Справа № 295/7210/23
Суддя: Стрілецька О. В.
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/7210/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючого судді Стрілецької О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа - поліцейський 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Житомирській області Радчук Оксана Михайлівна, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення серії ЕАС №6903177 від 28.04.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, 28.04.2023 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1«а» Правил дорожнього руху, тобто за керування транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 зауважує, що лише 06.05.2023 року дізнався про складення відносно нього постанови проадміністравтине правопорушення, оскільки її копію отримав засобами поштового зв`язку. Про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення його не повідомляли.

В позові позивач вказує, що Правил дорожнього руху не порушував і адміністративного правопорушення не вчиняв.

ОСОБА_1 стверджує, що при винесені оскаржуваної постанови інспектором достовірно не встановлені обставини, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Посилається на те, що в постанові вказано, що він керував транспортним засобом за адресою м. Житомир, вул. Покровська, 96, натомість він в цей день та час перебував на місці вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди за адресою м. Житомир, пр-к 1-ий Богунський.

Будь-яких доказів, які б свідчили про наявність його вини оспорювана постанова не містить, в ній відсутнє посилання на пристрої відеофіксації правопорушення.

ІІ. Процедура та позиції учасників розгляду справи

Ухвалою суду від 12.06.2023 р. позовну заяву залишено без руху.

14.07.2023 р. ухвалою суду поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом; відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони не скористались наданим процесуальним правом і не подали до суду клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

28.07.2023 р. представник відповідача Кравченко М. направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову (а.с. 28-30).

Обгрунтовуючи заперечення проти позову посилався на те, що 12.04.2023 року близько 18-15 год екпіаж патрульної поліції отримав повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду без участі потерпілих, яка відбулась в м. Житомирі по провулку 1-му Богунському, 1.

Прибувши на місце події, було встановлено, що водій транспортного засобу марки «Opel Insignia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не стежив за дорожньою обстановкою, не впорався з керуванням та вчинив наїзд на паркан та газовий стояк, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

При спілкуванні з патрульними поліцейськими на місці дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не заперечував, що він керував транспортним засобом.

Під час оформлення матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП працівники патрульної поліції запропонували ОСОБА_1 надати документи, які підтверджують його право на керування транспортним засобом, які він не надав.

При оформленні матеріалів, працівниками поліції було з`ясовано, що ОСОБА_1 відповідно до постанови Богунського районного суду м. Житомира від 27.02.2023 року, яка набрала законної сили, був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Крім того, при спілкуванні з ОСОБА_1 поліцейські виявили в нього ознаки наркотичного сп`яніння, запропонували йому пройти огляд в медичному закладі, на що він погодився.

Представник відповідача вказує, що з огляду на те, що отримання результатів лабораторних досліджень та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення потребували значного часу, позивачу було вручено повідомлення про необхідність з`явитись на 10-00 год 28.04.2023 року до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке йому було вручено під підпис, в якому також роз`яснено, що у разі не прибуття та відсутності клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, справа розглядатиметься відповідно до положень ст. 268 КУпАП.

28.04.2023 року ОСОБА_1 для розгляду матеріалів не з`явився, а відтак патрульна поліцейська, оцінивши інформацію з інформаційного порталу "Судова влада", Єдиного реєстру судових рішень, прийняла рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, застосувавши стягнення у вигляді штрафу в межах санкції відповідної статті.

Представник відповідача посилається на те, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП підтверджується сукупністю доказів, які долучені до нього - копією постанови Богунського районного суду м. Житомира від 27.02.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами; копією постанови Богунського районного суду м. Житомира від 08.06.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за ст. 124 КУпАП; відеозаписом з місця дорожньо-транспортної пригоди з портативного відеореєстратора; копією повідомлення про запрошення до підрорзділу патрульної поліції.

Вважає, що при прийнятті рішення патрульна поліцейська діяла відповідно до вимог Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення та Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Щодо місця розгляду справи, часу і місця скоєння правопорушення, представник відповідача вказав, що постанова виносилась 28.04.2023 р. в приміщенні Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції за адресою м. Житомир, вул. Покровська, 96, а правопорушення було скоєно 12.04.2023 о 18 год. 00 хв. у м. Житомирі, по 1-му провулку Богунському, 1, що вказує на те, що при заповненні бланку постанови в електронній формі, поліцейська допустила описку при зазначенні місця правопорушення. Технічна описка у постанові жодним чином не спростовує факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

10.08.2023 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (а.с. 38-41), в якій ОСОБА_1 зазначає, що диск з відеозаписом не може бути взятий до уваги, оскільки в оспорюваній постанові відсутнє посилання на нього як на доказ.

Вважає, що є безпідставним твердження відповідача про допущену описку в оспорюваній постанові щодо зазначення адреси вчинення адміністративного правопорушення, окільки суть правопорушення в ній сформульована не конкретно, що не дає можливості відокремити правомірну поведінку від неправомірної і передбачити юридичні наслідки.

Також посилається на те, що диспозиція ч. 4 ст. 126 КУпАП є бланкетною, а постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить конкретного порушення, підпункту, пункту, назви документу, на який посилається працівник поліції, що створює умови для уникнення двозначності тлумачення складу адміністративного правопорушення.

Посилаючись на викладене, вважає, що складена відносно нього постанова від 28.04.2023 року відповідно до фабули адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження, а відтак підлягає скасуванню.

Інших заяв по суті справи не надходило.

ІІІ. Законодавство, що підлягає застосуванню

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 7 КУпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За правилами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

IV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду

Судом встановлено, що 28.04.2023 р. поліцейська роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області ДПП Радчук О.М. винесла постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6903177, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності та відносно нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 4).

Згідно постанови ОСОБА_1 , 12.04.2023 року о 18:00:25 в м. Житомирі вул. Покровська, 96, будучи учасником дорожньо-транпортної пригоди, керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27.02.2023 р., чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Зі змісту постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності вбачається, що доказом підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, є постанова Богунського районного суду м. Житомира від 27.02.2023 року та посилання на дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась за участі позивача 12.04.2023 року.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

За правилами до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху України, ці Правила відповідно доЗакону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі. Це має бути гарантією передбачуваності розвитку ситуації на дорозі. Будь-яке відхилення від вимог та положень Правил може призвести до порушення встановленого порядку руху дорогами України і створення аварійної ситуації.

В пункті 1.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 2.1"а" Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, передбачена ч.4 ст.126 КУпАП, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП слід довести: перше, що особа керувала транспортним засобом, друге, що дана особа була позбавлена права керування транспортними засобами.

З матеріалів справи встановлено, що 27.02.2023 постановою Богунського районного суду м. Житомира у справі № 295/1127/23 ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відносно нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Постанова набрала законної сили 10.03.2023 року (а.с. 45-47).

Крім того, 08.06.2023 постановою Богунського районного суду м. Житомира у справі №295/4853/23 ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, яка також набрала законної сили (а.с. 48).

Зі змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 скоїв дорожньо-транспортну пригоду за наступних обставин.

Так, 12.04.2023 о 18-00 год у м. Житомирі по пров. 1-му Богунському ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Opel Insignia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не стежив за дорожньою обстановкою, не впорався з керуванням та вчинив наїзд на паркан та газовий стояк. В результаті порушення ОСОБА_1 п.2.3 б), 12.1 Правил дорожнього руху, транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Крім того, з Автоматизованої програми діловодства суду "Д3" встановлено, що 08.06.2023 року постановою Богунського районного суду м. Житомира закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП внаслідок відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 49-50).

Так, згідно постанови 09.05.2023 року до Богунського районного суду м. Житомира надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП. Зі змісту постанови вбачається, 28.04.2023 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №423358, згідно якого він 12.04.2023 о 18 годині 00 хвилин по провулку 1-му Богунському в м. Житомирі, керував транспортним засобом "Opel Insignia", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у найближчому закладі охорони здоров`я КНП ОМСЦ ЖОР, згідно висновку лікаря №260 від 12.04.2023 водій ОСОБА_1 знаходився в стані наркотичного сп`яніння.

За результатами дослідження доказів судом було встановлено, що відповідно до акту медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №260 від 12.04.2023 року, а також висновку №260 не встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння. В постанові зазначено, що у висновку №260 розділ 10 п.1), де лікар зобов`язаний вказати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, не заповнений. У розділі 10 п.2) лікар зазначив, що ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не перебуває. В сечі виявлено канабіноїди.

За таких обставин, суд виснував, що висновок та акт огляду особи на виявлення стану наркотичного сп`яніння не підтверджує того, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а лише вказує про наявність у сечі наркотичних речовин, що не є тотожним стану наркотичного сп`яніння щодо якого діагноз лікарем не встановлено.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 78 КАС України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої вона ухвалена, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно положень ч. 2 ст. 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. При цьому вказаною нормою закону передбачено початок строку, з якого особа вважається такою, що позбавлена права керування транспортним засобом.

Таким чином, з досліджених судом доказів беззаперечно встановлено і доведено, що ОСОБА_1 12.04.2023 року о 18 годині 00 хвилин по провулку 1-му Богунському в м. Житомирі, керував транспортним засобом "Opel Insignia", при цьому будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, у зв`язку з чим правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що він не був повідомлений про дату, час і місце проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача долучив до матеріалів справи копію повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції, зі змісту якого вбачається що ОСОБА_1 був повідомлений про необхідність з`явитись для розгляду вчиненого адміністративного правопорушення на 28.04.2023 на 10 год. 00 хв. за місцем знаходження УПП в Житомирській області за адресою м. Житомир, вул. Покровська, 96, про отримання якого розписався особисто 12.04.2023 року (а.с. 35).

Також в згаданому повідомленні міститься роз`яснення, що у разі неприбуття та відсутності клопотання про відкладення розгляду, справа про адміністративне правопорушення розглядатиметься відповідно до вимог статті 268 КУпАП.

Зі змісту оспорюваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений завчасно про необхідність з`явитись на розгляд справи, але не з`явився, у зв`язку з чим копія постанови була надіслана рекомендованим листом вих № 5617 від 01.05.2023 року.

Беручи до уваги те, що будучи повідомленим завчасно і належним чином про необхідність з`явитись до Управління патрульної поліції для розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 у визначений день та час не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, розгляд справи був проведений в його відсутність, що узгоджується з ч. 1 ст. 268 КУпАП. Патрульною поліцейською була розглянута справа і винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а також був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Суд відхиляє доводи позивача, що він не міг вчинити адміністративне правопорушення по вул. Покровській, 96 в м. Житомирі, оскільки в цей час перебував по провулку 1-му Богунському.

Дослідивши надані докази в сукупності, суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності містить очевидну помилку в зазначені адреси, де було вчинено адміністративне правопорушення. В постанові дійсно двічі вказана адреса - м. Житомир, вул. Покровська, 96 , як місце розгляду справи, яка розглядалась за місцем знаходження управління патральної поліції, так і місце вчинення правопорушення.

Технічна описка у постанові жодним чином не спростовує факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, адже по справі зібрано сукупність доказів, які підтверджують факт керування позивачем транспортним засобом 12.04.2023 о 18 год. 00 хв. у м. Житомирі по провулку 1-му Богунському,1 і доводять вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Суд звертає увагу, що допущена інспектором у постанові описка (невідповідність) щодо місця вчинення адміністративного правопорушення не свідчить про відсутність події такого адміністративного правопорушення та не може бути самостійною підставою для звільнення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Подібний за змістом висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.07.2019 у справі № 276/1186/16-а.

Помилка в оспорюваній постанові не спростовує той факт, що 12.04.2023 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування згідно з судовим рішенням, яке на той час набрало законної сили, що підтверджується матеріалами про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Щодо наданого представником відповідача відеозапису з місця дорожньо-транспортної пригоди з портативного відеореєстратора, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З оглянутого відеозапису судом встановлено, що рухаючись по житловому провулку водій автомобіля, не впоравшись з керуванням, врізався в цегляний паркан, частково зруйнувавши його. На відеозаписі зафіксовано оформлення матеріалів про вчинення дорожньо-транспортної пригоди 12.04.2023 року. На пропозицію патрульного поліцейського надати документи на транспортний засіб та документи, які дають право на керування транспортним засобом, водій відповідне посвідчення не надав. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП патрульними поліцейськими було встановлено, що водій ОСОБА_1 пред`явив тимчасовий дозвіл, згідно якого 21.01.2023 року відносно нього складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На місці оформлення дорожньо-транспортної пригоди розгляд справи за ч. 4 ст. 126 КУпАП не відбувався і постанова не складалась.

Зі змісту оспорюваної постанови не вбачається, що патрульна поліцейська посилалась на нього як на доказ, який підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Оспорювана постанова була винесена 28.04.2023 року після перевірки фактичних обставин і з`ясування, що ОСОБА_1 за наслідками розгляду складеного відносно нього протоколу від 21.01.2023 року був позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік, судове рішення набрало законної сили.

Досліджений відеозапис фактично підтверджує зміст пояснень представника відповідача, які надані ним у відзиві на позовну заяву.

Рішення патрульної поліцейської було прийнято на підставі сукупності інших доказів, посилання на які містяться в оспорюваній постанові, і суд вважає їх достатніми для доведення факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Є неспроможними доводи позивача, що оспорювана постанова містить некоректні формулювання, у зв`язку з чим неможливо встановити суть вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд вважає, що зміст оспорюваної постанови цілком відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Не заслуговують на увагу доводи позивача, що норма ч. 4 ст. 126 КУпАП є бланкетною, оскільки в ній відсутні будь-які відсилання до іншого нормативно-правового акта, диспозиція статті є чіткою і зрозумілою, якою встановлено заборону керування транспортними засобами особою, яка позбавлена права керування.

В даному випадку, позивач порушив вимоги п.2.1«а» ПДР України, посилання на який міститься в оспорюваній постанові, де зазначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, яке в позивача було відсутнє, оскільки він позбавлений права керування на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.

До позовної заяви позивач долучив тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, зі змісту якого встановлено, що в ньому наявні записи про складення 21.01.2023 протоколу про адміністративне правпорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також внесено запис про складення 12.04.2023 року протоколу за ст. 124 КУпАП (а.с. 7), тобто позивачу достовірно було відомо, що відносно нього повинна була розглядатись справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд звертає увагу, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особі ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки воно є мірою свободи та можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Сам лише факт неотримання позивачем судового рішення в порядку розгляду справи, не може вважатися поважною причиною невиконання рішення суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою самого ОСОБА_1 , тобто його свідомим волевиявленням.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Водночас, представник позивача, всупереч вимогам ст.ст. 77, 78 КАС України, не надав суду жодного доказу на підтвердження доводів, викладених ним в позовній заяві. Сам по собі обов`язок відповідача довести правомірність свого рішення не звільняє позивача від обов`язку надати суду докази в обґрунтування власних доводів.

Позивач не надав суду жодного доказу, який би спростовував факт вчинення ним адміністративного правопорушення, натомість його доводи свідчать про намагання ухилитись від адміністративної відповідальності під формальним приводом.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В підсилення своєї правової позиції, суд звертає увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Беручи до уваги встановлені під час розгляду адміністративного позову фактичні обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є безпідставними, не доведені відповідними засобами доказування, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом вже будучи позбавленим права керування на підставі рішення суду, яке на момент складання оскаржуваної постанови набрало законної сили, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, за вчинення якого на позивача правомірно накладено адміністративне стягнення, яке цілком відповідає ступеню стяжкості скоєного; судом не встановлено, що рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнято з порушенням норм чинного законодавства або з порушенням прав позивача, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд вважає, що рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути скасовано лише з формальних підстав за умови підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на суспільну небезпечність скоєного, оскільки позивач, будучи позбавленим права керування транспортним засобом за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування автомобілем в стані алкогольного спяніння, дозволив собі керувати транспортним засобом, при цьому в житловому провулку спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Крім того, відносно позивача був складений протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП і хоча провадження у справі було закрито, згідно медичного висновку в організмі позивача таки були виявлені канабіноїди, які належать до наркотичних засобів.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності має на меті не лише покарання його самого, а й слугуватиме для інших учасників дорожнього руху прикладом невідворотності покарання за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, яке становить значний суспільний резонанс.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за встановлених фактичних обставин не вплине на формування думки інших осіб про неприпустимість порушення Правил дорожнього руху України та чітке розуміння того, що особа буде нести невідворотне та справедливе покарання за такі дії.

Отже, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України суд залишає постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст. ст. 7, 122, 251, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 42, 43, 74, 77, 242-246, 286, КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанову поліцейської роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області ДПП Радчук Оксани Михайлівниу справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6903177від 28.04.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернеста, 3 .

Третя особа: поліцейський 1-го батальйону роти №2 УПП в Житомирській області ДПП Радчук Оксана Михайлівна, м. Житомир, вул. Покровська, 96.

Суддя О.В. Стрілецька