Справа № 420/17114/23
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2023-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 серпня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження заява представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовною заявою Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державного підприємства "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування наказів,

встановив:

До суду звернувся Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовною заявою до Міністерства юстиції України (далі - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державного підприємства "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України (далі - третя особа), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати пункти 4 та 5 Наказу Міністерства Юстиції України № 1189/5 від 31.03.2023 р., яким задоволено скаргу Акціонерного товариства "Мегабанк";

- визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства Юстиції України № 1290/5 від 10 квітня 2023 року про виключення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 03 травня 2022 року № 1706/5 (зі змінами).

Ухвалою суду від 14.08.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державного підприємства "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування наказів, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), у порядку ч.5 ст. 262 КАС України.

17.08.2023 р. позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить забезпечити позов шляхом:

- зупинення дії пункту 1 наказу Міністерства юстиції України №1290/5 від 10 квітня 2023 року "Про внесення змін до переліку нотаріусів, якими в умовах воєного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна" щодо виключення з переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03 травня 2022-року № 1760/5 (зі змінами), у зв`язку з невідповідністю критерію, визначеному абзацом шостим підпункту 9 пункту 1 постанови, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (свідоцтво цро право на зайняття нотаріального діяльністю № 7268) - до набрання законної сили рішенням суду у даній справі;

- зупинення дії пункту 2 наказу Міністерства юстиції України №1290/5 під 10 квітня 2023 року "Про внесення змій до переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна" в частині внесення змін до переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна в частині Одеської області та викладення його в частині Одеської області у новій редакції - до набрання законної сили рішенням сулу у даній справі;

- зобов`язання ДП "Національні і інформаційні системи" поновити приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.08.2023 р. заява про забезпечення позову передана судді Дубровній В.А.зі змінами).

Ухвалою суду від 17.08.2023 р. вказану заяву прийнято до розгляду без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, необхідність вжиття вищезазначених заходів забезпечення позову представник позивача обґрунтовує тим, що оскаржуваним Наказом Міністерства Юстиції України № 1290/5 від 10 квітня 2023 року, який є похідним від оскаржуваного Наказу Міністерства Юстиції України № 1189/5 від 31.03.2023 р., яким задоволено скаргу Акціонерного товариства "Мегабанк", приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 виключено з переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 03 травня 2022 року № 1706/5 (зі змінами), позбавивши тим самим позивача доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. А відтак, оскаржуване рішення може призвести до втрати частини доходу від професійної діяльності, основний дохід нотаріуса пов`язаний само з посвідченням правочинів та вчинення інших нотаріальних дій з нерухомим майном. При цьому, у заявника наявні зобов`язання перед державою у вигляді сплати податків. Крім того, внаслідок анулювання доступу до реєстру, частина клієнтів позивача як Приватного нотаріуса може вже більше ніколи не звертатись до нього, оскільки так особи можуть втратити, почуття довіри до нотаріуса, а тому для відновлення ділової та професійної репутації після анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно необхідно буде докласти значних зусиль. Також у разі задоволення позову, для відновлення становища, яке існувало до порушення прав позивача, він змушений буде звертатись до суду з позовом про відшкодування збитків. Тобто, ефективність захисту та поновлення прав позивача, яке є основним завданням адміністративного судочинства, без вжиття заходів забезпечення позову у даному процесі очевидно не буде досягнута за таких обставин,

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для забезпечення позову з урахуванням норм процесуального права та вказаних доводів та аргументів позивача, суд вказує наступне.

Відповідно до положень частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.( частина 2 статі 150 КАС України).

При цьому, за приписами пункту 2 частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено, серед іншого, шляхом, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду у разі задоволення позову; для задоволення судом заяви про забезпечення позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, а також довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

Заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, а також у очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Як встановлено судом, єдиною підставою, з якою представник позивача пов`язує необхідність здійснення заходів по забезпеченню позову шляхом зупинення дії оскаржуваного Наказу Міністерства Юстиції України № 1290/5 від 10 квітня 2023 року та зобов`язання ДП "Національні і інформаційні системи" поновити позивачу доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно саме з втратою позивачем частини доходу від професійної діяльності та втратою частини клієнтів.

Надаючи правову оцінку вказаним доводам представника позивача з огляду на їх узгодженість з вищевказаними приписами КАС України, суд вказує про таке.

Підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, установити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якої можливо запобігти. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами. Суд також повинен ураховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з положеннями статті 154 КАС України, ухвала про забезпечення позову повинна бути судом вмотивована із зазначенням: 1) висновків про існування: обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі; 2) у чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача.

Як вбачається з пунктів 2, 4 частини 2 статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про:

анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав;

направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Згідно із абзацами 3, 4 частини 3 статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV у разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав Міністерство юстиції України вирішує питання про передачу на розгляд суб`єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного державного реєстратора.

У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав щодо нотаріуса йому забезпечується доступ до Державного реєстру прав у режимі отримання інформації для здійснення нотаріальної діяльності відповідно до закону.

З огляду на вказані положення Законів позивач не позбавлений права на працю та вправі здійснювати діяльність, яка не стосується дій щодо вчинення державної реєстрації прав на нерухоме майно, а тому суд не вважає, що часткове позбавлення можливості отримувати позивачем доходу від своєї професійної діяльності є безумовною підставою для відновлення позивачу доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

До аналогічного висновку дійшов П`ятий апеляційний адміністративний суд у постанові від 22.06.2023 р. у справі №420/6849/23 за позовною завою Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1. до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державного підприємства "Національні інформаційні системи про визнання протиправними та скасування пунктів наказу, скасувавши ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року про забезпечення адміністративного позову, якою суд першої інстанції

- зупинив дію пункту 4 наказу Міністерства юстиції України №1189/5 від 31.03.2023 «Про задоволення скарги» - до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

- зобов`язав Державне підприємство «Національні інформаційні системи» відновити доступ приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

- зупинив дію пункту 5 наказу Міністерства юстиції України №1189/5 від 31.03.2023 «Про задоволення скарги» - до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

- заборонив Департаменту нотаріату Міністерства юстиції України направляти до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1. - до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

- заборонив Вищій кваліфікаційній комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України вчиняти дії щодо розгляду подання на підставі пункту 5 наказу Міністерства юстиції України №1189/5 від 31.03.2023 «Про задоволення скарги» та приймати рішення за результатами цього розгляду - до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

При цьому, суд приймає до уваги, що однією з позовних вимог у даній справі також є визнання протиправним та скасування пунктів 4 та 5 Наказу Міністерства Юстиції України № 1189/5 від 31.03.2023 р., яким задоволено скаргу Акціонерного товариства "Мегабанк", проте за позцією позивача з іншої підстави, яка не була зазначена у позовній заяві, за якою прийнято рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 року у справі № 420/6849/23, яке не набрало законної сили.

Крім того, судом встановлено, а представником позивача не заперечується, що внаслідок прийняття оскаржуваного Наказу Міністерства Юстиції України № 1290/5 від 10 квітня 2023 року позивача було виключено з переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 03 травня 2022 року № 1706/5 (зі змінами).

За положеннями пункту 19 частини 1 статі 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

У даному випадку оскаржуваний Наказ Міністерства Юстиції України № 1290/5 від 10 квітня 2023 року є актом індивідуальної дії, оскільки стосується прав позивача і фактично є виконаним внаслідок виключення позивача з переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна, а тому зупинення дії цього наказу на думку суду не відповідає завданню інституту забезпечення адміністративного позову.

Щодо вимоги представника позивача в частині визначення порядку та способу виконання ухвали про забезпечення позову шляхом зобов`язання ДП «Національні інформаційні: системи» поновити позивачу доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, то частиною 1 статті 151 КАС України на момент вирішення заяви позивача не передбачається такий вид забезпечення позову як встановлення обов`язку іншим особам вчинити певні дії.

Суд наголошує, що інститут забезпечення адміністративного позову дійсно є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Однак, застосовуючи такий інститут, необхідно перш за все враховувати його мету та запобігати вирішенню спору у справі шляхом задоволення заяви про забезпечення позову.

Разом з тим, наявність очевидних ознак протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, як стверджує позивач, не може бути підставою для забезпечення позову шляхом зупинення його дії, оскільки дана ознака є лише передумовою для такого забезпечення та повинна прийматись судом до уваги із урахуванням іншої підстави забезпечення позову - невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

При цьому, приватний нотаріус і в подальшому здійснює діяльність у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно, незважаючи на те, що оскаржуваний наказ, дія якого зупинена оскаржуваним судовим рішенням, був винесений саме з підстав наявних порушень приватним нотаріусом при вчиненні дій у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Таким чином, на момент звернення із заявою, позивачем не підтверджено вимоги належними доказами існування дійсної загрози невиконання рішення суду чи суттєвої перешкоди у такому виконанні.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 23 липня 2020 року у справі №640/12935/20, від 03 грудня 2020 року у справі №580/3884/19, від 21 січня 2021 року у справі №420/4262/19, від 30 березня 2021 року у справі №420/4037/20, від 22 липня 2021 року у справі №160/14224/20, від 02 листопада 2021 року у справі №640/4096/21.

З огляду на вищевикладене та зважаючи, що на момент звернення із заявою позивачем не підтверджено свої вимоги належними доказами існування реальної загрози невиконання рішення суду чи суттєвої перешкоди у такому виконанні, а також співмірність цих вимог із предметом адміністративного позову, суд не вбачає підстав для застосування заходів забезпечення адміністративного позову, а тому вимога про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 5, 8 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

В задоволенні заяви Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею

Суддя В.А. Дубровна