Справа № 400/6638/23
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2023 р. № 400/6638/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаїв-Авто", вул. Казарського, 4, м. Миколаїв, 54007,

до відповідача:Державної служби України з безпеки на транспорті, проспект Перемоги, 14, м. Київ 135,01135, вул. Антоновича, 51, м. Київ 135,01135

про:визнання протиправноюта скасування постанови від 13.04.2023 року № 336885,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаїв-Авто" звернулося з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 13.04.2023 року №336885 про застосування адміністративно - господарського штрафу у розмірі 17,000 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у водія тахограф вийшов з ладу саме при русі автобусу, та після прибуття до пункту призначення одразу буде відремонтовано, що підтверджує відсутність складу правопорушення, що фактично проігноровано перевіряючими.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.06.23 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач відзив на позов не подавав.

Справу розглянуто в письмовому провадженні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:06.02.2023 року Відділом державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті складено акт №351481 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким нібито встановлено порушення статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме під час надання послуг з регулярних перевезень пасажирів за маршрутом «Одеса-Миколаїв за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених стеттею 39 цього Закону, а саме щоденного реєстраційного листка за 06.02.2023 водія ОСОБА_1 , індивідуальної контрольної книги водія (Тойота держ. номер НОМЕР_1 )

Відділом державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті на підставі акту Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті складено від 06.02.2023 року №351481 винесено постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів від 13.04.2023 року №336885, якою до позивача застосовано штраф у розмірі 17,000 грн.

Актом встановлено порушення статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме під час надання послуг з регулярних перевезень пасажирів за маршрутом Одеса-Миколаїв, перевізник не забезпечив водія документами, передбаченими ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме саме щоденного реєстраційного листка за 06.02.2023 водія ОСОБА_1 , індивідуальної контрольної книги водія.

Позивачу направлено запрошення для участі у розгляді справи про допущене правопорушення, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Поясненнями з приводу порушень акту перевірки від 06.02.2023 року №351481 Позивачем були надані до Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області пояснення але фактично вони не були взяті до уваги.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 8 вказаного Положення).

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 р. № 1567 (далі - Порядок № 1567), визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з п. 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Пунктом 20 Порядку № 1567 визначено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Згідно з п. 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Статтею 1 Закону № 2344 визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону № 2344 та п. 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують пасажирські перевезення.

Абзацом першим пункту 25 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567, регламентовано - Справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу винесена 13.04.2023 року проте як порушень акт перевірки складено 06.02.2023 року тобто з порушенням строку двох місяців з дня його виявлення.

З наданих позивачем доказів суд встановив, що пояснення з приводу припущень акту перевірки від 06.02.2023 року №351481 були надані водієм - який зазначав, що тахограф вийшов з ладу саме при русі автобусу, та після прибуття до пункту призначення одразу буде відремонтовано, що підтверджує відсутність складу правопорушення, що перевіряючими фактично не взято до уваги.

Суд зазначає, пунктом 2.6. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказ Міністерства транспорту та зв`язку України 24.06.2010 N 385 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2010 р. за N 946/18241, регламентовано -?ПСТ виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР ( 994_016 ) періодично кожні два роки, а також у разі: ремонту тахографа.

Тобто ремонт тахографа здійснюється виключно пунктом сервісу тахографів (спеціально облаштовані виробничі ділянки для надання послуг щодо установлення та технічного обслуговування тахографів суб`єктами господарювання (резидентами України), що виконують передбачені ЄУТР функції "майстерні або механіка" та внесені Мінінфраструктури як компетентним органом з виконання ЄУТР до переліку уповноважених суб`єктів господарювання, та не може бути здійснено водієм у дорозі.

Так після прибуття з рейсу 007.02.2023 року автобус Тойота держ. номер НОМЕР_2 було надано до обслуговуючого TOB «ТАХОСЕРВІС ПІВДЕНЬ №1» для перевірки та ремонту тахографа.

Відповідно до ч.1,2 ст. 238 Господарського кодексу України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно- господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції як адміністративно-господарський штраф (абз.З ч.І ст. 239 ГК України).

Згідно ч.1 ст. 241 ГК України, адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських правовідносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Отже, при вирішенні питання про правомірність стягнення адміністративно- господарських санкцій слід виходити із загальних норм права відносно відповідальності за порушення зобов`язань та встановлення в діях або бездіяльності перевізника складу правопорушення з метою застосування юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій. Елементами правопорушення є вина та наявність причинного зв`язку між самим порушенням та його наслідками.

Суд вказує, що управління транспортними засобами без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку є окремо виділеною підставою для притягнення до відповідальності саме за абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-111, тобто є спеціальною нормою закону.Саме такого правового висновку дійшов Верховний Суд в Постанові від 7 лютого 2018 р. по справі №К/9901/3278/17.Пунктом 26 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567, встановлено - «Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).»Так принципом обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36 від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях судців та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.Абзацом першим пункту 25 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердір грошового забезпечення, гцо враховується для перерахунку пенсій ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 станом на 01.01.2023 відповід????о вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грош

Так постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 13.04.2023 року №336885 фактично винесена без участі уповноваженої особи автомобільного перевізника та з порушенням строку визначеного абзацом першим пункту 25 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності оскаржуваної постанови, що є підставою для задоволення позову.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав платіжне доручення про сплату судового збору в загальній сумі 2684,00 грн., що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаїв-Авто" (вул. Казарського, 4, м. Миколаїв, 54007 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м. Київ 135, 01135 ) задовольнити.

2.Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 13.04.2023 року №336885.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м. Київ 135,01135 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаїв-Авто" (вул. Казарського, 4, м. Миколаїв, 54007 ) судові витрати в розмірі 2684,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Мельник