Справа № 200/543/23
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2023-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року справа №200/543/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 р. у справі №200/543/23 (головуючий І інстанції Зеленов А.С.) за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування акту службового розслідування від 26 грудня 2022 року, наказу №320 від 04 грудня 2022 року щодо зняття з усіх видів забезпечення, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати Акт службового розслідування від 26 грудня 2022 року, яким ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні правопорушень, відповідно до ст. ст. 4, 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України;

- визнати протиправним та скасувати Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 320 від 04 грудня 2022 року щодо зняття з усіх видів забезпечення з 04 листопада 2022 року рядового ОСОБА_2 , номера обслуги 9 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення за листопад 2022 року рядового ОСОБА_2 , номера обслуги 9 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 та виплатити йому додаткову винагороду за листопад 2022 року в повному обсязі;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення за грудень 2022 року рядового ОСОБА_2 , номера обслуги 9 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 та виплатити йому додаткову винагороду та премію за грудень 2022 року в повному обсязі.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення суду в частині, прийняти нове, яким задовольнити позов в цій частині.

В обґрунтування доводів зазначає, що позивач не може погодитись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення за листопад 2022 року рядового ОСОБА_2 , номера обслуги 9 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 та виплатити йому додаткову винагороду за листопад 2022 року в повному обсязі.

Згідно з абз. 4 п. 1 Постанови № 168 умовою для виплати додаткової винагороди є перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Звертає увагу, що наявне протиріччя у юридичних формулюваннях між Постановою №168, яка передбачає «відпустку для лікування після тяжкого поранення» за висновком ВЛК та Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке передбачає можливість ВЛК виключно визначити потребу у відпустці лише «за станом здоров`я».

Постанова № 168 за своєю правовою природою не є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правові відносини у сфері охорони здоров`я, оскільки предметом правового регулювання даної постанови є фінансове забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій осіб. А тому вжите у Постанові № 168 формулювання «відпустка для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії» має бути трактовано установою (військовою частиною), що приймає рішення про таку відпустку лише з урахуванням спеціального законодавства у сфері охорони здоров`я, яке, в свою чергу такого виду відпустки не передбачає.

Отже, єдиний вид відпустки, рішення про потребу в якій може прийняти ВЛК - «відпустка за станом здоров`я», передбачена Положенням, є тотожним за своїм юридичним змістом «відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії», передбаченій Постановою № 168.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З 25 лютого 2022 року позивач проходить службу в Збройних Силах України.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №37 від 25 лютого 2022 року за штатом 05/195-01 воєнного часу рядового ОСОБА_2 , призначено водієм 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти, зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення з 25 лютого 2022 року. Позивачу встановлено посадовий оклад за посадою 2550 грн, встановлена щомісячна премія в максимальному розмірі 341% окладу, надбавка за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим звання та надбавки за вислугу років з 25 лютого 2022 року.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №163 від 1 липня 2022 року солдата ОСОБА_2 увільнено від займаної посади водія 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти та призначено номером обслуги мінометного взводу мінометної батареї Військової частини НОМЕР_1 з 1 липня 2022 року. Встановлено посадовий оклад за посадою 2640 грн, встановлена щомісячна премія у розмірі 302% окладу, надбавка за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

09 жовтня 2022 року під час виконання бойового завдання на бойовій позиції позивач отримав травму пов`язану з проходженням військової служби контузію (закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, акубаротравму), що підтверджується відповідною випискою із амбулаторної картки хворого.

16 жовтня 2022 року позивач на адресу начальника військової частини направив рапорт про направлення до ВЛК з метою встановлення придатності або непридатності до військової служби.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 27 жовтня 2022 року №281 рядовий ОСОБА_2 , номер обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 вибув до військового мобільного госпіталю військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_1 для проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеню придатності до військової служби у Збройних Силах України, які проходили лікування у медичному пункті військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 від 31 жовтня 2022 року №2810 встановлено, що травма ОСОБА_2 пов`язана з проходженням військової служби. Стан після ВТ (09 жовтня 2022 року): ЗЧМТ, струсу головного мозку, акубаротравми. Астено-вегетативний синдром. Післяконтузійна оптиконейропатія обох очей. На підставі ст. 32 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

03 листопада 2022 року рядовий ОСОБА_2 , номер обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 вибув у відпустку за станом здоров`я у м. Київ на 30 календарних днів з 3 листопада 2022 року по 2 грудня 2022 року, що підтверджується наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 3 листопада 2022 року №288.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 04 грудня 2022 року №320 рядового ОСОБА_2 номера обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї Військової частини НОМЕР_1 , який 03 грудня 2022 року не повернувся з відпустки, знято з усіх видів забезпечення частини з 04 грудня 2022 року.

У зв`язку із чим, позивачеві за листопад 2022 року та грудень 2022 року не виплачено грошове забезпечення у розмірі, передбаченому чинним законодавством.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною дев`ять статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII) військовослужбовці це особи, які проходять військову службу. Звання солдат відноситься до рядового складу посад військовослужбовців (стаття 5 Закону № 2232-XII).

У статті 1-1 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XІІ) визначено, що законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до статті 9 Закону № 2011-XІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

На виконання Указів Президента України №64 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 була прийнята Постанова №168, пунктом першим якої передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000,00 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

01.04.2022 до Постанови №168 постановою Кабінету Міністрів України №400 були внесені зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Колегія суддів звертає увагу на те, що виплата додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн здійснюється тим військовослужбовцям, які перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Як встановлено матеріалами справи, відповідно до висновку військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 від 31 жовтня 2022 року №2810 ОСОБА_2 потребував відпустки за станом здоров`я.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 3 листопада 2022 року №288 ОСОБА_2 надано відпустку 30 календарних днів з 3 листопада 2022 року по 2 грудня 2022 року.

Беззаперечним є той факт, що позивач перебував у відпустці для лікування після поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії. Однак умовою для виплати цієї винагороди є та обставина, що поранення чи травма мають бути тяжкі.

У висновку військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 від 31 жовтня 2022 року №2810 не вказано, що травма, яку отримав позивач, відноситься до тяжких.

Оскільки в листопаді 2022 року позивач не приймав безпосередню участь в бойових діях або щодо забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії перебуваючи в районах у період здійснення таких заходів, а отримана ним 9 жовтня 2022 року поранення (травма) не відноситься до тяжкого, Військовою частиною НОМЕР_1 відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям час дії воєнного стану» нарахована та виплачена додаткова винагорода у розмірі 30 000 грн.

Нарахування додаткової винагороди ОСОБА_2 у розмірі 30 000 грн. підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02 грудня 2022 року №420 та довідкою про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій за листопад-грудень 2022 року, що містяться в матеріалах справи.

Щодо доводів апелянта, що наявне протиріччя у юридичних формулюваннях між Постановою №168, яка передбачає «відпустку для лікування після тяжкого поранення» за висновком ВЛК та Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке передбачає можливість ВЛК виключно визначити потребу у відпустці лише «за станом здоров`я», суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 1 глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі - Положення №402), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Підпунктом «в» пункту 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту: «Потребує»: відпустки за станом здоров`я на ___ календарних днів.

Згідно із підпунктом «а» пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до пункту 6.11 глави 6 розділу ІІ Положення №402 постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).

Пунктом 6.13 глави 6 розділу ІІ Положення №402 визначено, що відпустка за станом здоров`я військовослужбовцям у мирний час надається на 30 календарних днів. За медичними показаннями після травм (поранень, контузій) або оперативного лікування ВЛК приймає постанову про потребу у відпустці за станом здоров`я на 45 або 60 календарних днів. За наявності медичних показань відпустка за станом здоров`я ВЛК продовжується на 30 календарних днів, а в окремих випадках - на 45 або на 60 календарних днів.

Згідно із пунктом 6.15 глави 6 розділу ІІ Положення №402 відпустка за станом здоров`я надається військовослужбовцю командиром військової частини (закладу), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК. При вибутті військовослужбовця у відпустку за станом здоров`я довідка ВЛК з постановою ВЛК видається йому на руки.

За приписами абзацу четвертого пункту 22.12 глави 22 розділу II Положення №402 постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у звільненні від службових обов`язків або у відпустці за станом здоров`я повинна бути реалізована негайно.

Додатком 1 до Положення №402 затверджено Розклад хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, статтею 81 якого передбачено назву хвороби, ступінь порушення функції «Стани після проведеного лікування з приводу травм, отруєнь та деяких інших наслідків дії зовнішніх чинників» та вказано контингенти, що проходять медичний огляд за графами розкладу хвороб «Тимчасово непридатні. Потребують лікування, відпустки, звільнення тощо».

З матеріалів справи вбачається, що позивачу відповідно до наказу від 03 листопада 2022 року №288 була надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів, на підставі довідки ВЛК військової частини НОМЕР_4 від 31 жовтня 2022 року №2810, у якій відсутній висновок про потребу у наданні відпустки для лікування після тяжкого поранення.

З урахуванням наведеного, на думку суду, відсутні правові та фактичні підстави для виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 в розмірі 100 000 грн під час перебування у період з 03 листопада 2022 року по 02 грудня 2022 року у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, оскільки у матеріалах справи відсутній висновок (постанова) ВЛК про потребу у наданні позивачу відпустки для лікування саме після тяжкого поранення, а наявна у справі довідка ВЛК військової частини НОМЕР_4 від 31 жовтня 2022 року №2810, висновку про отримання позивачем тяжкого поранення та потребу у наданні у зв`язку із цим відпустки для лікування не містять.

Підпунктом 2.4.10 пункту 2.4 глави 2 розділу I Положення №403 визначено, що постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку, проте доказів оскарження позивачем вказаних висновків ВЛК чи їх скасування не надано.

Суд також звертає увагу, що наказом Міністерства оборони України «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 25.01.2023 № 44, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за №177/39233, затверджено Зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260), та доповнено Порядок новим розділом такого змісту: «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

Згідно із пунктом 12 розділу XXXIV Порядку № 260 (у чинній редакції) керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

При цьому, до набрання чинності змінами до Порядку № 260 згідно з окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/в/29 також було зобов`язано керівників ВЛК під час надання рекомендацій про потребу у відпустці одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

Крім того, статтею 10-1 Закону №2011-ХІІ врегульовані питання щодо права військовослужбовців на відпустки, порядок надання військовослужбовцям відпусток та відкликання з них, та пунктом 19 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ (в редакції Закону України «Про внесення змін до статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо рівних можливостей матері і батька, які є військовослужбовцями, на догляд за дитиною в особливий період» від 29.07.2022 №2490-ІХ) визначено, що надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток припиняється, крім відпустки військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами; відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та в разі якщо дитина потребує домашнього догляду - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку (якщо обоє батьків є військовослужбовцями, - одному з них за їх рішенням); відпустки у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії».

Тобто, на цей час законодавчо визначено такий вид відпустки, як відпустка для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, та підзаконними нормативно-правовими актами передбачено, що під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

Суд не має повноважень визначати, чи отримане військовослужбовцем поранення є тяжким, оскільки відповідні висновки (постанови) з цього питання приймають ВЛК, а у випадку незгоди із такими висновками військовослужбовець має право оскаржити їх в адміністративному чи судовому порядку, а в подальшому (у разі внесення змін до відповідних довідок чи постанов ВЛК щодо тяжкості поранення в цілях надання відпустки та виплати додаткової винагороди відповідно до Постанови №168) звертатися із рапортом до командира військової частини щодо виплати додаткової винагороди.

Суд також вважає, що відсутність у Положенні №403 приписів щодо надання ВЛК медичних висновків про ступінь тяжкості поранення (для прийняття рішення командирами військових частин військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 грн за час цієї відпустки) не свідчить про те, що ВЛК на момент виникнення спірних правовідносин вказаних медичних висновків не уповноважена надавати, адже відповідно до Постанови №168 відпустки військовослужбовцям для лікування після тяжкого поранення повинні надаватися саме за відповідним висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Отже, з вказаних мотивів у задоволенні позову в частині позовних вимог щодо зобов`язання здійснити перерахунок грошового забезпечення за листопад 2022 року та виплатити додаткову винагороду за листопад 2022 року в повному обсязі необхідно відмовити.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 р. у справі № 200/543/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 р. у справі №200/543/23 - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 22 серпня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко