Справа № 580/6445/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року справа № 580/6445/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

24.07.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (20631, Черкаська обл., Звенигородський р-н., с.Матусів; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, буд.16; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправним рішення від 24.05.2023 №57 про відмову в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу;

зобов`язання відповідача вчинити дії з метою призначення пенсії із зарахуванням до страхового стажу роботи при обчисленні пенсії за віком періоду роботи з 09.09.1993 до 03.07.2001 на Матусівському агроцукрокомбінаті, який в процесі приватизації перетворено на ВАТ «Матусівський цукровий завод».

Обґрунтовуючи зазначив, що відповідач прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу у позивача, за його наявності. Вважає, що відповідач в порушення норм законодавства відмовив у призначені пенсії.

Ухвалою суду від 28.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд правилами спрощеного письмового провадження відповідно до ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Також встановлено відповідачу строк, тривалістю 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву та доказів. Вказану ухвалу відповідач отримав 28.07.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронно листа в його електронний кабінет.

Відповідач правом подати відзив не скористався, про причини суд не повідомив.

Всі подані сторонами документи долучені судом до матеріалів адміністративної справи.

Оцінивши доводи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Даними паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 підтверджується, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Архівною довідкою Матусівської сільської ради від 23.02.2023 №23 підтверджується, що в книзі наказів по Матусівському агроцукрокомбінату за 1993 рік наявний наказ №85-к від 06.09.1993: «Прийняти та перевести на сезон виробництва цукру із буряків урожаю 1993 року згідно з розстановкою робітників, керівників, спеціалістів та службовців з 9 вересня 1993 року, підготовлювач сировини ОСОБА_1 ». У книзі наказів по ВАТ «Матусівський цукровий завод» наявний наказ №24-к від 03.07.2001: «На підставі ст.40 КЗОТ України та Постанов арбітражного суду Черкаської області від 27 квітня 2001 року у справі №08/3878 про визнання ВАТ «Матусівський цукровий завод» Шполянського району Черкаської області банкрутом, - наказую звільнити слідуючих працівників у зв`язку з банкрутством підприємства п.1 ст.40 ОСОБА_1 ».

Згідно з архівною довідкою Матусівської сільської ради від 23.02.2023 №22 Цукровий завод Матусівського цукрокомбінату перейменований у Матусівський агроцукрокомбінат згідно з наказом Укрголовцукропрому від 03.04.1991 №28. У подальшому перетворений у Відкрите акціонерне товариство «Матусівський цукровий завод» та ліквідоване без правонаступників. У березні 2006 року документи з особового складу передані на зберігання у архівний відділ для видачі довідок соціально-правового характеру.

Із рішення від 24.05.2023 №57 відповідача суд установив, що позивач звернувся заявою від 17.05.2023 31083 щодо призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У рішенні відповідач зазначив, шо відповідно до ст.26 вказаного вище Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років за наявності страхового стажу, зокрема з 01.01.2023 до 31.12.2023 не менше 30 років. Відповідно до наданих до заяви документів про стаж (ідентифікаційний номер, трудова книжка, довідка про період проходження військової служби, довідки про стаж, диплом) загальний страховий стаж врахований до 28.02.2023 та складає 22 роки 9 місяців 5 днів. Не враховано до стажу період роботи згідно з довідкою від 23.02.2023 №23 з 09.09.1993 до 03.07.20021 (у наказі на зарахування зазначено скорочене ім`я, по батькові, а у наказі про звільнення по батькові не відповідає паспортним даним). Тому позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до вказаного вище Закону у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Не погоджуючись зі вказаним вище рішенням позивач звернувся в суд з позовом.

Суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Частиною першою ст. 9 Закону України № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 24 Закону України №1058-IV закріплено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До дати набрання чинності Законом України №1058-IV, а саме до 01.01.2004 стаж вимірювався часом роботи - трудовий стаж. Так відповідно до норм Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР», який набрав чинності 15.05.1990, норм Закону України «Про пенсійне забезпечення», що набрав чинності 01.01.1992 та в редакції Закону від 11.02.1998, що діяла станом на 18.08.1999 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників на той час регулювався Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників (далі Основні положення), які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310.

Отже, до стажу роботи має бути зараховано роботу, виконану на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст.26 Закону України №1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Отже, з досягненням особою 60 років та за наявності станом на 01.01.2023 страхового стажу не менше 30 років особа має право на отримання пенсії за віком.

Суд врахував, що позивачу на дату звернення заявою від 17.05.2023 та прийняття вказаного вище рішення виповнилося 60 повних років. Отже, у цій частині він відповідає вказаній вище вимозі Закону щодо віку, з якого набувається право на пенсію, та відповідач щодо вказаного не заперечував.

Статтею 44 Закону України №1058-VI визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок).

Пунктом 2.1 Порядку визначений перелік документів, які подаються для призначення пенсії за віком, серед яких за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно з п.2.10 Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Відповідно до п.4.2 Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Отже, відповідач наділений правом перевіряти надані особою документи для призначення пенсії та вірного її обчислення.

На підставі ч.1 ст.62 Закону України №1788 основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише за відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію за віком, підтверджуючими документами можуть бути довідки підприємств, установ, організацій та їх правонаступників.

Щодо записів трудової книжки про спірний період роботи позивача.

У трудовій книжці від 22.08.1989 НОМЕР_3 ОСОБА_1 (по батькові ОСОБА_2 закреслено) зроблено запис про виправлення по батькові з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » згідно з паспортом серії НОМЕР_2 , який посвідчено підписом секретаря Матусівської сільської ради та завірено печаткою Виконавчого комітету Матусівської сільської ради. Згідно з її записами позивач з 06.09.1993 прийнятий робітником зовнішньої дільниці в Матусівський цукрозавод (Наказ від 04.09.1993 №82-к). 05.01.1994 переведений мулярем 4 розряду (Наказ від 05.01.1994 №3-к). 03.07.2001 звільнений у зв`язку з скороченням штату відповідно до ст.40 КЗпП України (ліквідація заводу у зв`язку з банкрутством) (Наказ від 03.07.2001 №24-к).

Вказані записи у трудовій книжці дозволяють зробити висновок, що трудова книжка від 22.08.1989 НОМЕР_3 належить позивачеві, який працював на Матусівському цукрозаводі з 06.09.1993 до 03.07.2021, з якого звільнений у зв`язку з ліквідацією заводу.

Записи щодо спірного періоду виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати, завірені підписом та печаткою роботодавця, що відповідають відомостям зазначених вище архівних довідок.

Докази, які би свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці відсутні, а відповідач не заперечує їх достовірність. У спірному рішенні посилається лише на не врахування до стажу позивача періоду роботи 09.09.1993 до 03.07.20021 згідно з довідкою від 23.02.2023 №23, оскільки у наказі на зарахування зазначено скорочене ім`я, по батькові, а у наказі про звільнення по батькові ОСОБА_4 не відповідає паспортним даним позивача, який є ОСОБА_5 . Щодо зазначених доводів суд урахував, що вказана архівна довідка підтверджує інформацію, зазначену у трудовій книжці позивача щодо його роботи у спірному періоді з 06.09.1993 до 03.07.2021 на Матусівському цукрозаводі.

Отже, вказаними документами повністю підтверджується, що позивач працював з 09.09.1993 до 03.07.2001 на Матусівському цукрозаводі та через технічну помилку (описку) у період часу з 1993 року до 2001 року в книгах наказів з працевлаштування був записаний не як « ОСОБА_5 », а як « ОСОБА_4 », що у подальшому виправлено.

Тому доводи відповідача щодо відсутності підтвердження стажу позивача не обґрунтовані.

Крім того, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.93 №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.

У постанові Верховного Суду (далі ВС) від 21.02.2018 у справі №687/975/17, викладена правова позиція, в якій вказано, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

ВС у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Суд також врахував висновки ВС, викладені у постанові від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а, в якій наголошено: «Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист».

Отже, не обґрунтовано покладати на позивача дотримання порядку заповнення його трудової книжки.

Вказані вище записи трудової книжки та архівної довідки від 23.02.2023 №23 підтверджують наявність у позивача стажу за період роботи з 09.09.1993 до 03.07.2001 на Матусівському агроцукрокомбінаті, який в процесі приватизації перетворено на ВАТ «Матусівський цукровий завод», для врахування його при обчисленні і призначенні пенсії за віком.

Належних, допустимих та достатніх доказів обґрунтованого неврахування до стажу роботи періоду роботи позивача з 09.09.1993 до 03.07.2001 на вказаному вище заводі, відповідач не надав.

Згідно з п.4.3 Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Отже, відповідач після надходження заяви позивача щодо призначення йому пенсії зобов`язаний прийняти відповідне рішення.

Оскільки відмова у призначенні позивачу пенсії за віком та не зарахування до стажу періоду роботи позивача з 09.09.1993 до 03.07.2001 на Матусівському агроцукрокомбінаті, який в процесі приватизації перетворено на ВАТ «Матусівський цукровий завод», не узгоджуються зі вказаними вище вимогами закону щодо наявності права особи на призначення пенсії за віком і такі дії вчинені шляхом видання відповідного рішення, саме воно безпосередньо порушує заявлене право позивача. Тому належним способом його відновлення є визнання протиправним і скасування такого акту розпорядчої дії.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Згідно з абз. 2 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Необґрунтованою є та не підлягає задоволенню позовна вимога щодо зобов`язання відповідача вчинити дії з метою призначення пенсії позивачу.

Тому для повного та ефективного відновлення порушеного права та належного способу їх відновлення наявні підстави зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 17.05.2023 №2761083 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до його страхового стажу період роботи з 09.09.1993 до 03.07.2001 на Матусівському агроцукрокомбінаті, який в процесі приватизації перетворено на ВАТ «Матусівський цукровий завод» та за наслідками розгляду прийняти відповідне рішення щодо призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Отже, позовна заява обґрунтована у вказаних вище частинах та підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Понесені позивачем судові витрати, підтверджені квитанцією від 19.07.2023 в сумі 1073,60 грн про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позову - половина суми.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 90, 132-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, буд.16; ) від 24.05.2023 №57 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, буд.16; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (20631, Черкаська обл., Звенигородський р-н., с.Матусів; РНОКПП НОМЕР_1 ) від 17.05.2023 №1083 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до його страхового стажу період роботи з 09.09.1993 до 03.07.2001 на Матусівському агроцукрокомбінаті, який в процесі приватизації перетворено на ВАТ «Матусівський цукровий завод» та за наслідками розгляду прийняти рішення щодо призначення йому пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, буд.16; ) на користь ОСОБА_1 (20631, Черкаська обл., Звенигородський р-н., с.Матусів; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору за звернення позовною заявою до адміністративного суд в сумі 536,80грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 18.08.2023.