Справа № 540/92/22
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 серпня 2023 року

м. Київ

справа №540/92/22

адміністративне провадження № К/990/27744/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Смоковича М.І., Радишевської О.Р.,

перевіривши касаційну скаргу Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України

на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2023 року

у справі за позовом Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України в інтересах ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Первинна профспілкова організація працівників територіальних органів Міністерства юстиції України звернулась в інтересах ОСОБА_1 до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 01 листопада 2021 року № 2614/к «Про звільнення»;

- поновити на посаді заступника начальника Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з питань дотримання прав засуджених та осіб, узятих під варту з 03 грудня 2021 року;

- стягнути з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 03 грудня 2021 року по день ухвалення рішення суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року задоволено позовні вимоги, а саме:

- визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 01 листопада 2021 року № 2614/к «Про звільнення».

- поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з питань дотримання прав засуджених та осіб, узятих під варту з 03 грудня 2021 року.

- стягнуто з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 115 180,08 грн.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року, що ухвалено за заявою ОСОБА_1 , здійснено розподіл судових витрат та стягнуто з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції та Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу (10 000,00 грн з кожного).

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року, що ухвалено за заявою Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України, здійснено розподіл судових витрат та стягнуто з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції та Міністерства юстиції України на користь Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України витрати на професійну правничу допомогу (10000,00 грн з кожного).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2023 року скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року та додаткові рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року, ухвалено у справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2023 року апеляційну скаргу Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України залишено без руху, надавши строк у 10 днів, з моменту отримання копії ухвали, для усунення недоліків, а саме вирішити питання щодо реалізації права звернення до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку апеляційного оскарження.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України про поновлення пропущених процесуальних строків.

Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року.

Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, Первинна профспілкова організація працівників територіальних органів Міністерства юстиції України в інтересах ОСОБА_1 подала касаційну скаргу до Верховного Суду.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

У силу пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вищезазначеному конституційному положенню щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Первинною профспілковою організацією працівників територіальних органів Міністерства юстиції України подано до суду апеляційну скаргу, яка надійшла 10 липня 2023 року, тобто з пропуском строків на апеляційне оскарження.

На виконання вимог ухвали, апелянтом подано клопотання про поновлення пропущених процесуальних строків, у якому останній повторно зазначає, що відповідна апеляційна скарга дійсно складена 03 квітня 2023 року та направлена до суду поштою (кур`єрською службою доставки).

При цьому, апелянтом додано до свого клопотання сканкопію того ж примірника кур`єрської накладної № 5009, яка є ідентичною примірнику, яка подана з апеляційною скаргою, лише з наявним на цій сканкопії зображенням відтиску печатки ТОВ «Двадцять П`ять Годин» ().

Також, апелянтом додано копію листа ТОВ «Двадцять П`ять Годин» від 17 липня 2023 року, у якому зазначається, що поштове відправлення з апеляційною скаргою позивача прийнято 03 квітня 2023 року кур`єром у м. Херсон та не доставлено у короткі строки до м. Одеси у зв`язку з веденням бойових дій у м. Херсон.

Відповідно до положень частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд апеляційної інстанції відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказав, що ТОВ «Двадцять П`ять Годин» може систематично надавати послуги, пов`язані зі створенням для своїх клієнтів документів, підтверджуючих направлення поштових відправлень минулими датами, які насправді не направлялись.

При цьому, факт внесення ТОВ «Двадцять П`ять Годин» до Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку, на який посилається апелянт, не унеможливлює вчинення ТОВ «Двадцять П`ять Годин» зазначених дій.

Разом з тим, Суд вказав про наявні обґрунтовані сумніви у достовірності наданих апелянтом пояснень та доказів щодо направлення спірної апеляційної скарги саме 03 квітня 2023 року, так як зі вказаного дня направлення апеляційної скарги до дня її отримання судом минуло більше трьох місяців.

У свою чергу, окрім формальних пояснень ТОВ «Двадцять п`ять годин» та доданого до апеляційної скарги аркуша паперу, на якому зазначено, що апеляційна скарга передана кур`єрській службі доставки 03 квітня 2023 року, у Суду відсутні належні докази, які підтвердили б факт направлення апелянтом спірної апеляційної скарги за вказаною датою (наприклад розрахунковий документ, виданий ТОВ «Двадцять п`ять годин»).

Крім того, апелянтом, який є юридичною особою, не надано власних первинних бухгалтерських документів, з яких можливо встановити факт оплати послуг ТОВ «Двадцять п`ять годин» у зазначеному періоді.

Водночас, Суд зазначив, що скаржник, приймаючи активну участь у розгляді даної справи та подаючи до апеляційного суду численні заяви (клопотання) та відзиви, апелянт жодного разу не повідомляв суд про подання спірної апеляційної скарги.

При цьому, за умови дійсного направлення апеляційної скарги, апелянт мав усвідомлювати її відсутність у суду апеляційної інстанції, так як відповідна апеляційна скарга не приймалась до розгляду судом апеляційної інстанції, що вбачається з ухвал П`ятого апеляційного адміністративного суду, постановлених у даній справі.

Разом з тим, лише після ознайомлення апелянта з текстом постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог, до суду надійшла спірна апеляційна скарга, з доводами, яким не надавалась правова оцінка судом апеляційної інстанції, що підтверджує висновки колегії суддів про те, що доцільність подання такої апеляційної скарги виникла у апелянта лише після завершення розгляду даної справи.

За таких умов вказані скаржником підстави пропуску строку на апеляційне оскарження не знайшли свого підтвердження, є неповажними, а тому Суд вирішив відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції безпідставно зазначив про наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності наданих пояснень та доказів щодо направлення апеляційної скарги 03 квітня 2023 року, так як із вказаного дня направлення апеляційної скарги до дня її отримання судом минуло більше трьох місяців.

Скаржник повторно вказує, що оператором поштового зв`язку підтверджено факт отримання листа з апеляційною скаргою для відправлення саме 03 квітня 2023 року у м. Херсоні (де зареєстрована Профспілка) і зазначено про неможливість своєчасної доставки через перебування м. Херсона в зоні активних бойових дій та внаслідок підриву Каховської ГЕС, що у сукупності створило додаткові перешкоди у здійсненні доставки відправлення в межах строків, встановлених умовами обслуговування.

Скаржник зазначає, що вказані факти судом апеляційної інстанції взагалі не досліджувались та їм не надавалась жодна оцінка, незважаючи на те, що є загальновідомими факти введення воєнного стану в Україні, тривала окупація м. Херсона та перебування м. Херсона з початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України до теперішнього часу в зоні активних бойових дій та підрив Каховської ГЕС.

Отже, за умови виконання оператором поштового зв`язку нормативних строків пересилання поштових відправлень та відсутності форс-мажорних обставин, апеляційна скарга Профспілки мала бути доставлена до суду апеляційної інстанції вчасно. Однак, у ситуації, що склалась, відсутня вина Профспілки, яка здійснила дії щодо відправлення апеляційної скарги за тиждень до моменту закінчення строку апеляційного оскарження та у спосіб прямо передбачений КАС України.

Крі того, на думку скаржника, не відповідають обставинам справи мотиви суду апеляційної інстанції з приводу того, що апеляційну скаргу було подано з доводами, яким не надавалась правова оцінка судом апеляційної інстанції, що підтверджує висновки колегії суддів про те, що доцільність подання такої апеляційної скарги виникла у апелянта лише після завершення розгляду даної справи, оскільки в матеріалах справи наявний відзив на апеляційні скарги, де доводи спірної апеляційної скарги було продубльовано (в тому числі з тим же форматом, тими ж підкресленнями та тим же виділенням тексту), що свідчить про те, що апеляційна скарга існувала станом на час подання відзиву.

Слід зазначити, що установлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Так обставини введення воєнного стану можуть бути визнані як поважна причина пропуску строку на апеляційне оскарження, однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках.

Суд зазначає, що особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством. Разом з тим, учасники процесу мають діяти вчасно та в належний спосіб, не допускати затримки та невиправданого зволікання при виконанні своїх процесуальних обов`язків.

Таким чином, посилання скаржника на наявність об`єктивних перешкод у своєчасній реалізації свого права на апеляційне оскарження судового рішення в порядку, встановленому КАС України, є безпідставними, оскільки за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Так питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках.

Зазначаючи про неможливість своєчасної доставки поштового відправлення через перебування м. Херсона в зоні активних бойових дій та внаслідок підриву Каховської ГЕС є необгрунтованим, оскільки починаючи із 11 листопада 2022 року м. Херсон стало деокупованим.

Також, у період подання апеляційної скарги (03 квітня 2023 року) у м. Херсон працювали відділення Укрпошти, що вбачається із офіційного сайту Укрпошти, що не позбавляло права скаржника на звернення із апеляційною скаргою саме через поштове відділення.

При цьому, як вбачається із постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2023 року Первинною профспілковою організацією працівників територіальних органів Міністерства юстиції України подано відзиви на апеляційні скарги ОСОБА_1 та Міністерства юстиції України, що підтверджує можливість звернення до суду у межах строків, необхідних для подання процесуальних документів.

Отже, зважаючи на все вищезазначене, Суд дійшов висновку, що скаржник у касаційній скарзі не спростовує висновки суду апеляційної інстанції щодо пропуску строку на подання апеляційної скарги.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, правильно застосував норми процесуального права (пункт 4 частини 1 статті 299 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Ураховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 13, 169, 296, 299, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2023 року у справі за позовом Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України в інтересах ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді М. І. Смокович

О. Р. Радишевська