Справа № 640/30764/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2023 року № 640/30764/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.07.2020.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання вимог зазначених приписів, Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративну справу №640/30764/20 скеровано за належністю до Київського окружного адміністративного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено Щавінського В.Р.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 адміністративну справу прийнято до провадження та вирішено її розгляд здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначила, що отримала податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві, яким її протиправно зобов`язано сплатити штраф у розмірі 49965,50 грн за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб. Пояснила, що податковий орган необґрунтовано визначив суму штрафних санкцій, оскільки такі санкції нараховано на суму податку, який сплачено вчасно, при цьому наголошено, що податкове зобов`язання, яке сплачено до бюджету із пропущенням терміну також справлялось ФОП ОСОБА_1 вчасно, однак з вини банківської установи не здійснено списання коштів із рахунку позивача.

Відповідач з позовом не погодився, надіслав до суду письмовий відзив, вказавши, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню, оскільки відповідно до п.87.9 ст. 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати визначеного платником податків. Тому, враховуючи дані інтегрованої картки платника податку ФОП ОСОБА_1 , податковим органом нараховано штрафні санкції на наявний податковий борг.

Дослідивши подані сторонами документи та заяви по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 18.12.2016 зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС у м. Києві на підставі підпункту 19-1. 1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, згідно порядку встановленого статтею 76, та пункту 86.2 статті 86 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами і доповненнями, проведено камеральну перевірку своєчасності сплати до бюджету єдиного податку ФОП ОСОБА_1 за 2019 рік.

За результатами перевірки складено акт від 18.05.2020 №012708/26-15-05-01- 02/ (далі - Акт перевірки).

Згідно змісту Акту перевірки, ФОП ОСОБА_1 , у порушення вимог п. 295.3 ст. 295 Податкового кодексу України, несвоєчасно сплатила суму податкових зобов`язань по єдиному податку, узгоджених в поданих деклараціях з єдиного податку.

За результатами розгляду матеріалів перевірки, ГУ ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 06.07.2020 № про застосування штрафу за порушення граничного строку сплати єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 20% у сумі 49965,50 грн.

Не погоджуючись із висновками контролюючого органу, 31.08.2020 позивач направила скаргу ДФС України.

За результатами розгляду скарги, Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 10.11.2020 №32185/6/06, яким скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

На думку позивача, спірне податкове повідомлення-рішення не ґрунтується на вимогах податкового законодавства, у зв`язку із чим, ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду.

Вирішуючи спір та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку нарахування і строків сплати єдиного податку та застосування фінансових санкцій за їх порушення, регулюються правовими нормами Податкового кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

Згідно пп. 16.1.4 п. 16.4 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

За приписами пунктів 36.1, 36.2 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Пунктами 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

В свою чергу, відповідно до п. 14.1.39 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. п. 14.1.156, 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк); податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до абз. 1 та абз. 4 п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час судового розгляду встановлено, що ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку в ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДПС у м. Києві як фізична особа - підприємець з 18.12.2016 та застосовує спрощену систему оподаткування, - 3 група, 5% до обсягу доходу.

Так, Відповідно до пп. 2 п. 293.3 ст. 293 Податкового кодексу України відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі 5 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал (абз. 2 п. 294.1 ст. 294 Кодексу).

Відповідно до п.296.3 ст. 296 Кодексу платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Як закріплено пунктом 296.7 ст. 296 Кодексу, податкова декларація складається наростаючим підсумком з урахуванням норм пунктів 296.5 і 296.6 цієї статті. Уточнююча податкова декларація подається у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Кодексу крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 Кодексу платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку. передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

Платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал (п. 295.3 ст. 295 Кодексу).

Разом з тим, відповідно до п. 126.1 ст. 126 Кодексу у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податковою боргу; при затримці більше 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Опрацювавши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до поданої податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця за І квартал 2019 року №57253 від 06.05.2019, позивачем визначено суму єдиного податку, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 152516,51 грн.

Проте, як свідчать наявні докази та не заперечується позивачем, по терміну сплати за зазначеною декларацією (20.05.2019) відсутнє зарахування суми податку.

У позовній заяві ФОП ОСОБА_1 стверджує, що 22.04.2019 нею виставлено платіжне доручення на суму 152516,51 грн, але банком не проведено дану операцію та не списано вказану суму з її рахунку.

Суд наголошує, що вказана обставина не підтверджується матеріалами справи. Позивачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу у доведення описаних обставин. Доказова база, надана позивачем не містить відповідного платіжного доручення, виписки банку або ж задокументованого факту несправності системи банку, на яку посилається позивач.

Разом із цим, дослідивши інтегровану картку платника податку ФОП ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість нарахування контролюючим органом штрафних санкцій.

Зокрема, 19.07.2019 зараховано грошову суму у розмірі 97480,98 грн на підставі платіжного доручення №2 та частково погашено узгоджене зобов`язання, визначеного у декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця за І квартал 2019 року №57253 від 06.05.2019.

У подальшому, позивачем до ДПІ в Голосіївському районі ГУ ДПС у м. Києві подано податкову декларацію платника єдиного податку за півріччя 2019 року №79753 від 30.07.2019, в якій задекларована сума податку, що підлягає сплаті до бюджету 97480,98 грн.

Тобто, станом на 19.08.2019 (термін сплати податкового зобов`язання за півріччя 2019 року) ФОП ОСОБА_2 податкове зобов`язання в сумі 97 480,98 грн. сплачено 19.07.2019, але кошти зараховані в рахунок погашення податкового боргу попереднього періоду.

Водночас, як свідчать відомості ІКПП, остаточно борг погашено 14.11.2019.

Суд звертає увагу позивача, що алгоритм дій податкового органу базується на приписах податкового законодавства, адже, як встановлено п.131.2 ст.131 ПКУ, при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Відповідно до п.87.9 ст.87 ПКУ у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напрямку сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст.95 ПКУ чи за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Саме таке зарахування підтверджується дослідженими під час судового розгляду даними інтегрованої картки платника податку та копіями квитанцій, наданими позивачем.

У той же час, суд звертає увагу, що матеріали справи містять докази належного направлення позивачу акту перевірки та податкового повідомлення-рішення, що вказує про безпідставність доводів ФОП ОСОБА_3 у цій частині.

Зазначене свідчить, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 06.07.2020 № про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі 49965,50 грн є правомірним і скасуванню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 249, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.