Справа № 420/8729/23
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2023-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8729/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Державного підприємства «Одеська залізниця» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Державне підприємство «Одеська залізниця» з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.01.2023 року №90/15-32-04-09/01071315 про застосування штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю №21168401 за 2022 рік, №89/15-32-04-09/01071315 про застосування штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю №21168203 за 2022 рік, №86/15-32-04-09/01071315 про застосування штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю №21168202 за 2022 рік, №82/15-32-04-09/01071315 про застосування штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю №21168201 за 2022 рік.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що податкові декларації з плати за землю №21168201, №21168202, №21168203 та №21168401 за 2022 рік були подані до контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки 14.07.2022 року, тобто з порушенням строку, встановленого п. 49.20 ст. 49 ПК України. Факт порушення Позивачем строку подання декларацій з плати за землю за 2022 рік визнається та не оспорюється. Однак позивач вважає, що у порушення п. 52-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «перехідні положення» ПК України відповідач неправомірно прийняв ППР про застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків подання декларацій з плати за землю за 2022 рік, оскільки порушення було допущенне 22.02.2022 під час дії карантину. На думку позивача, тимчасове скасування дії мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) не обумовлює правомірність нарахування відповідачем штрафів за порушення вчинені під час його дії, оскільки Закон України №2260-ІХ не має зворотної дії в часі та не може бути застосованим до спірних правовідносин.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає та вказує, що норма на яку посилається позивач, а саме п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення термінів нарахування, декларуванням та сплати податків і зборів на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються з 27.05.2022 на період дії воєнного стану. Законом України від 12 травня 2022 року №2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» (набрав чинності 27.05.2022) внесені зміни у пункт 69 підрозділу 10. У разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з Кодексам, законами, контроль за виконання яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При Цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються (пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу).

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача, заперечення відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Державне підприємство «Одеська залізниця» зареєстроване та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області як платник податків.

Головне управління ДПС в Одеській області 14.11.2022 року провело камеральну перевірку податкової з питання своєчасності надання податкової звітності з плати за землю за 2022 рік платника земельного податку Державного підприємства «Одеська залізниця», за результатами якої складений акт від 14.11.2022 року №12280/15-32-04-09/01071315.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем граничних термінів подання податкової звітності з плати за землю за 2022 рік, а саме: податкова декларація з плати за землю №21168201, податковий період 2022 рік, граничний строк подання 21.02.2022 року, дата фактичного подання 14.07.2022 року; податкова декларація з плати за землю №21168202, податковий період 2022 рік, граничний строк подання 21.02.2022 року, дата фактичного подання 14.07.2022 року; податкова декларація з плати за землю №21168203, податковий період 2022 рік, граничний строк подання 21.02.2022 року, дата фактичного подання 14.07.2022 року; податкова декларація з плати за землю №21168401, податковий період 2022 рік, граничний строк подання 21.02.2022 року, дата фактичного подання 14.07.2022 року.

Позивач не погодився з висновками акту перевірки від 14.11.2022 року №12280/15-32-04-09/01071315 та подав на них заперечення, однак такі заперечення Головним управлінням ДПС в Одеській області залишені без задоволення та за результатами перевірки позивачу направлені податкові повідомлення-рішення від 03.01.2023 року:

- №82/15-32-04-09/01071315, яким за порушення п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України застосовано штрафні фінансові санкції (штраф) у сумі 1020,00 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю №21168201 за 2022 рік;

- №86/15-32-04-09/01071315, яким за порушення п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України застосовано штрафні фінансові санкції (штраф) у сумі 1020,00 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю №21168202 за 2022 рік;

- №89/15-32-04-09/01071315, яким за порушення п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України застосовано штрафні фінансові санкції (штраф) у сумі 1020,00 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю №21168203 за 2022 рік;

- №90/15-32-04-09/01071315, яким за порушення п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України застосовано штрафні фінансові санкції (штраф) у сумі 1020,00 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю №21168401 за 2022 рік.

Позивач не погодився з правомірністю зазначених податкових повідомлень-рішень, а тому звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою, однак скарга залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін, в зв`язку із чим він звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до положень п. 285.1 ст. 285, п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з положеннями п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

З акту перевірки вбачається, що податковим органом зроблені висновки щодо допущення позивачем порушень норм податкового законодавства, оскільки ним 14.07.2022 року подано 4 податкові декларації з плати за землю за податковий період 2022 рік, тобто з порушення позивачем граничних термінів подання податкової звітності після набрання чинності 27.05.2022 року Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12.05.2022 року №2260-IX.

Відповідно до п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року на території України карантин.

Відповідно до п. 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України зі змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12.05.2022 року №2260-IX установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

Згідно з абз. 18 п. 69.2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент винесення спірних податкових повідомлень-рішень) у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

В той же час, відповідно до абз. 1, 3 пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент винесення спірних податкових повідомлень-рішень) у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо: реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року; реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 20 липня 2022 року; подання звітності, у тому числі передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для звітності, що подається за річний звітний (податковий) період), граничний термін подання якої припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до 1 червня 2022 року, I квартал 2022 року (для звітності, що подається за квартальний звітний (податковий) період) та звітності за лютий - травень 2022 року (для звітності, що подається за місячний звітний (податковий) період), за умови подання такої звітності до контролюючого органу не пізніше 20 липня 2022 року; строків сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для річного звітного (податкового) періоду), I квартал 2022 року (для квартального звітного (податкового) періоду), січень - травень 2022 року (для місячного звітного (податкового) періоду), за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року (для сплати податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору - не пізніше 31 грудня 2022 року); строків сплати грошових зобов`язань, визначених контролюючими органами, граничний строк сплати яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до 1 червня 2022 року, за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року.

Суд звертає увагу, що при здійсненні правозастосування, суд має комплексно та системно застосовувати законодавства, враховуючи при цьому мету (ціль) та завдання того чи іншого нормативно-правового акту.

У спірних правовідносинах має місце темпоральна (часова) колізія норм, яка підлягає вирішенню шляхом застосування правила «Lex posterior derogat priori» - «наступний закон скасовує попередній».

Конституційний Суд України у рішенні від 3 жовтня 1997 року №4-зп та у рішенні від 9 лютого 1999 року №1-7/99 дійшов висновку, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному.

Дію нормативно-правового акта в часі слід розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою чинності. За загальновизнаним правилом нормативно-правовий акт (в цілому або в окремій частині) втрачає чинність у зв`язку з прийняттям нового акта вищої або однакової юридичної сили з того ж предмета регулювання, без формального скасування старого акта. При виникненні темпоральної колізії наступний акт одного рівня з того ж самого питання скасовує дію актів попередніх.

Аналогічний висновок наведений в рішеннях Конституційного Суду України від 5 квітня 2001 року №3-рп/2001 та від 13 березня 2012 року №6-рп/2012.

Конституційним Судом України у рішенні від 5 квітня 2001 року №3-рп/2001 зазначено, що Конституція України в частині першій статті 58 закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів. Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 147 Конституції України Конституційний Суд України здійснює офіційне тлумачення Конституції України.

Діяльність Конституційного Суду України ґрунтується на принципах верховенства права, незалежності, колегіальності, гласності, обґрунтованості та обов`язковості ухвалених ним рішень і висновків.

Таким чином, Конституційний Суд України, надаючи тлумачення статті 58 Конституції України, передбачив порядок подолання темпоральної колізії.

Отже, до спірних правовідносин необхідно застосувати принцип подолання темпоральної колізії норм права, відповідно до якого має застосовуватися норма, яка прийнята пізніше - пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, яким скасовано дію мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

В даному випадку норми пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначають спеціальне (пріоритетне) застосування податкового законодавства на період дії воєнного часу по відношенню до інших положень Податкового кодексу України, в тому числі й щодо пункту 52-1 цього підрозділу.

Як вже було зазначено, податкові декларації були подані позивачем 14.07.2022 року, тобто вже у період дії Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12.05.2022 року №2260-IX, який набрав чинності 27.05.2022 року, та яким поновлено відповідальність платників податків у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок, у тому числі щодо порушення граничних термінів подання податкової звітності, за виключенням тих випадків, коли граничний термін подання податкової звітності припадає на період з 24.02.2022 року по 27.05.2022 року.

Тобто, ДП «Одеська залізниця» порушено строк подання податкової звітності, за що починаючи з 27.05.2022 року передбачено відповідальність відповідно до п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України.

Разом з цим, до 27.05.2022 року до платників податків, які своєчасно не подали податкові декларації з плати за землю, не застосовувались штрафні санкції в силу положень п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, а після 27.05.2022 року відсутній механізм, який визначає строки подання податкових декларацій за поточний (2022) рік, які не були своєчасно подані до запровадження воєнного стану (24.02.2022 року).

Виходячи з наведеного, нормами Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12.05.2022 року №2260-IX, який набрав чинності 27.05.2022 року, платникам податків не було надано перехідного періоду, достатнього для подання податкової звітності з плати за землю за поточний (2022) рік, граничний термін подання якої припадав на період до 24 лютого 2022 року (21.02.2022 року), яка не була подана своєчасно, відповідальність за що до 27.05.2022 року не застосовувалася у зв`язку з дією мораторію, встановленого на період дії карантину.

Суд враховує, що відповідно до абз. 1-4 пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час подання декларацій - 14.07.2022 року) застосування відповідальності та строків виконання податкових зобов`язань ставиться у залежність від можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема, щодо подання податкових декларацій.

Згідно абз. 8 пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначено, що порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Суд зазначає, що законодавством станом на час подання декларацій позивачем, які були предметом перевірки, не було врегульовано питання щодо можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, оскільки «Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України» та «Переліків документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента» були затверджені наказом Міністерства фінансів від 29 липня 2022 року №225 та набрали чинності 06 вересня 2022 року, тобто вже після подання декларацій, що були предметом перевірки.

Таким чином, вказане правове регулювання позбавило позивача права, у разі необхідності, довести неможливість виконання платником податків обов`язків, визначених у пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України станом на дату подання податкових декларацій.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що в умовах дії карантинних обмежень та введення воєнного стану, з огляду на діюче станом на час подання декларацій законодавство, позивач опинився в ситуації правової невизначеності.

Відповідно п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Суд зазначає, що незважаючи на умови дії карантинних обмежень та введення воєнного стану Державне підприємство «Одеська залізниця» було виконано податковий обов`язок щодо подання зазначених податкових декларацій з плати за землю за 2022 рік.

Таким чином, в межах спірних правовідносин неналежне виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасного подання податкових декларацій позивачем відбулося не з вини останнього, а ним вживались відповідні заходи щодо їх подання, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності.

Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Суд також враховує принципи податкового законодавства, а саме презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 56.21 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Отже, юридична конструкція норми п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України дає підстави стверджувати, що презумпція застосовна не лише у ситуації прямої суперечності норм, але й у будь-якій іншій ситуації невизначеності в процесі правозастосування. Для її застосування необхідно і достатньо виявлення двох або більше альтернативних варіантів правомірної поведінки, обравши найвигідніший для себе з яких платник має почуватися захищеним від можливих негативних наслідків як з боку контролюючого органу, так і суду.

Більше того, наведеною нормою охоплюються не лише очікування платника, запровадженням у податковому законодавстві цієї презумпції як принципу (основної засади) накладається відповідний таким очікуванням обов`язок вибору визначеного нею варіанту поведінки і контролюючим органом, і судом.

При цьому, тягар доведення хибності (відсутності правових підстав) обраного платником варіанту поведінки покладається законом на контролюючий орган.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10 лютого 2021 року у справі №380/671/20.

З огляду на встановлені обставини справи та їх нормативне регулювання в сукупності, суд дійшов висновку про те, що застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за несвоєчасність подання податкової звітності з плати за землю за 2022 рік в умовах правової невизначеності покладає на позивача додатковий надмірний тягар, який в умовах діючого на території України воєнного стану є недопустимим.

Відповідач при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень вказані обставини не врахував, що протиправного та безпідставного стало підставою для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) з порушенням принципу стабільності, що передбачений пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладені обставини, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 03.01.2023 року №82/15-32-04-09/01071315, №86/15-32-04-09/01071315, №89/15-32-04-09/01071315, №90/15-32-04-09/01071315 є протиправними та підлягають скасуванню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства «Одеська залізниця» обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню повністю.

Щодо стягнення на користь позивача судових витрат, суд зазначає, що при подачі позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 8588,80 грн.

Враховуючи те, що ДП «Одеська залізниця» заявлено позовні вимоги майнового характеру, сума судового збору за подачу даної позовної заяви складає 2147,20 грн., відповідно вказана сума підлягає стягненню на користь позивача.

Щодо сплаченої суми 6441,60 грн. позивач має право на звернення до суду із заявою про повернення надмірно сплаченого судового збору у відповідності до ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Державного підприємства «Одеська залізниця» (вул. Пантелеймонівська, буд. 19, м. Одеса, 65012, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.01.2023 року №90/15-32-04-09/01071315 про застосування штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю №21168401 за 2022 рік, №89/15-32-04-09/01071315 про застосування штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю №21168203 за 2022 рік, №86/15-32-04-09/01071315 про застосування штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю №21168202 за 2022 рік, №82/15-32-04-09/01071315 про застосування штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю №21168201 за 2022 рік - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 03.01.2023 року №90/15-32-04-09/01071315 про застосування до Державного підприємства «Одеська залізниця» штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю №21168401 за 2022 рік.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 03.01.2023 року №89/15-32-04-09/01071315 про застосування до Державного підприємства «Одеська залізниця» штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю №21168203 за 2022 рік.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 03.01.2023 року №86/15-32-04-09/01071315 про застосування до Державного підприємства «Одеська залізниця» штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю №21168202 за 2022 рік.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 03.01.2023 року №82/15-32-04-09/01071315 про застосування до Державного підприємства «Одеська залізниця» штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю №21168201 за 2022 рік.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Державного підприємства «Одеська залізниця» (вул. Пантелеймонівська, буд. 19, м. Одеса, 65012, ) сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА