Справа № 160/2553/23
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2023 року Справа № 160/2553/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання бездіяльності протиправною, стягнення одноразової грошової допомоги та пені, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати неправомірною бездіяльність Дніпровського регіонального структурного підрозділу Держаного підприємства обслуговування повітряного руху України щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку зі звільненням;
- судові витрати по справі покласти на відповідача-1.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Роз`яснено відповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.
У наданому відповідачем відзиві на позовну заяву, відповідач просив у задоволенні позову відмовити. Одним із доводів відзиву на позов є те, що Дніпровський регіональний структурний підрозділ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України є відокремленим підрозділом, та не є юридичною особою, тому не може бути учасником процесу в цій справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.05.2023 витребувано у ОСОБА_1 пояснення з приводу доводів, викладених у відзиві стосовно неналежного відповідача, з доказами на підтвердження своїх доводів; витребувано у Дніпровського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України пояснення з приводу належного відповідача у даних правовідносинах та Положення або інший документ, що регулює діяльність структурного підрозділу; витребувано у Державного підприємства обслуговування повітряного руху України Положення або інший документ, що регулює діяльність Державного підприємства обслуговування повітряного руху України. Зобов`язано надати такі докази протягом 5 днів з дня отримання даної ухвали.
11.05.2023 засобами електронного зв`язку та 17.05.2023 засобами поштового зв`язку відповідачем на виконання ухвали надані пояснення та Положення про Дніпровський регіональний структурний підрозділ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та Статут Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.
15.05.2023 від позивача надійшла заява про продовження процесуального строку на виконання ухвали від 04.05.2023.
Ухвалою від 17.05.2023 заяву ОСОБА_1 про продовження строку для подання пояснення з приводу доводів, викладених у відзиві, стосовно неналежного відповідача у справі №160/2553/23 задоволено, продовжено ОСОБА_1 строк для подання пояснення з приводу доводів, викладених у відзиві, стосовно неналежного відповідача у справі №160/2553/23, на 5 календарних днів з дня постановлення даної ухвали.
17.05.2023 від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача та письмові пояснення щодо неналежного відповідача.
02.06.2023 від позивача надійшло клопотання про поновлення строку на подання та долучення до матеріалів справи документів.
Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає, що відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
В обґрунтування поданого клопотання заявник вказує, що 17 травня 2023 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Бевзою М.О. направлено до відповідача Дніпровського РСП Украероруху адвокатський запит, в якому він просив надати копію наказу Украероруху №239/ від 09.04.2021; копію наказу Дніпровського РСП Украероруху №826/о від 11.10.2021 «Про виплату одноразової грошової допомоги»; копію наказу Дніпровського РСП Украероруху від 21.03.2022 М964 «Про призупинення дії наказів» з додатком №1 в частині ОСОБА_1 .
Листом Дніпровського РСП Украероруху №22.1-03/307/23 від 24.05.2023, у відповідь на адвокатський запит від 17.05.2023, представником відповідача було надано копію наказу від 21.03.2022 №64 «Про призупинення дії наказів», копію наказу від 09.04.2021 №239 «Про затвердження порядку виплати одноразової грошової допомоги»; копію наказу від 11.10.2021 №826 «Про проведення виплати матеріальної допомоги».
Як зазначає позивач, його не було ознайомлено з копією наказу Украероруху №239/о від 09.04.2021; копією наказу Дніпровського РСП Украероруху №826/о від 11.10.2021 «Про виплату одноразової грошової допомоги»; копією наказу Дніпровського РСП Украероруху від 21.03.2022 №64 «Про призупинення дії наказів» з додатком №1,та вказані письмові докази були отримані представником позивача - адвокатом Бевзою М.О. - 30.05.2023, разом з листом Дніпровського РСПІ Украероруху №22.1-03/307/23 від 24.05.2023, у відповідь на адвокатський запит від 17.05.2023, а тому він з об`єктивних причин не мав можливості подати докази разом з позовною заявою.
З урахуванням наведеного, а також з метою забезпечення з`ясування всіх обставин справи, суд вважає за можливе продовжити позивачу строк для подання доказів.
09.06.2023 позивач надав докази направлення позовної заяви Державному підприємству обслуговування повітряного руху України.
У відповіді на відзив, позивач зазначив, що зважаючи на те, що Украерорух мав здійснити розрахунок з позивачем у день його звільнення з військової служби - 08 жовтня 2021 року, доводи відповідача про неможливість виплачувати одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 після 24 лютого 2022 року у зв`язку з відсутністю фінансових надходжень у підприємства, не спростовують обов`язок відповідача в повному обсязі розрахуватись з позивачем 08.10.2021, оскільки на момент звільнення ОСОБА_1 з військової служби вказані форс-мажорні обставини були відсутні. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України, та перед звільненням служив на посаді заступника керівника польотів (оперативного чергового) центру організації повітряного руху служби аеронавігаційного обслуговування Дніпровського регіонального структурному підрозділу Держаного підприємства обслуговування повітряного рухуУкраїни. (далі - Дніпровський РСП Украероруху).
Наказом Дніпровського РСП Украероруху з особового складу від 05.10.2021 №809/о звільнено підполковника ОСОБА_1 заступника керівника польотів (оперативного чергового) центру організації повітряного руху служби аеронавігаційного обслуговування Дніпровського РСП Украероруху, звільненого з військової служби у запас відповідно до п.2 4.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» за підпунктом «б» (за станом здоров?я) наказом Міністерства оборони України від 16 вересня 2021 року №435, з правом носіння військової форми одягу, звільнено з займаної посади 08 жовтня 2021 року. Вислуг.а років у ЗС України: календарна - 28 років 02 місяці. .
Судом встановлено, що 08.10.2021 року між ОСОБА_1 та Державним підприємством обслуговування повітряного руху України в особі директора Дніпровського РСП - Керівника структурних підрозділів Східного регіону Державного підприємства обслуговування повітряного руху України Струтинським О.Т. було укладено договір №ВС-3, відповідно до якого підприємство безумовно визнає за отримувачем право на отримання ним від підприємства виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням, що передбачено ст. 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.
Згідно наказу відповідача від 11.10.2021 № 826/о, ОСОБА_1 затверджені виплату одноразової грошової допомоги у наступному порядку:
З доводів позивача вбачається, що Дніпровським РСП Украероруху виконувались свої зобов`язання протягом жовтня 2021 лютого 2022 року, проте з березня 2022 року виплата одноразової грошової допомоги була припинена.
На підставі наказу відповідача від 21.03.2022 №64 «Про призупинення дії наказів», Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, призупинило з 01.03.2022 дію, зокрема, наказу від 11.10.2021 №826/о.
Вважаючи, що з боку відповідача мало місце порушення строків розрахунку при звільненні, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно із ст.1-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-ХІІдо складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири складові:
2) оклад за військовим званням;
3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;
4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до частини другої статті 15 Закону №2011-ХІІвійськовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Під час розгляду справи судом встановлено, що позивача звільнено з військової служби на підставі пп. б, п.2 ч.5 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу за станом здоров`я.
На момент звільнення позивача його календарна вислуга років складає 25 років 04 місяці, тобто відповідно до ст. 15 Закону №2011-ХІІ, позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні.
Однак, відповідачем таку одноразову грошову допомогу під час звільнення з військової служби позивачу виплачено не було.
Разом з тим, судом встановлено, що 08.10.2021 року між позивачем та Державним підприємством обслуговування повітряного руху України в особі директора Дніпровського РСП - Керівника структурних підрозділів Східного регіону Державного підприємства обслуговування повітряного руху України Струтинським О.Т. було укладено договір №ВС-3.
За даним договором відповідачем виконувались зобов`язання до березня 2022 року. Проте, з березня 2022 року виплата одноразової грошової допомоги позивачу була припинена, що також не заперечується відповідачем.
Підставою припинення виплати одноразової допомоги позивачу стало запровадження на підприємстві з 01.03.2022 року режиму простою, відповідно до наказу Украероруху від 01 березня 2022р. №126 Про впровадження режиму простою й оплати праці на період воєнного стану, до прийняття відповідного рішення, оскільки на цей час на підприємстві в наявності непередбачувані та непереборні події, які відбулися незалежно від волі й бажання підприємства, які підтверджуються довідкою Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1, якою засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та які є об`єктивними для суб`єктів господарської діяльності по договорах, і виконання яких є неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин.
Разом з тим, посилання відповідача на призупинення виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку з наявністю форс-мажорних обставин - військової агресії Російської Федерації проти України, закриттям повітряного простору України для виконання польотів цивільної авіації через військову агресію Російської Федерації, і, як наслідок, відсутністю фінансових надходжень за аеронавігаційне обслуговування, є безпідставними та не звільняють відповідача від обов`язку виплатити позивачу належне йому грошове забезпечення.
Дійсно, указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні з подальшими змінами, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
В той же час, відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Згідно із ст. 14-1 Закону України Про Торгово-промислові палати в Україні Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.
Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.
У постанові Верховного Суду від 25.01.2022 року по справі №904/3886/21 зазначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 16.07.2019 року у справі №917/1053/18 вказавши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатись безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановити чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.
Як вбачається, зі змісту п.2.1 наказу Украаероруху від 01.03.2022 року №126 Про впровадження режиму простою й оплати праці на період воєнного стану, наданого відповідачем, затверджено перелік працівників, які залучаються до виконання безперебійних завдань і функцій підприємства в умовах воєнного стану, і визначено табелювати їх відповідно до фактично відпрацьованого часу. Головному бухгалтеру Украероруху, головним бухгалтерам РСП та ВСП ЦАПС необхідно забезпечити нарахування заробітної плати за фактично відпрацьований час працівникам, визначеним у п.2.1 наказу, (п.4.2 наказу). Іншим працівникам забезпечується нарахування заробітної плати на підставі ст. 113 КЗпП України.
Таким чином, Украероруху продовжує здійснювати передбачену статутом господарську діяльність, а його працівникам нараховується та виплачується заробітна плата у відповідних розмірах, що свідчить про те, що форс-мажорні обставини у вигляді військової агресії Російської Федерації проти України не вплинули на можливість виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо виплати заробітної плати працівникам.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідачем в ході розгляду справи не доведено відсутності грошових коштів на рахунках підприємства для виконання зобов`язань перед позивачем, тому посилання на відсутність вини у невиплаті належної одноразової грошової виплати, у зв`язку зі звільненням, є не обгрунтованими та безпідставними.
Також судом відхиляються доводи відповідача в обґрунтування своєї позиції щодо направлення позивачу примірнику додаткової угоди до договору від 08.10.2021 №ВС-3, оскільки в матеріалах даної справи відсутні докази щодо її укладання та погодження позивачем її умов.
Таким чином, враховуючи те, що Украероруху мав здійснити з позивачем розрахунок відповідно до договору від 08.10.2021 року №ВС-3 про виплату грошової допомоги та не виконав його умов, а саме припинив виплату одноразової грошової допомоги, суд дійшов висновку, що така бездіяльність Держаного підприємства обслуговування повітряного руху України є протиправною та свідчить про прострочення виконання відповідачем-1 грошового зобов`язання, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, утому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Згідно із ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з п.4.1 договору №ВС-3 у разі невиплати грошової допомоги у строки, передбачені пунктом 3.2 цього договору, підприємство сплачує отримувачу пеню у розмір облікової ставки НБУ від несвоєчасно виплаченої суми за кожен день затримки, починаючи з 11 робочого дня.
У разі порушення підприємством умов договору сума грошової допомоги (її залишок), та нарахована пеня можуть стягуватися отримувачем у судовому порядку. (п.4.2 договору).
Таким чином, зважаючи на те, що Украероруху допущена протиправна бездіяльність щодо невиплати позивачу своєчасно в повному обсязі частин одноразової грошової допомоги, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання умов договору.
До того ж, дослідивши заявлений позивачем розмір пені, суд зазначає про те, що він відповідає обставинам справи, здійснений при правильному арифметичному обрахунку, та з урахуванням вимог чинного законодавства.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Згідно з вимогами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Закону.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Державного підприємства обслуговування повітряного руху України щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку зі звільненням.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 21.08.2023 року.

Суддя Н.Є. Калугіна