Справа № 340/1030/23
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/1030/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Казанчук Г.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту наказу, а також зобов`язання вчинити певні дії,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Мєлких Едуарда Миколайовича, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 08.04.2023 року, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 4995 від 04.11.2022 в частині що стосується не виплати військовослужбовцю ОСОБА_2 додаткової винагороди за жовтень 2022 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 додаткову винагороду за жовтень 2022 року у сумі 100000,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що наказом військової частини НОМЕР_1 від 04.11.2022 року наказано не виплачувати додаткову винагороду за жовтень 2022 року по причині начебто не виконання наказу №4055 від 14.10.2022 року, проте цей наказ ОСОБА_2 вважає протиправним в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності через необізнаність за які дії його притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Разом з цим вказує на порушення порядку проведення службового розслідування у зв`язку з недоведеністю до відома ОСОБА_2 інформації про проведення службового розслідування та не ознайомлення із правами та обов`язками, передбаченими у процедурі службового розслідування.

Командиром військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) наданий відзив на позов, у якому вказані заперечення проти позову. Згідно наказами від 14.10.2022 року №4055 та від 24.10.2022 року №4470 призначено проведення службового розслідування, проте за вказаними наказами службові розслідування закінчені не були. Наказом військової частини НОМЕР_1 від 15.02.2023 року №12116 проведено службове розслідування відносно командира військової частини НОМЕР_1 стосовно не проведення ним службового розслідування на підставі наказів від 14.10.2022 року №4055 та від 24.10.2022 року №4470 за результатом якого майора ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Наказом від 15.02.2023 року №1245 призначено службове розслідування про події, які мали місце у жовтні 2022 року за результатом якого видано наказ від 19.03.2023 року №825 ''Про підсумки службового розслідування по факту невиконання бойового розпорядження та підбурювання особового складу 3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 ''. Отже, за невиконання наказу в жовтні місяці 2022 року за рапортом командира підрозділу у листопаді 2022 року ОСОБА_2 було позбавлено (не включено) виплати додаткової винагороди за жовтень місяць 2022 року.

Представник позивача подав відповідь на відзив.

Рух справи:

Ухвалою судді від 14.03.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, сторонам встановлено строк на подання процесуальних заяв. У військової частини НОМЕР_1 витребувано докази.

Ухвалою суду від 02.05.2023 року вдруге витребувані у військової частини НОМЕР_1 докази.

Ухвалою суду від 08.08.2023 року відповідачу встановлений новий строк на подачу відзиву на адміністративний позов, а саме на 15 календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів суд, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до пункту 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 4995 від 04.11.2022 наказано не виплачувати військовослужбовцю ОСОБА_2 додаткову нагороду за жовтень 2022 року з підстав невиконання наказу від 14.10.2022 року №4055 про призначення розслідування. Наказ про призначення службового розслідування №4471 від 24.10.2022 (далі спірний наказ, а.с.4).

Відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06 серпня 2022 року №205 та від 17.09.2022 року № 250, наказів командира оперативно-тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по стройовій частині) від 23.09.2022 року №101 та від 18.11.2022 року №156 старший солдат ОСОБА_2 в період з 06.08.2022 по 3.11.2022 року брав участь у здійсненні заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в селі Гусарівка Харківської області та селі Іванівське Донецької області.

Представник позивача зазначає, що відповідачем у вину позивачу безпідставно поставлено вчинення дисциплінарного проступку у формі самовільного залишення частини. Разом з цим, відповідачем порушено порядок проведення службового розслідування.

Дисциплінарний Статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (надалі Дисциплінарний Статут ЗСУ) визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Згідно частини 1 статті 1 Дисциплінарного Статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Відповідно до частини 6 статті 5 Дисциплінарного Статуту ЗСУ право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.

У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

Статтею 7 Дисциплінарного Статуту ЗСУ визначено, що застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

Відповідно до статті 49 Дисциплінарного Статуту ЗСУ командир відділення, головний сержант (заступник командира) взводу мають право застосовувати стягнення, передбачені пунктами "а"-"г" статті 48 цього Статуту.

Згідно статті 48 Дисциплінарного Статуту ЗСУ на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);

ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);

д) пониження в посаді;

е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);

є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);

ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Наведений перелік видів дисциплінарних стягнень є вичерпним і додатковому розширенню не підлягає, а тому застосування такого виду дисциплінарного стягнення як позбавлення додаткових доплат до грошового забезпечення не передбачена нормами Дисципліраного Статуту ЗСУ, отже знаходиться поза межами правового поля.

У пункті 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 ''Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану'' (надалі Постанова №168, в редакції чинній на час виникнення правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Постанова №168 не містить будь яких виключень щодо можливості позбавлення додаткової винагороди, яка має виплачуватись військовослужбовцю, а тому, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити додаткову винагороду пропорційно часу участі позивача у діях та заходах.

Матеріали справи не містять наказів про відсторонення/усунення ОСОБА_2 від виконання службових обов`язків, а тому позбавлення його додаткової винагороди є протиправним. Водночас, вирішення питання про розмір додаткової допомоги 30000 грн. чи 100000 грн. віднесено до дискреційних повноважень відповідача, оскільки додаткова допомога нараховується та виплачується пропорційно часу участі у бойових діях.

Таким чином суд дійшов висновку, що позбавлення позивача додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" на підставі спірного наказу є протиправним.

Водночас, щодо частини позовних вимог про зобов`язання відповідача виплатити додаткову винагороду за жовтень 2022 року у сумі 100000 грн. суд зазначає, що повноваження щодо визначення суми грошових нарахувань та виплат, є дискреційним повноваженням відповідача. Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності рішення, передбаченим у Кодексі адміністративного судочинства України критеріям, не може підміняти та перебирати на себе повноваження щодо визначення грошового нарахування в іншому розмірі. В даній частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням того, що у жовтні 2022 року позивача не було відсторонено від виконання службових обов`язків, а тому він мав право на отримання додаткової винагороди.

У пункті 1 Постанови №168 вказано на те, що додаткова винагорода виплачується в розмірі 30000 гривень або 100000 гривень в залежності від несення служби, а тому в даному випадку нарахування виду та розміру додаткової винагороди є дискримінаційними повноваженнями відповідача, у які на даній стадії суд не має право втручатись. А відтак, суд вважає, що належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди за серпень 2022 року згідно вимог Постанови №168.

Судові витрати не підлягають розподіленню через відсутність даних про понесені судові витрати у матеріалах даної справи.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 143, 242-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування пункту наказу, а також зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати визнати протиправним та скасувати пункт 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 4595 від 04.11.2022 в частині що стосується не виплати військовослужбовцю ОСОБА_2 додаткової винагороди за жовтень 2022 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити старшому солдату ОСОБА_2 додаткову винагороду за жовтень 2022 року, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК