Справа № 953/2834/23
Суддя: Муратова С. О.
Дата ухвалення: 2023-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/2834/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Муратової С.О.,

при секретарі - Юхно Є.С.,

за участю представника позивача - адвоката Нечитайло М.О.,

представника відповідача - адвоката Федюка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), подану його представником - адвокатом Нечитайло Маргаритою Олегівною до інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Харкові Майорова Дмитра Андрійовича (місце знаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А), Управління патрульної поліції у Харківській області (61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14.04.2023 до Київського районного суду м. Харкова в системі «Електронний суд» надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить: визнати неправомірними дії інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції Майорова Д.А. в частині складання адміністративної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6826291 від 13.04.2023 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у сумі 340 грн. на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати незаконного та скасувати вказану постанову і закрити справу про адміністративне правопорушення; вирішити питання про розподіл судових витрат.

Крім того, в мотивувальній частині позовної заяви позивач зазначає, що розмір судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу складає 37000 грн. Докази витрат на правничу допомогу будуть надані суду додатково у встановлений законом строк, оскільки робота адвоката на стадії подання позовної заяви не закінчилась.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 13.04.2023 о 10.48 год. інспектором 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенантом поліції Майоровим Д.А. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6826291 від 13.04.2023. Вважає вищезазначену постанову незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Оскаржувана постанова була винесена інспектором 3 роти батальйону 3 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Майоровим Д.А. упереджено, несправедливо та такі дії поліцейського ґрунтувалися на особистих відносинах між позивачем та відповідачем. До такого висновку позивач дійшов, оскільки з трьох співробітників патрульної поліції, які були в наряді патрульних та які підійшли до автомобіля ОСОБА_1 саме інспектор 3 роти батальйону 3 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Майоров Д.А. виявив ініціативу щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 по суті, оскільки ним в 2021 році було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , яку 06.09.2022 Київський районний суд м. Харкова у справі №639/5112/21 скасував та стягнув з відповідача 12 500 грн. витрат на правничу допомогу. На даний час справа №639/5112/21 перебуває в провадженні Другого апеляційного адміністративного суду з причини оскарження відповідачем рішення суду першої інстанції про стягнення витрат на правничу допомогу. Тому, можна зробити висновок, що відповідач впізнав автомобіль позивача та з метою особистої помсти зупинив його та незаконно виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. Разом з тим, позивачем одразу було заявлено клопотання про необхідність надання правничої допомоги, ознайомлення з процесуальними документами, складеними інспектором УПП, надання можливості подати письмові пояснення і зауваження та взяти до уваги показання свідка. Проте, можливості запросити захисника відповідачем надано не було, що є грубим порушенням вимог ст. 268 КУпАП.

Інспектор Майоров Д.А. наполягав на вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, психічно примушував позивача визнати вину, та повідомив, що порушення зафіксовано засобами відеозапису, однак на прохання позивача показати відеозапис, відповідач надав лише запис з особистого мобільного телефону марки Iphone патрульного поліцейського, який навіть не представився та не брав участі в розгляді справи по суті. З відеозапису взагалі не було видно моменту порушення правил дорожнього руху та не можна визначити особу, яка перебуває за кермом транспортного засобу (водія), що є ще один порушенням норм процесуального права. Вимога щодо надання відеозапису з відеореєстратора XI АОMI mi1s, зазначеного в постанові, та метрологічного сертифікату на прилад відеофіксації необґрунтовано залишилась без задоволення. Розгляд справи про адміністративне правопорушення інспектором на місці відбувся без підготовки та надання позивачу часу для звернення за правничою допомогою, подання документів, які характеризують ОСОБА_1 , інших доказів по справі, не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід врахувати при призначенні адміністративного стягнення. Тому, вважає притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП незаконним, неправомірним та необґрунтованим.

Зазначає також, що відповідно до положень інструкції уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, зобов`язана була з`ясувати усі обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи. Натомість, оскаржувана постанова відповідача не містить опису обставин справи, встановлених під час розгляду справи, до неї не додано жодних доказів, а також пояснень свідків, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності. Відповідачем не було здійснено жодної спроби об`єктивно розглянути відповідну справу про адміністративне правопорушення, що свідчить про незаконність та необґрунтованість рішення відповідача - суб`єкта владних повноважень, оформленого оскаржуваною постановою.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 19.04.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за вказаною позовною заявою; розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, із повідомленням сторін (а.с. 19).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 06.07.2023 заяву представника УПП в Харківській області ДПП Пилипенко О. задоволено; залучено другого відповідача - Управління патрульної поліції у Харківській області до адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Нечитайло М.О. до інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Харкові Майорова Д.А. про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення (а.с. 42).

21.07.2023 до канцелярії суду надійшов відзив представника УПП в Харківській області ДПП Федюка Д.В. на позовну заяву, в якому він зазначив, зокрема, що 13.04.2023 о 10.26 год. на перехресті вул. Шевченка з вул. Матюшенко, водій ОСОБА_1 , рухаючись на транспортному засобі Tesla Model 3, р.н. НОМЕР_2 , здійснив поворот праворуч зі смуги, що вказує рух лише прямо, чим не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16, що є порушенням пункту 8.4.ґ Правил дорожнього руху України, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001. Зазначений транспортний засіб був зупинений на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» за адресою: АДРЕСА_2 . Інспектор підійшов до водія, ним виявився позивач ОСОБА_1 , представився, пояснив причину застосування превентивних поліцейських заходів, а також довів до відома позивача нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи, з повідомленням про проведення відеофіксації відповідно до статті 40 Закону. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону, інспектором було висунуто вимогу до позивача про пред`явлення документів, що посвідчують його особу та відповідне право, а саме посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб, відповідно. Позивачем було надано вищевказані документи, тим самим було ідентифіковано особу позивача. Інспектор, встановивши, що дана подія має цілісний склад адміністративного правопорушення, у відповідності до ст. 278 КУпАП, розпочав підготовку до розгляду справи. Після завершення підготовки до розгляду справи, інспектор, керуючись статями 279, 280 КУпАП, розпочав відносно позивача розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивачеві в повному обсязі роз`ясненні його права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. В ході розгляду справи позивач заявив клопотання про те, щоб інспектор викликав йому адвоката та забезпечив тим самим правову допомогу. Але позивачу було розтлумачено, що стаття 268 КУпАП визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, залучати адвоката для забезпечення правової допомоги, що є саме правом позивача, а не обов`язком інспектора. За результатом розгляду справи, згідно з вимогами статей 251, 252, 268, 278, 279, 280 КУпАП, інспектором встановлений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, тому була винесена постанова серії ЕАС №6826291. При винесенні цієї постанови, інспектор керувався положеннями ПДР та КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне водієм, а тому він діяв в межах своїх повноважень і не порушував норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з вищевказаним, вважає, що позовна заява позивача щодо скасування постанови не підлягає задоволенню, оскільки постанова серії EAC № 6826291 винесена у відповідності до норм чинного законодавства.

Вказував на відеозапис «Факт порушення», що додається до відзиву на DVD-диску. Даний відеозапис було записано на автомобільний відео реєстратор Xiaomi Mils, в суворій відповідності до Наказу № 1026, та доданий до оскаржуваної постанови, що вказано в графі №7. Відеозапис починається в 10 год. 26 хв. 17 сек. - службовий транспортний засіб, рухається в середній смузі руху, по вулиці Шевченка, в сторону вулиці Матюшенко. 10 год. 26 хв. 30 сек. - службовий транспортний засіб здійснює перестроювання в праву смугу руху. В цей момент перед службовим транспортним засобом перебуває автомобіль зеленого кольору, в свою чергу, перед автомобілем зеленого кольору перебуває автомобіль красного кольору. 10 год. 26 хв. 34 сек. - автомобіль червоного кольору здійснює поворот праворуч, всупереч дорожньому знаку 5.16, який встановлює обов`язок рухатися тільки прямо на вищевказаному перехресті. Хочу додати, що після моменту здійснення повороту праворуч автомобіль червоного кольору більше не зникав з відеозапису, тому твердження про порушення ПДР України іншим транспортним засобом не будуть істинними. 10 год. 26 хв. 51 сек. - під час зупинки на червоний сигнал світлофора вдалося чітко ідентифікувати червоний транспортний засіб, який виявився Tesla Model 3, реєстраційний номер НОМЕР_3 . До моменту ідентифікації транспортного засобу, інспектор ніяким чином не міг знати, що саме позивач є водієм вищевказаного червоного транспортного засобу, тому твердження про упереджене ставлення, яке ґрунтувалось на особистих відносинах між позивачем та інспектором, не може відповідати реальному стану речей. 10 год. 27 хв. 47 сек. - безпосередньо зупинка транспортного засобу Tesla Model 3 реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивача. 10 год. 28 хв. 07 сек.: - підхід інспекторів до транспортного засобу Tesla Model 3 реєстраційний номер НОМЕР_2 , зі сторони водія. На відео можна чітко побачити, що з машини ніхто не виходив, на місце водія ніхто інший не сідав.

Вказував на відеозапис «Розгляд справи» що додається до відзиву на DVD-диску. Даний відеозапис було записано на автомобільний портативний відео реєстратор №471189, в суворій відповідності Наказу №1026, та доданий до оскаржуваної постанови, що вказано в графі №7. Відеозапис починається о 10 год. 26 хв. 43 сек. - службовий транспортний засіб здійснює поворот праворуч на перехресті вулиці Шевченка з вулицею Матюшенко, попередньо маючи достатньо підстав вважати, що транспортний засіб червоного кольору порушив ПДР України. 10 год. 27 хв. 47 сек: - безпосередньо зупинка транспортного засобу Tesla Model 3, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача. 10 год. 28 хв. 07 сек. - підхід інспекторів до транспортного засобу Tesla Мodel 3 реєстраційний номер НОМЕР_2 , зі сторони водія. На відео можна чітко побачити, що з машини ніхто не виходив, на місце водія ніхто інший не сідав. 10 год. 28 хв. 16 сек. - на місці водія сидить саме позивач. Враховуючи вищевказане, та проводячи паралель з відеозаписом «Факт порушення», можна дійти до обґрунтованого висновку, що водієм транспортного засобу Tesla Model 3 реєстраційний номер НОМЕР_3 , в момент повороту праворуч на перехресті АДРЕСА_3 був саме позивач. 10 год. 36 хв. 05 сек. - інспектор оголошує про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення. 10 год. 37 хв. 35 сек. - інспектор ознайомлює позивача з правами передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. 10 год. 38 хв. 12 сек. - позивач заявляє клопотання про надання йому адвоката з метою забезпечення йому правової допомоги. Інспектор розтлумачив, що право на правову допомогу - це саме право позивача, а не обов`язок інспектора. 10 год. 38 хв. 45 сек. - позивач заявляє клопотання про ознайомлення з доказами, а саме відеофіксацією моменту вчинення правопорушення. 10 год. 39 хв. 30 сек. - позивача ознайомлюють з відеозапис, на якому зафіксовано момент повороту праворуч на перехресті вулиці Шевченка з вулицею Матюшенко. Хочу зауважити, що позивача саме ознайомлювали з доказами за допомогою телефону, що йому було попередньо повідомлено, а аж ніяк на телефон не здійснювалась відеофіксація. Перелік технічних засобів, на які здійснювалась відеофіксація перелічена в графі № 7 оскаржуваної постанови і телефона Iphone в даному переліку немає. 10 год. 40 хв. 33 сек. - інспектор вирішив перепитати ще раз, чи точно позивач не бажає скористатися правовою допомогою адвоката. 10 год. 43 хв. 45 сек. - інспектор оголошує постанову по справі про адміністративне правопорушення. 10 год. 49 хв. 44 сек. - інспектор ознайомлює позивача з постановою, пропонує проставити підписи в графах про ознайомлення його з правами та отримання другого примірника постанови. Аналізуючи даний відеозапис можна чітко побачити, що права позивача ніяким чином порушені не були, а тому твердження представника позивача по тексту позовної заяви про порушення прав позивача - взагалі не відповідають дійсності.

По тексту позовної заяви представник позивача вказує, що «позивачем було одразу заявлено клопотання про необхідність надання правничої Допомоги», але буквально через чотири рядки представник позивача заявляє, що «можливості запросити захисника відповідачем надано не було». Беручи дані твердження в цілому можна помітити між ними певну неузгодженість, адже спочатку позивач заявив про необхідність надання правової допомоги, а вже потім представник позивача вказує на те, що інспектор не дав можливості викликати захисника. Хоча незалежно від того, що мала на увазі представник позивача, вищевказані доводи не відповідають дійсності, адже навіть після того, як інспектор перепитав чи все ж таки точно позивач не бажає скористатися правовою допомогою адвоката, останній відповів, що «немає зараз такої можливості». Представник позивача вказує нібито, що позивачем в ході розгляду справи було заявлено клопотання про: ??необхідність правничої допомоги; ??ознайомлення з процесуальними документами, складеними інспектором УП; надання можливості подати письмові пояснення і зауваження; ??взяти до уваги показання свідка. 3 огляду на вищевказані твердження представника позивача, після аналізу відеозапису «Розгляд справи», можна обґрунтовано заявити, що відповідачем було заявлено лише два клопотання: про надання правової допомоги та ознайомлення його з відеозаписом, на якому було зафіксовано факт порушення ПДР України. Отже, беручи до уваги вищевказане, враховуючи відеозапис «Розгляд справи», що ніяких заявлених клопотань про ознайомлення з документами, надання письмових доказів чи надання пояснень свідка не було. Представник позивача вказує, що інспектор Майоров раніше один раз виносив постанову у відношенні позивача, після чого позивач скористався правом на оскарження рішення суб`єкта владних повноважень. Але як можна почути на відеозаписі «Розгляд справи», інспектор припустив, що водієм транспортного засобу Tesla Model 3 реєстраційний номер НОМЕР_3 , є саме позивач, вже після того, як виникли підстави для зупинки вищевказаного транспортного засобу. Тому вищевказане твердження представника позивача не є істинним. Як вказано по тексту позовної заяви, «порушення зафіксовано засобами відеозапису, однак на прохання позивача показати відеозапис, відповідач надав лише запис з особистого мобільного телефону марки Iphone. Відеозапис «Факт порушення» було записано на автомобільний відеореєстратор Xiaomi Mils, який має в своїй конструкції WiFi адаптер, що надає змогу записані на реєстратор відеозаписи транслювати на інших пристроях, наприклад на мобільному телефоні, за допомогою WiFi-з`єднання. Даний факт було повідомлено позивачу і пояснено, що відеозапис йому показують з телефону для його зручності, щоб не виходити з автомобіля. Таке ознайомлення ніяким чином не порушує норми Наказу № 1026, адже безпосередня фіксація була здійснена на пристрій передбачений вищевказаним наказом.

По тексту позовної заяви вказано, що позивач ніби то вимагав «метрологічний сертифікат на прилад відеофіксації», але дана вимога була не задоволена. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється постановою КМУ №374 від 04.06.2015 «Про затвердження переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці». Відповідно до вищевказаного переліку, законодавець вимагає проводити повірку приладів фото- відеофіксації з функціями: вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні; вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Таким чином, автомобільний відеореєстратор, який не здійснює ніяких вимірів швидкості руху не потребує державної сертифікації та періодичної повірки. Але, якщо проаналізувати відеозапис «Розгляд справи», то можна дійти висновку, що будь-яких вимог про надання якихось документів на відеореєстратор позивачем заявлено не було.

По тексту позовної заяви представник позивача вказує, що орієнтовний розмір судових витрат, в тому числі на правничу допомогу складає 37000 грн. На сьогоднішній день, не маючи підтверджуючих документів надання правової допомоги та опису виконаних робіт неможливо надати оцінку щодо співмірності витраченого адвокатом часу та обсягу виконаних робіт до витрат на правову допомогу. Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у статті 30 Закону. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. При визначені розміру гонорару в даній справі, слід врахувати наступне: даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, спір відноситься до категорії спорів, що виникають у зв`язку із оскарженням рішень суб`єкта владних повноважень про притягненням особи до адміністративної відповідальності, та регулюються переважно нормами КАС України, а тому великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають; матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження яких адвокат витратив би значний час; ??заявлена орієнтовна сума витрат, пов`язаних із веденням справи, у сумі 37000 гривень, на даний час, нічим не підтверджена та неаргументована; УПП в Харківській області ДПП вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 37000 гривень не мають розумного розміру та не виходять з критерію реальності адвокатських витрат у даній справі. В цьому випадку, оскаржувана постанова винесена відповідно до КУпАП, а розгляд справи відбувся з дотриманням процедури визначеної цим же кодексом. Під час розгляду справи інспектор з`ясував, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, дослідив матеріали, які підтверджують винність останнього у вчиненні правопорушенні, а також з`ясував всі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити (а.с. 47-56).

31.07.2023 до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив представника позивача - адвоката Нечитайло М.О., в якій вона зазначає, що УПП було надано два відеозаписи під назвами «Факт порушення» і «Розгляд справи» відповідно. Необхідною умовою для подальшого використання відеозаписів, як доказів, є їх інформативність та якість запису. Під інформативністю відеозапису слід розуміти наявність на ньому зафіксованих передумов виникнення та самого механізму певної події. Якість відеозапису виражається у високій роздільній здатності отриманого відео зображення, а також у частоті кадрів (чистота кадрів в секунду), що забезпечує найбільш чітку фіксацію деталей об`єктів, що знаходяться в статиці та динаміці. З аналізу відеозапису «Факт порушення» неможливо ні встановити момент порушення позивачем правил дорожнього руху, ні визначити особу, яка перебуває за кермом транспортного засобу (водія). Крім того, на вищевказаному відеозаписі відсутній звук. Також, з розташування записувального пристрою відносно дороги можна зробити висновок про те, що відеозапис «Факт порушення» було зроблено на нагрудну камеру патрульного поліцейського, а не на відеореєстратор Xiaomi Mils, який зазначений в оскаржуваній постанові та у відзиві УПП. Відеозаписи з самого відеореєстратора відсутні. Більше того, на відеозаписі можна побачити, що відеореєстратор Xiaomi Mils не обладнаний екраном для відтворення та демонстрації записаних відеофайлів. 3 аналізу відеозапису «Розгляд справи» на якому присутній звук, випливає, що інспектор патрульної поліції ще до зупинки транспортного засобу позивача зробив припущення щодо особи, яка перебуває за кермом, що підтверджується реплікою інспектора о 10 год 26 хв 48 сек (мовою оригінала): «Это хоть не адвокат, который теперь со мной судится?», що вже є упередженим ставленням інспектора до розгляду справи. Після зупинки транспортного засобу до позивача підійшли 3 працівники патрульної поліції і саме інспектор взводу №2 роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант Майоров Д.А. виявив в голос ініціативу розглядати справу по суті (10 год. 28 хв. 39 сек.), що є ще одним доказом упередженості саме цього інспектора. Позивач одразу закцентував увагу на тому, що саме цим інспектором в 2021 році не законно було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача, яку 06.09.2022 Київський районний суд м. Харкова у справі №639/5112/21 скасував та стягнув з відповідача 12 500 грн. витрат на правничу допомогу. І щоб не повторювати помилки минулого разу, позивач зазначив, що цього разу інспектор повинен діяти в рамках чинного законодавства України і в разі допущення інспектором тих же помилок, що і в 2021 році, постанова буде оскаржена в суді. Далі, позивач поцікавився причиною зупинки, заявив клопотання про надання йому адвоката та про надання доказів, відеозапису його порушення. УПП було зазначено, що відеозапис «Факт порушення» було записано на автомобільний відеореєстратор Xiaomi Mils, який має в своїй конструкції Wi Fi адаптер, та надає змогу записані на реєстратор відеозаписи транслювати на інших пристроях, наприклад на мобільному телефоні, за допомогою Wi Fi з`єднання. Однак, вищезазначений адаптер співробітники патрульної поліції не мають право використовувати, оскільки він не входить в перелік службових пристроїв дозволених до використання. Навіть, якщо припустити, що вищевказані пристрої стоять на балансі УПП, то інспектор не мав права передавати запис на особистий мобільний телефон працівника поліції, тим паче який не брав участі в розгляді справи відповідно до Порядку застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, врегульовано Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026. Співробітник патрульної поліції навіть не сідає в службовий автомобіль для вивантаження відеозапису з відеореєстратора. Зважаючи на це, можна припустити, що відеозапис «Факт порушення» було зроблено на особистий мобільний телефон, що є неналежним і недопустимим доказом порушення правил дорожнього руху. Разом з тим, о 10 год. 33 хв. 47 сек. інспектор Майоров Д.А. підтверджує, що докази будуть надаватися з особистого телефону другого поліцейського і позивач потім зможе це оскаржити. Таким чином, інспектором під час демонстрації доказів порушення позивачем правил дорожнього руху не було дотримано передбаченої законом процедури копіювання та видачі відеозапису, що є ще одним порушенням норм чинного законодавства України. Інших доказів на підтвердження порушення ПДР позивачем УПП надано не було. Таким чином, Управлінням патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Отже, факт вчинення позивачем зазначеного правопорушення не підтверджено.

На переконання сторони позивача, інспектором Майоровим Д.А. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було порушено право позивача на отримання правової допомоги.

В ході розгляду справи представник позивача - адвокат Нечитайло М.О. підтримала позовну заяву, просила її задовольнити.

До канцелярії суду 06.07.2023 надійшли письмові пояснення представника позивача - адвоката Нечитайло М.О., в яких вона зазнає, що в позовній заяві від 14.04.2023 було зазначено, що відповідач під час зупинки транспортного засобу позивача повідомив, що порушення зафіксовано засобами відеозапису, однак на прохання позивача показати відеозапис, відповідач надав лише запис з особистого мобільного телефону марки Iphone патрульного поліцейського, який навіть не представився та не брав участі в розгляді справи по суті. З відеозапису взагалі не було видно моменту порушення правил дорожнього руху та не можна визначити особу, яка перебуває за кермом транспортного засобу (водія), що є порушенням норм чинного законодавства України. Так, відповідно до п.п. 1, 6, 9 розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026 вивантаження відеозаписів з карт пам`яті портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів, установлених на службових транспортних засобах, БпЛА, на сервер зберігання відеозаписів здійснюється шляхом приєднання карти пам`яті до спеціального обладнання в автоматичному режимі за допомогою спеціального програмного забезпечення або в інший спосіб, визначений виробником до такого сервера. Дозвіл на копіювання та видачу відеозаписів надається відповідальній особі виключно за рішенням керівника цього органу, підрозділу поліції. Копіювання та видача відеозапису проводяться відповідальною особою на підставі відповідного письмового доручення керівника органу, підрозділу поліції або особи, яка виконує його обов`язки. Відеозаписи працівникам органу, підрозділу поліції видаються в тому вигляді, в якому вони були збережені на док-станції, без коригування. Перегляд, аналіз відеозапису здійснюється працівником поліції, якому він виданий у встановленому цією Інструкцією порядку для виконання покладених на нього завдань в межах його повноважень. А отже, поліцейськими не дотримано передбаченої законом процедури, яка має важливу роль для встановлення об`єктивної істини при розгляді справи. Просила розгляд справи здійснювати з урахуванням обставин, викладених в письмових поясненнях (а.с. 45-46).

Представник відповідача Федюк Д.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, підтримав пояснення, наданні у відзиві на позовну заяву.

07.08.2023 на електрону адресу суду надійшли заперечення представника відповідача УПП в Харківській області ДПП Федюка Д.В., в яких він зазначив, що беручи аналіз відеозаписів, який був ним зроблений в відзиві на позовну заяву, дане твердження взагалі немає під собою правого підґрунтя, адже на відеозаписі «Факт порушення» чітко вбачається як автомобіль червоного кольору здійснює поворот праворуч зі смуги, що дозволяє рух лише прямо, при наближенні до даного автомобіля чітко видно, що здійснив вищевказаний маневр саме транспортний засіб під керуванням позивача. Щодо визначення особи водія, то можна вказати наступне:обидва відеозаписи, що долучені до відзиву на позовну заяву є безперервними та охоплюють весь об`єм виниклих спірних правовідносин, від початку їх виникнення (фіксація правопорушення) до кінця (вручення копії оскаржуваної постанови). Таким чином, можна прийти до висновку, що керування транспортним засобом, в момент здійснення повороту праворуч, здійснював саме позивач, так як після зупинки транспортного засобу на місці водія був саме він. Якщо притримуватися логіки даного твердження, що вказане представником позивача, та виходить, що патрульний поліцейський, на якому закріплений портативний відео реєстратор, сидить між передніми сидіннями, що є абсурдом. Але якщо спів ставити два відеозаписи - «Факт порушення», який зроблений на автомобільний відео реєстратор Xiaomi Mils, та «Розгляд справи», який зроблено на портативний відео реєстратор, то можна побачити, що на даних двох відеозаписах відрізняється інформаційний супровід щодо дати та часу здійснення фіксації, що є прямим доказом того, що фіксація цих відеозаписів відбувалась на різні технічні пристрої. Дійсно на автомобільних відео реєстраторах Xiaomi Mils, які використовуються в УПП в Харківській області ДПП та стоять на баланс Департаменту патрульної поліції, відсутні екрани. Саме тому однією з функцій даного автомобільного відео реєстратора є можливість WiFi-з`єднання для трансляції відеозаписів на інших пристроях. Отже, підсумовуючи вказане в даному пункті, варто вказати, що патрульними поліцейськими здійснювалась саме трансляція, а не вивантаження відеозапису, що ніяким чином не порушує відомчі накази МВС. Під час розгляду справи питання надання правової допомоги підіймалося двічі і двічі позивач відмовився викликати адвоката чи фахівця в галузі права. Виклик інспектором адвоката, який би діяв в інтересах позивача, неможливе з декількох причин: по-перше, це ставить під сумнів об`єктивність даного адвоката, адже якщо його викликав інспектор, то вже має місце явне упередження: по-друге, виклик адвоката інспектором на клопотання позивача під час розгляд справи не передбачений жодним нормативно правовим актом, а отже інспектор буде діяти не в спосіб визначений законом, як цього вимагає Конституція України. Отже, відмова позивача залучати свого захисника не може породжувати процесуальні порушення з боку інспектора. Беручи до увагу наведені відповіді на аргументи представника позивача, можна прийти до висновку, що постанова винесена правомірно, без порушень матеріального чи процесуального права, а отже оскарженню не підлягає. Просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити (а.с. 79-80).

В судове засідання відповідач інспектор 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Харкові Майоров Д.А. не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, неявки відповідача, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що інспектором 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Майоровим Д.А. складено постанову ЕАС №6826291 від 13.04.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. з зазначенням, що 13.04.2023 о 10-26 год. м. Харків, вул. Глібівська, 1, водій керуючи транспортним засобом Tesla Model 3, номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Шевченко на Перехресіт з вул. Матюшенко не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугам» зі смуги яка вказує рух прямо здійснив поворот праворуч, чим порушив п. 8.4.ґ ПДР України - порушення вимог інформаційно-вказівних знаків. До постанови додаються: відеозапис 471189, реєстратор xiaomi мils (а.с. 12).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, Іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, зокрема, і за частиною 1 статті 122 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 2.3 рішення Конституційного суду України N 5-рп/2015 від 26,05.2015 "у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення", законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (в даному випадку відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і є тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем, слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення.

При цьому, доведеність вини позивача підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст. 251 КУпАП.

Крім цього, у відповідності до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ

За змістом ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, відповідачем до відзиву долучено диск із відеозаписом із відеореєстратора патрульного автомобіля та відеозапис з боді-камери.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 №1306 ( із змінами і доповненнями).

Згідно з вимогами п. 1.1 ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що згідно оскаржуваної постанови, 13.04.2023 о 10-26 год. м. Харків, вул. Глібівська, 1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Tesla Model 3, номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Шевченко на перехресті з вул. Матюшенко не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугам» зі смуги яка вказує рух прямо здійснив поворот праворуч, чим порушив п. 8.4.ґ ПДР України - порушення вимог інформаційно-вказівних знаків, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. До постанови додаються: відеозапис 471189, реєстратор xiaomi мils (а.с. 12).

Частина 1 ст. 122 КУпАП, передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 8.1 ПДР України встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно п. 8.4.ґ ПДР України, дорожні знаки поділяються на інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Відповідно до Правил дорожнього руху, Інформаційно-вказівний знак 5.16 "Напрямки руху по смугах" - показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Оглядом відеозапису в судовому засіданні з автореєстратора патрульного автомобіля долученого представником відповідача до матеріалів справи встановлено, що напрямок руху позивача мав три смуги, де крайня права та середня смуги дозволяють рух тільки прямо, а крайня ліва смуга дозволяє рух тільки ліворуч. Позивач в свою чергу, 13.04.2023, керуючи транспортним засобом Tesla Model 3, номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись в крайній правій смузі на перехресті здійснив поворот праворуч, чим не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрями руху по смугах» та порушив пункт 8.4.ґ ПДР України (а.с. 57). Зазначене підтверджує обставини, зазначені в постанові серії ЕАС № 6826291 від 13.04.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с. 12).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи факт порушення позивачем ОСОБА_1 вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрями руху по смугах» та пункту 8.4.ґ ПДР України.

Отже, відповідач при винесенні постанови відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом.

З досліджених у судовому засіданні доказів, вбачається, що відповідачем при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП не було допущено істотних порушень, які б свідчили про наявність підстав для скасування винесеної ним постанови.

Зокрема, позивач був присутній на місці складання постанови та повідомлений про її складання, він не був позбавлений права та можливості висловити свої заперечення та доводи по суті вчиненого правопорушення, йому було роз`яснено його право на правову допомогу, що прямо вказано самим позивачем.

При цьому, суд звертає увагу, що закон у даному випадку не зобов`язує поліцейського забезпечити участь захисника у розгляді справи, а зобов`язує забезпечити дотримання права позивача скористатися правничою допомогою, у разі такого його бажання, у тому числі роз`яснити позивачу право скористатися правничою допомогою. Мати захисника є виключним правом особи відносно якої розглядаються адміністративний матеріал.

Досліджені у судовому засіданні докази повністю спростовують доводи позивача щодо того, що при розгляді справи були не роз`яснені та порушені його права та не забезпечено права на захист.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

Доказів упередженості відповідача та підстав для сумніву у його об`єктивності щодо позивача перед судом не наведено.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

Крім того, позивач в мотивувальній частині позовної заяви зазначав про наявність судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу в розмірі 37000 грн.

Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно квитанції №20007 від 14.04.2023, ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн. (а.с. 1).

При цьому, договору про надання правової допомоги, додаткової угоди, укладеної між ОСОБА_1 та адвокатом Нечитайло М.О., конкретного розрахунку понесених витрати на правову допомогу, позивачем та його представником до матеріалів справи не залучено, та в ході її розгляду суду не надано.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, виходячи з положень ст. 139 КАС України та з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, суд не вбачає підстав для відшкодування понесених позивачем судових витрат та витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10,77, 205, 229, 241-246,255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), подану його представником - адвокатом Нечитайло Маргаритою Олегівною до інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Харкові Майорова Дмитра Андрійовича (місце знаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А), Управління патрульної поліції у Харківській області (61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя С.О. Муратова