Справа № 440/5599/23
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2023-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/5599/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу на суму 17000 гривень відносно ОСОБА_1 за №191310 від 18.04.2023, винесену начальником відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті Дмитром Ткаченко.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що орган державного контролю під час проведення перевірки щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт і складанні акту перевірки № 345918 від 20.03.2023 та в подальшому при винесенні постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18.04.2023 № 191310 не визначив перевізника, яким здійснювалося вантажне перевезення, та незаконно притягнув до адміністративної відповідальності позивача, який не є перевізником вантажу, а є лише власником транспортних засобів автомобіля RENAULT MAGNUM 460, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепу ZREMB з реєстраційним номером НОМЕР_2 , за допомогою яких здійснювалось перевезення вантажу ТОВ «ТВП «Зодіак».

2. Стислий зміст заперечень відповідача

10.07.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 47 - 60/, в якому представник Укртрансбезпеки заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Зазначав, що виявлення факту порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт та встановлення наявності підстав для притягнення особи до відповідальності за виявлене порушення відбувається саме на момент проведення рейдової перевірки на основі пред`явлених водієм документів, при цьому для транспортних засобів, що перебувають, зокрема, у користуванні фізичних та юридичних осіб, реєстраційним документом, наявність якого є обов`язковою згідно з вимогами статей 39, 48 Закону № 2344-ІІІ, є тимчасовий реєстраційний талон на транспортний засіб. Звертав увагу на наявність сумнівів у достовірності доводів позивача щодо передачі транспортного засобу у користування іншій особі, оскільки, окрім копії відповідного договору, останнім не надано доказів на підтвердження реальності виконання зазначеного договору та розрахунків за ним.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

23.06.2023 до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 23.06.2023 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково, забезпечено позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51, м. Київ, ) про визнання протиправною та скасування постанови. Зупинено стягнення на підставі постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті №191310 від 18.04.2023 у виконавчому провадженні № 72050055 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №440/5599/23 . В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову відмовлено.

21.07.2023 судом одержано відповідь на відзив /а.с. 83 85/, у якій позивач заперечував проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, вказуючи, зокрема, що відсутність тимчасового реєстраційного талону за наявності інших доказів законності використання транспортного засобу не може свідчити про те, що перевізником був саме позивач як власник транспортного засобу. На спростування сумнівів відповідача у реальності використання ТОВ «ТВП «Зодіак» транспортного засобу позивачем додано копії рахунків-фактур, актів приймання-передачі послуг, акту звірки взаємних розрахунків, платіжної інструкції.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 є власником транспортних засобів - автомобіля RENAULT MAGNUM 460, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепу ZREMB РС 130 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та НОМЕР_5 відповідно /а.с. 19/.

20.03.2023 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок з 20.03.2023 по 26.03.2023 /а.с. 69/ та направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) № 006980 від 17.03.2023 /а.с. 68/ проведено перевірку транспортного засобу - RENAULT MAGNUM 460, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепу ZREMB РС 130, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 та використовується згідно ТТН № ЖКК 055216 від 19.03.2023 та договору оренди автомобіля № 08/02-2019 ТОВ «ТВП «Зодіак».

Під час перевірки встановлено та в акті № 345918 від 20.03.2023 зафіксовано, що при здійсненні перевезень вантажу згідно ТТН № ЖКК 055216 від 19.03.2023 на момент проведення перевірки у водія відсутні документи, визначені ст. 48, 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» , а саме: відсутні документи, визначені п. 3.3. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом МТЗУ № 385 від 24.06.2010 тахокарти у кількості, що передбачені ЄУТР за поточний день та попередні 28 днів, відповідальність за що передбачена абз. 3 ч. 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» /а.с. 70/.

Акт перевірки надано на ознайомлення водію ОСОБА_2 , який з актом ознайомився, що засвідчив власним підписом, та виклав пояснення щодо причин порушення «автомобіль стояв на ремонті».

Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області 06.04.2023 за вих. № 22662/34/24-23 надіслано на адресу ОСОБА_1 повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 18.04.2023 з 10.00 до 12.00 /а.с.75 - 77/. Вказане повідомлення вручено адресату 22.04.2023, про що свідчить інформація із веб - сайту Укрпошти з перевірки статусу відстеження пересилання /а.с. 78/.

18.04.2023 Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 191310, якою за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт до ОСОБА_1 за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачено абз. 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000 грн /а.с. 67/.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 оскаржив її до суду.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001 (далі - Закон № 2344-III).

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону № 2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Частиною 12 статті 6 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до положень частин 14, 17 статті 6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначає Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Згідно з пунктом 2 Порядку №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до пункту 12 Порядку №1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка.

За змістом пункту 14 Порядку № 1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

В силу вимог пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Згідно з пунктами 26, 27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно з абзацем третім частини першої статті 60 Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Аналіз викладених положень норм законодавства свідчить про те, що державний контроль на транспорті здійснюється органами Укртрансбезпеки шляхом проведення, зокрема, рейдових перевірок, в ході яких перевірці підлягає наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом. У свою чергу відповідальність за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, передбачена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Суд зазначає, що зміст статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Відповідний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 820/4624/17.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція № 385).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Згідно з положеннями пункту 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Пунктом 3.5. Інструкції № 385 встановлено, що перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий).

Відповідно до пунктів 6.1., 6.3. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010 (далі - Положення № 340), автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Отже, положеннями статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особистої картки водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, передбачено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010, та Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010.

Відтак відсутність документів, визначених п. 3.3. Інструкції № 385, зокрема, тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) є порушенням вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», за яке абз. 3 ч. 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено відповідальність у вигляді адміністративно-господарського штрафу, який застосовується до автомобільних перевізників, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас суд враховує, що в розумінні статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

В ході рейдової перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки транспортного засобу - RENAULT MAGNUM 460, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепу ZREMB РС 130, реєстраційний номер НОМЕР_2 , встановлено, що транспортний засіб належить ОСОБА_1 та використовується згідно ТТН № ЖКК 055216 від 19.03.2023 та договору оренди автомобіля № 08/02-2019 ТОВ «ТВП «Зодіак».

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є власником вказаного транспортного засобу з причепом, однак згідно з договором оренди автомобіля та причіпа № 08/02-2019 від 01.02.2019 /а.с. 12 15/ та акту приймання-передачі до договору /а.с. 16/ передав його в оренду ТОВ «Торгово-виробниче підприємство «Зодіак».

За приписами пунктів 9.1., 9.2. договору термін оренди встановлюється з 01 лютого 2019 по 31 грудня 2019 року. Якщо орендар продовжує користуватися автомобілем та причіпом після закінчення строку, вказаного в п. 9.1. даного Договору, то, за відсутності заперечень Орендодавця протягом одного місяця, даний договір вважається продовженим на кожний наступний рік.

Додатковими угодами до договору № 08/02-2019 від 27.06.2019, від 01.04.2022 внесено зміни до умов договору в частині сплати орендної плати /а.с. 17 18/.

Із змісту товарно-транспортної накладної № ЖКК055216 від 19.03.2023 /а.с. 25/ слідує, що автомобільним перевізником ТОВ «Торгово-виробниче підприємство «Зодіак», водій ОСОБА_2 , за допомогою транспортного засобу - RENAULT MAGNUM 460, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепу ZREMB РС 130, реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснювалось перевезення вантажу (папір БК-0 125) загальною масою 20,516 т від ТОВ «Житомирський картонний комбінат» (вантажовідправник) до ТОВ «Торгово-виробниче підприємство «Зодіак» (вантажоодержувач) за маршрутом м. Житомир, майдан Станишівський, 7 (пункт навантаження) Сумська область, м. Шостка, вул. 6-ї Гвардійської дивізії, 5 (пункт розвантаження).

Відповідно до положень глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363 (далі Правила), перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

За приписами пункту 11.1. Глави 11 Правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Виходячи з викладеного, суд констатує, що основним документом на перевезення вантажів товарно-транспортною накладною № ЖКК055216 від 19.03.2023, яка надавалася водієм під час рейдової перевірки, засвідчено, що перевезення вантажу транспортним засобом - RENAULT MAGNUM 460, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепу ZREMB РС 130, реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснювалося автомобільним перевізником ТОВ «Торгово-виробниче підприємство «Зодіак».

За наведених обставин притягнення до відповідальності за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час вказаного перевезення вантажів позивача, який є лише власником транспортного засобу, є безпідставним, оскільки стаття 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачає застосування адміністративно-господарських штрафів саме до автомобільних перевізників.

Суд відхиляє доводи відповідача про обов`язкову наявність тимчасового реєстраційного талону на транспортний засіб, який перебуває у використанні, виходячи з такого.

Так, пунктом 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, передбачено, що власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Згідно з пунктом 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388, за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

Отже, отримання тимчасового реєстраційного талону на транспортний засіб, який використовується іншою особою, є правом власника або особи, якій передано право керування транспортним засобом, а відтак відсутність такого тимчасового реєстраційного талону не може бути єдиною підставою для висновку про відсутність факту передачі у користування транспортного засобу.

Зважаючи на те, що під час рейдової перевірки водієм ОСОБА_2 було надано договір оренди транспортного засобу № 08/02-2019, реєстраційні документи на транспортний засіб, а також ТТН № ЖКК055216, на підставі якої здійснювалося перевезення вантажів, про що свідчить акт перевірки № 345918, то під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Відділ державного нагляду (контролю) у Полтавській області Укртрансбезпеки мав можливість встановити належного автомобільного перевізника та не мав жодних підстав для висновку, що автомобільним перевізником був позивач ОСОБА_1 .

Стосовно наявності у відповідача сумнівів у достовірності доводів позивача щодо передачі транспортного засобу у користування іншій особі, оскільки останнім не надано доказів на підтвердження реальності виконання зазначеного договору та розрахунків за ним, суд зауважує, що перевірка документів, якими підтверджується виконання договору оренди транспортного засобу, в тому числі розрахунків за ним, не належить до сфери компетенції органів Укртрансбезпеки.

Крім того, в силу вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

Водночас суд зазначає, що позивачем на спростування сумнівів відповідача у реальності використання ТОВ «ТВП «Зодіак» транспортного засобу надано до суду копії рахунків-фактур, актів приймання-передачі послуг, акту звірки взаємних розрахунків, платіжної інструкції /а.с. 86 102/, які свідчать про фактичне виконання договору оренди № 08/02-2019.

Підсумовуючи наведене, суд констатує, що постанова Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області від 18.04.2023 № 191310 про застосування за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн до ОСОБА_1 не ґрунтується на вимогах законодавства, прийнята без урахування обставин, що мали значення для її прийняття, а тому підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Таким чином позов підлягає задоволенню.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп., що підтверджується квитанцією до платіжіної інструкції на переказ готівки № від 02.05.2023 /а.с. 28/. Крім того, позивачем сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у сумі 805,20 грн /а.с. 38/.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1878,80 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті ( вул. Антоновича, буд. 51,м. Київ, 03150, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 18.04.2023 № 191310 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1878 грн 80 коп. (одна тисяча вісімсот сімдесят вісім гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.В. Довгопол