЕР_5 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Військова частина НОМЕР_5 , у якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо ненадання довідки ОСОБА_1 про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2022 року включно згідно Додатку № 1 до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) видати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) довідку про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2022 року включно згідно Додатку № 1 до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач у період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2022 року, перебуваючи у відрядженні, у складі військової частини НОМЕР_2 , знаходився у районах проведення воєнних (бойових) дій і приймав безпосередню участь у бойових діях, забезпечуючи здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Безпосередня участь позивача у бойових діях, забезпечення здійснення ним заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах здійснення цих заходів у період з 24 лютого 2022 року по 29 серпня 2022 року включно підтверджується листом командира в/ч НОМЕР_5 №350/303/2/2252 від 28 грудня 2022 року. Проте, як зазначено у позові, за вказаний період, тобто, з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2022 року включно, військова частина НОМЕР_2 (відповідач) не надала у встановлений законодавством строк і не надає до цього часу будь-якого документального підтвердження чи довідки про перебування позивача у районах проведення воєнних (бойових) дій та його безпосередню участь у бойових діях для забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що підтверджується, зокрема, листом командира в/ч НОМЕР_7 від 13 січня 2023 року та листом фінансово - економічного управління Командування Повітряних Сил Збройних Сил України № 350/147/2/185 пс від 03 лютого 2023 року. Така довідка була надана відповідачем лише за період з 11 червня 2022 року по 28 серпня 2022 року, що слідує із копії наказу командира в/ч НОМЕР_5 від 01 листопада 2022 року №447-аг.

У свою чергу, бездіяльність військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо ненадання довідки ОСОБА_1 про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2022 року включно згідно Додатку № 1 до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298, перешкоджає отриманню позивачем додаткової винагороди у розмір 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2022 року, на яку він має право згідно постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. №168.

Вважаючи, що відповідач своєю бездіяльністю протиправно перешкоджає реалізації права на отримання додаткової винагороди відповідно п. 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2022 року, позивач звернувся до суд з даним позовом.

У своїх доводах позивач посилався на те, що командир військової частини, до якої було відряджено позивача, а саме: в/ч НОМЕР_2 , повинен був забезпечити видання бойових наказів (бойових розпоряджень), ведення журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки, складання бойових донесень або постових відомостей, рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. На підставі цих документів відповідач повинен був щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298. Так як відповідач вказаних вимог законодавства у період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2022 року щодо позивача не виконав, то, відповідно, допустив протиправну бездіяльність, що тягне за собою неотримання позивачем додаткової винагороди за цей період. Оскільки військова частина за місцем штатної служби позивача була позбавлена можливості здійснити нарахування і виплату додаткової винагороди без довідки відповідача за формою згідно додатку №1 до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298, то позивач просить суд зобов`язати відповідача видати таку довідку.

Ухвалою суду від 27 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України у письмовому провадженні.

Також цією ухвалою судом витребувано від Військової частини НОМЕР_2 інформацію у вигляді належним чином засвідчених письмових доказів, а саме: копії документів щодо проходження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової служби в період з 24.02.2022 року по 10.06.2022 року у складі Військової частини НОМЕР_2 , інформацію та належним чином завірені копії документів на підтвердження видачі чи причин не видачі на ім`я ОСОБА_1 довідки про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2022 року, а також інформацію та належним чином завірені копії документів на підтвердження безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 24.02.2022 року по 10.06.2022 року (належним чином завірені витяги з наказів, журналів, відомостей, рапортів тощо), у разі неможливості надання витребуваних копій документів надати письмову інформацію із зазначенням причин.

15 червня 2023 року до суду надійшло клопотання Військової частини НОМЕР_2 про заміну неналежного відповідача, у якому відповідач просить визнати військову частину НОМЕР_2 неналежним відповідачем у даній справі та залучити в якості відповідача у справі військову частину НОМЕР_8 . Клопотання мотивоване тим, що позивач був відряджений до об`єднаного командного пункту Об`єднаних сил військовою частиною НОМЕР_8 . Позивач за 2022 рік у відрядженні у військовій частині НОМЕР_2 не перебував.

Ухвалою суду від 20.06.2023 року задоволено частково клопотання Військової частини НОМЕР_2 про заміну неналежного відповідача. Залучено до участі у справі №420/8546/23 у якості другого відповідача - Військову частину НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ). Розпочато спочатку розгляд адміністративної справи №420/8546/23.

Також ухвалою від 20.06.2023 року суд витребував від Військової частини НОМЕР_2 ІІ інформацію у вигляді належним чином засвідчених письмових доказів, а саме: копії документів щодо проходження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової служби в період з 24.02.2022 року по 10.06.2022 року у складі Військової частини НОМЕР_4 , інформацію та належним чином завірені копії документів на підтвердження видачі чи причин не видачі на ім`я ОСОБА_1 довідки про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2022 року, а також інформацію та належним чином завірені копії документів на підтвердження безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 24.02.2022 року по 10.06.2022 року (належним чином завірені витяги з наказів, журналів, відомостей, рапортів тощо), у разі неможливості надання витребуваних копій документів надати письмову інформацію із зазначенням причин.

31.07.2023 року до суду надійшли пояснення Військової частини НОМЕР_5 , у яких представник третьої особи зазначив, що до Військової частини НОМЕР_5 не надходила довідка щодо ОСОБА_1 про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2022 року включно згідно додатку № 1 до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 (а.с. 83).

08.08.2023 року від відповідача Військової частини НОМЕР_2 ІІ надійшов відзив (про надання інформації).

Щодо фактичних обставин справи відповідач зазначив про те, що відповідно до обліку особового складу оперативно-тактичного угруповання ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин ОСОБА_1 , таким, що прибув (вибув) до складу сил та засобів, та беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, з метою виконання службових (бойових) завдань у наказі командира ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 11.06.2022 №2/дск. не числиться.

У відповідності до Закону України Про правовий режим воєнного стану від 10.11.2015 року, бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України директиви Головнокомандувача, та інших нормативно-правових актів, оперативно-тактичне угруповання Лиман утворене та функціонує з 11.06.2022 та не є правонаступником Командування об`єднаних сил, Угруповання об`єднаних сил (військова частина НОМЕР_2 -ІІ). У зв`язку з чим ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої знаходиться печатка (військова частина НОМЕР_2 -ІІ) з 11.06.2022 є тимчасово утвореним органом управління угрупованням військ, який не наділений повноваженнями юридичної особи та не здатен від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і нести обов`язки, та самостійно брати участь у правовідносинах тобто бути позивачем та відповідачам в суді.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 проходить військову службу.

Згідно посвідчення про відрядження від 29.09.2021 року №372/2/239 військової частини НОМЕР_9 , з 29.09.2021 року старший солдат ОСОБА_1 відряджений у підпорядкування командувача ООС для виконання службових (бойових) завдань у районах проведення ООС (підстава наказ ГШ ЗСУ від 17.09.2021 № 137/дск).

Згідно відміток у посвідченні про відрядження, 29.09.2021 року позивач вибув з в/ч НОМЕР_9 та прибув ОКП ОС (а.с. 9).

Згідно витягу з наказу Командувача угруповання об`єднаних сил від 10.06.2022 року №109/дск по стройовій частині, старший солдат ОСОБА_1 , оператор радіолокаційної станції радіолокаційного відділення військової частини НОМЕР_9 , вважається таким, що прибув до складу угруповання об`єднаних сил - до складу оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з 10.06.2022 року (а.с. 10).

Згідно витягу з наказу Командувача оперативно - стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 13.06.2022 року №4/дск, з 11.06.2022 року старший солдат ОСОБА_1 залучений до сил і засобів оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації з метою виконання службових (бойових) завдань (а.с. 11).

Згідно наказу Командувача об`єднаних сил від 09.03.2022 року № 45/дск, всі військовослужбовці (працівники) Збройних Сил України та інших складових сил безпеки і оборони, які станом на 05.00 05.03.2022 року знаходились в складі об`єднаного командного пункту та частин безпосереднього підпорядкування операцій об`єднаних сил вважаються такими, що вилучені зі складу сил та засобів операції об`єднаних сил та вважаються такими, що залучені до виконання бойових (спеціальних) завдань у складі угруповання об`єднаних сил щодо забезпечення національної безпеки і оборони, відсутні і стримування збройної агресії російської федерації та підпорядковуються Командувачу угрупування об`єднаних сил (а.с. 41).

Предметом спору у даній справі є оскарження бездіяльності військової частини НОМЕР_2 щодо ненадання позивачу довідки про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2022 року.

У клопотанні Військової частини НОМЕР_2 про заміну неналежного відповідача зазначено, що позивач був відряджений до об`єднаного командного пункту Об`єднаних сил військовою частиною НОМЕР_8 . Позивач за 2022 рік у відрядженні у військовій частині НОМЕР_2 не перебував. Інформація та документи у зв`язку з безпосередньою участю та у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 24.02.2022 року по 10.06.2022 року стосовно позивача у військовій частині НОМЕР_2 відсутні.

Військовою частиною НОМЕР_2 надано до суду Довідку від 07.06.2023 року №313/11/538 за підписом ТВО командира Військової частини НОМЕР_2 про те, що старший солдат ОСОБА_1 за 2022 рік у відрядженні в військовій частині НОМЕР_2 не перебував (а.с. 53).

Також Військовою частиною НОМЕР_2 надано до суду довідки:

№313/11/2470 від 27.04.2023 року про те, що відповідно до пункту 2 Переліку органів військового управління (штабів угруповань військ (сил) або штабів тактичних груп), які включені до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави та які здійснюють управління виконанням завдань в районі ведення воєнних (бойових) дій, затвердженого Начальником Генерального штабу Збройних Сил України гербова печатка військової частини НОМЕР_8 в період з 05.03.2022 по 10.06.2022 використовувалась Угрупованням об`єднаних сил, керівництво на якому здійснювалось Командувачем відповідного угруповання. Зазначений орган військового управління в підпорядкуванні військової частини НОМЕР_2 не перебував та управління ним не здійснювалось (а.с. 49);

№313/11/2471 від 27.04.2023 року про те, що відповідно до пункту 2 Переліку органів військового управління (штабів угруповань військ (сил) або штабів тактичних груп), які включені до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави та які здійснюють управління виконанням завдань в районі ведення воєнних (бойових) дій, затвердженого Начальником Генерального штабу Збройних Сил України гербова печатка військової частини НОМЕР_8 в період з 30.04.2018 по 05.03.2022 використовувалась на об`єднаному командному пункті Об`єднаних сил, керівництво на якому здійснювалось Командувачем об`єднаних сил апарату Головнокомандувача Збройних Сил України. Зазначений орган військового управління в підпорядкуванні військової частини НОМЕР_2 не перебував та управління ним не здійснювалось (а.с. 50);

№313/11/2469 від 27.04.2023 року про те, що відповідно до пункту 2 Переліку органів військового управління (штабів угруповань військ (сил) або штабів тактичних груп), які включені до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави та які здійснюють управління виконанням завдань в районі ведення воєнних (бойових) дій, затвердженого Начальником Генерального штабу Збройних Сил України гербова печатка військової частини НОМЕР_8 в період з 11.06.2022 по теперішній час використовується оперативно-стратегічним угрупованням ІНФОРМАЦІЯ_2 , керівництво на якому здійснювалось Командиром відповідного угруповання. Зазначений орган військового управління в підпорядкуванні військової частини НОМЕР_2 не перебував та управління ним не здійснювалось (а.с. 51).

08.08.2023 року до суду від Військової частини НОМЕР_2 ІІ надійшов відзив (про надання інформації) (а.с. 85-86).

Згідно цього листа, повідомлено, що відповідно до обліку особового складу оперативно-тактичного угруповання ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин ОСОБА_1 , таким, що прибув (вибув) до складу сил та засобів, та беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, з метою виконання службових (бойових) завдань у наказі командира ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 11.06.2022 №2/дск. не числиться. Оперативно-тактичне угруповання ІНФОРМАЦІЯ_2 утворене та функціонує з 11.06.2022 та не є правонаступником Командування об`єднаних сил, Угруповання об`єднаних сил (військова частина НОМЕР_2 -ІІ). У зв`язку з чим ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої знаходиться печатка (військова частина НОМЕР_2 -ІІ) з 11.06.2022 є тимчасово утвореним органом управління угрупованням військ, який не наділений повноваженнями юридичної особи та не здатен від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і нести обов`язки, та самостійно брати участь у правовідносинах тобто бути позивачем та відповідачам в суді.

З матеріалів справи судом встановлено, що в інтересах позивача його представник звертався з колективною скаргою від 09.01.2023 №09/01 стосовно нарахування та виплати визначеним військовослужбовцям Повітряних Сил Збройних Сил України додаткової винагороди, в розмірі збільшеному до 100 000 гривень, за періоди безпосередньої участі їх у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Листом фінансово-економічного управління Командування Повітряних Сил Збройних Сил України від 03.02.2023 року №350/147/2/185, за результатами опрацювання та інформацією наданої командуванням військової частини НОМЕР_7 , в підпорядкуванні якої перебувають військові частини НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 та НОМЕР_13 , повідомлено, зокрема стосовно старшого солдата ОСОБА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_9 таке: «В період з 24.02. по 31.12.2022 старшому солдату ОСОБА_1 проводилась виплата додаткової винагороди в розмірі 30 000,00 гривень. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_5 №447-аг від 01.11.2022 старшому солдату ОСОБА_1 нараховано додаткову винагороду з розрахунку 100 000 гривень на місяць, пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях за період з 11.06. по 28.08.2022 в розмірі 179 892,48 гривень. Зазначені кошти виплачені 19.12.2022 (платіжне доручення №2023) - в сумі 19 080,97 гривень та 17.01.2023 (платіжне доручення №32) - в сумі 159 840,54 гривень. Інших документальних підтверджень про безпосередню участь у бойових діях старшого солдата ОСОБА_1 за період з 24.02. по 10.06.2022, до військової частини не надходило.» (а.с. 17-21).

Листом від 13.01.2023 року вих. №350/174/28/37пс на запит представника позивача, Військова частина НОМЕР_7 повідомила наступне:

«… Військова частина НОМЕР_9 є структурним підрозділом військової частини НОМЕР_5 та безпосередньо перебуває на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_5 .

У відповідності до наказу Начальника Генерального Штабу ЗС України від 18 січня 2022 року №8/дск та Наказу Командувача оперативно-стратегічного угруповання військ ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13 червня 2022 року №4/дск старший солдат ОСОБА_2 був відряджений до складу сил та засобів, які беруть безпосередню участь у забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони України.

У подальшому на адресу військової частини НОМЕР_5 за вхідним №1168/2 від 01 листопада 2022 року надійшла довідка від 07 жовтня 2022 року №ОСУВ Хортиця/8/1337 (далі - Довідка) про безпосередню участь у бойових діях і забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії), перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) у складі оперативно-стратегічного з групування ІНФОРМАЦІЯ_3 у період з 11 червня 2022 року по 28 серпня 2022 року старшого солдата ОСОБА_3 .

Документальне підтвердження про безпосередню участь у бойових діях забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) та перебування безпосередньо у районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) старшого солдата ОСОБА_3 у період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2022 року на адресу військової частини НОМЕР_5 не надходило та не надавалось.

За наявною інформацією у період з 13 квітня по 01 вересня 2022 року випадків самовільного залишення військової частини старшим солдатом ОСОБА_2 не зафіксовано.

Водночас за період з 24 лютого 2022 року по 30 листопада 2022 року старшому солдату ОСОБА_3 проводилась щомісячна виплата додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн.» (а.с. 22).

Як зазначено у позові, у період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2022 року в Україні діяв воєнний стан, а позивач, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, безпосередньо виконував бойові завдання та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення). Відповідно, він має право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2022 року включно. Однак, відповідач не надав довідку за установленою законодавством формою та в установлені законодавством строки про безпосередню участь позивача у бойових діях та про його безпосереднє перебування в районах проведення таких дій у період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2022 року включно, що позбавило військову частину НОМЕР_5 (третя особа) нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у розмірі 100000 гривень на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за цей період. Цим самим відповідач допустив протиправну бездіяльність, внаслідок чого позивач не отримав додаткову винагороду, на що має право відповідно до Постанови № 168, що стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

За визначенням ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 40 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з положенням ч.4 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

У подальшому (і станом на час спірних правовідносин) відповідними Указами Президента України воєнний стан в Україні продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Відповідно до п. 1 Постанови №168 (в редакції на час виникнення спірних відносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно п. 2-1, 3 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 року №168, Міністром Оборони України в телеграмі від 25.03.2022 №248/1298 надані розпорядження командирам військових частин (далі Рішення №248/1298) (застосувалась до 01.06.2022).

Абзацами 3, 4 пункту 3 Рішення № 248/1298 передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Відповідно до пункту 5 Рішення №248/1298 виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн. здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

Відповідно до Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/а/29 (далі Окреме доручення) (застосовується з 01.06.2022), під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах бойових дій з виявлення повітряних цілей та ін.

Абзацами 3, 4 пункту 3 Окремого доручення передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Згідно з пунктом 4 Окремого доручення у підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Відповідно до пункту 5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн. здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн. за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

Таким чином, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, Рішення №248/1298 та Окремого доручення, питання виплати додаткової грошової винагороди залежить від визначення відповідними командирами факту безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях. Зазначене визначення повинно бути відповідним чином оформлено належними документами: рапортами командира підрозділу, журналом бойових дій, бойовим наказом (бойовим розпорядженням).

Отже, підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком №1 Рішення №248/1298.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази, що у відповідача в наявності є документи, передбачені Рішенням №248/1298 та Окремим дорученням, а саме бойові накази, журнали бойових дій, рапорти командира підрозділу, довідки командира військової частини із зазначенням документів, що визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 Окремого доручення, які підтверджують участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у період з 24.02.2022 по 10.06.2022.

Натомість, саме за наявності вказаних документів командир військової частини має право видавати довідки про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії згідно Додатку № 1 до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298 та Окремого доручення.

Військовою частиною НОМЕР_2 надано до суду Довідку від 07.06.2023 року №313/11/538 за підписом ТВО командира Військової частини НОМЕР_2 про те, що старший солдат ОСОБА_1 за 2022 рік у відрядженні в військовій частині НОМЕР_2 не перебував (а.с. 53).

Відповідач заперечував проти позову, посилаючись на те, що інформація та документи у зв`язку з безпосередньою участю та у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 24.02.2022 року по 10.06.2022 року стосовно позивача у військовій частині НОМЕР_2 відсутні.

При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач у встановленому чинним законодавством порядку звертався до відповідачів задля отримання довідки про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2022 року включно згідно додатку № 1 до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298, матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що умовою для звернення особи до адміністративного суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб таких органів є наявність у позивача суб`єктивного переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

В свою чергу, порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею такого права, що унеможливлює одержання особою того, на що вона може розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи.

Тобто, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків такої особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

При цьому, виходячи з наведених вище положень законодавства, особа-позивач на власний розсуд визначає, чи порушені її права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Разом з цим, задоволення відповідних позовних вимог особи можливе лише в разі наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, при цьому така зміна відбувається з порушенням критеріїв правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, встановлених КАС України.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких підстав, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність ознак протиправної бездіяльності відповідача, а тому позовні вимоги про зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 видати ОСОБА_1 довідку про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2022 року включно згідно Додатку № 1 до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298, є необґрунтованими.

Що стосується залученої до участі у справі у якості другого відповідача військової частини НОМЕР_2 ІІ.

Військова частина НОМЕР_2 ІІ в листі (відзив (про надання інформації) (а.с. 85-86), що надійшов до суду 08.08.2023 року, повідомила, що оперативно-тактичне угруповання ІНФОРМАЦІЯ_2 утворене та функціонує з 11.06.2022 та не є правонаступником Командування об`єднаних сил, Угруповання об`єднаних сил (військова частина НОМЕР_2 -ІІ). У зв`язку з чим ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої знаходиться (печатка військова частина НОМЕР_2 -ІІ) з 11.06.2022 є тимчасово утвореним органом управління угрупованням військ. Відповідно до обліку особового складу оперативно-тактичного угруповання ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин ОСОБА_1 , таким, що прибув (вибув) до складу сил та засобів, та беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, з метою виконання службових (бойових) завдань у наказі командира ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 по стройовій частині від 11.06.2022 №2/дск. не числиться.

Згідно витягу з наказу Командувача оперативно - стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 13.06.2022 року №4/дск, з 11.06.2022 року старший солдат ОСОБА_1 залучений до сил і засобів оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації з метою виконання службових (бойових) завдань (а.с. 11).

Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_5 від 01.11.2022 року №447-аг, за період з 11.06.2022 року по 28.08.2022 року ОСОБА_1 врахований для виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн., на підставі Довідки в/ч НОМЕР_2 від 07.10.2022 року №ОСУВ Хортиця/8/1337 (а.с. 15-16).

Таким чином, Військова частина НОМЕР_4 , яка з 11.06.2022 року діє як оперативно-тактичне угруповання ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно наразі не має відношення до спірних правовідносин щодо ненадання довідки ОСОБА_1 про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 24 лютого 2022 року по 10 червня 2022 року включно згідно Додатку № 1 до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 242-246, 250, 255-258, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Військова частина НОМЕР_5 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук

.