Справа № 679/777/23
Суддя: Панчук М. В.
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 679/777/23
Провадження № 2-а/559/40/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія ЕАС №7173416 від 15.06.2023. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою інспектора рядового поліції Відділу поліцейської діяльності №1 (м. Нетішин) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Закліцького В.П. серії ЕАС №7173416 від 15.06.2023 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн на підставі ч. 1 ст. 132-1 КУпАП за те, що 15.06.2023 о 17:49 у м. Нетішин на дорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів, керуючи транспортним засобом, який призначається для перевезення небезпечного вантажу та був укомплектований вогнегасником, термін дії якого закінчився, чим порушив п. 22 ПДР - порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів автомобільними дорогами, вулицями, залізничними переїздами. Вважає, що застосоване до нього стягнення у вигляді штрафу є незаконним, неправомірним та необґрунтованим. Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач, керуючи транспортним засобом, не перевозячи жодного вантажу, в тому числі й пального, був укомплектований вогнегасником термін дії якого закінчився, хоча транспортний засіб був обладнаний чотирма вогнегасниками із чинним технічним оглядом. Позивач працює водієм у ФОП ОСОБА_2 . У листопаді 2022 року зарядним пунктом Рівненського обласного ремонто-будівельного підприємства протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України було проведено діагностування та технічне обслуговування вогнегасників ФОП ОСОБА_2 у відповідності до ДСТУ 4297:2004 «Пожежна техніка. Технічне обслуговування вогнегасників». Підставою для накладення адміністративного стягнення, на думку поліцейського, стало закінчення терміну дії вогнегасників. При цьому, поліцейським не вказано яким правилам, нормам та стандартам не відповідають вогнегасники та за якими показниками термін дії вогнегасників закінчився. З оскаржуваної постанови не зазначено, який саме спеціальний нормативно-правовий акт був порушений водієм, не наведені докази правопорушення, не зазначено, чому поліцейський не прийняв до уваги пояснення водія. Таким чином, вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимога ст. 258 КУпАП. Своєї вини у даній ситуації позивач не визнає та вважає дану постанову винесену з порушенням чинного законодавства, що є підставою для її скасування.

Ухвалою суду від 01 серпня 2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Крім того, даною ухвалою витребувано у ГУНП в Хмельницькій області матеріали, які стали підставою винесення постанови відносно ОСОБА_1 .

В судове засідання позивач не з`явився, справу просить розглядати у його відсутності, про що подав відповідну заяву. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у ГУНП в Хмельницькій області в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань з приводу процедури розгляду справи не подав, як і не подав відзиву на позовну заяву.

Відповідно до вимог ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи (ч. 1 ст. 283 КУпАП).

З описової частини постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7173416 від 15.06.2023 вбачається, що ОСОБА_1 , 15.06.2023 о 17:49 у м. Нетішин на дорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів, керуючи транспортним засобом, який призначається для перевезення небезпечного вантажу та був укомплектований вогнегасником, термін дії якого закінчився, чим порушив п. 22 ПДР - порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів автомобільними дорогами, вулицями, залізничними переїздами та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн (а.с. 4).

Відповідно до ст. 132-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Правила дорожнього руху України містять пункти 22.1.-22.6., якими регламентовано перевезення вантажу. Перевезення небезпечних вантажів регламентоване пунктами 22.5, 22.6 Правил дорожнього руху України.

Крім того, питання перевезення небезпечних вантажів регламентується, зокрема Законом України "Про перевезення небезпечних вантажів", Правилами дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом МВС від 04.08.2018 року №656.

Отже диспозиція ст. 132-1КУпАП є бланкетною нормою права, яка містить посилання на спеціальний нормативний акт, тому при порушенні вказаної статті у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності має бути зазначено спеціальний нормативний акт, що регулює дорожнє перевезення небезпечних вантажів, конкретні вимоги якого порушила особа, притягнута до адміністративної відповідальності.

З оскаржуваної постанови не зазаначено, який саме спеціальний нормативно-правовий акт був порушений водієм.

Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. т283 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказам МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Відсутність в оскаржуваній постанові конкретного обвинувачення із зазначенням нормативного акту, який передбачає це порушення має наслідком порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гарантованих ст. 268 КУпАП, в тому числі і права на захист.

Пункт 1 ст. 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності - наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до cт. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналізуючи надані докази та враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАС №7173416 від 15.06.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП, які були встановлені при розгляді справи. При винесенні постанови не з`ясовані обставини справи, оскаржувана постанова взагалі не містить посилання якого класу перевозився небезпечний вантаж, не вказано тонаж транспортного засобу, що позбавляє можливості визначити необхідну кількість вогнегасників. Зі змісту позовної заяви слідує, що автомобіль позивача був укомплектований чотирма вогнегасниками, при цьому в матеріалах справи наявні технічні паспорти на три вогнегаснимки. Тоді як у самій постанові взагалі не вказано, скільки повинно було бути вогнегасників і скільки їх було.

Крім того, не вказано, який строк дії зазначений на вогнегасниках або документах до них, у зв`язку із чим інспектор прийшов до висновку про закінчення їх строку дії, який саме нормативно-правовий акт встановлює вимоги до наявності та виду вогнегасників. Таким чином, при винесені постанови інспектор обмежився лише загальним визначенням.

При цьому подані позивачем докази свідчать про працездатність вогнегасників.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 працює водієм автотранспортного засобу у ФОП ОСОБА_2 (а.с. 8).

Згідно інформації, наданої зарядним пунктом Рівненського обласного ремонто-будівельного підприємства протипожежних робіт Добровільного пожежного товариства України, у листопаді 2022 року було проведено діагностування та технічне обслуговування вогнегасників ФОП ОСОБА_2 у відповідності до ДСТУ 4297:2004 «Пожежна техніка. Технічне обслуговування вогнегасників» (а.с. 7).

Відповідно до копії технічних паспортів Вогнегасника, виготовлених ПТОВ Рівненського облспец РПР ПР, гарантійний строк експлуатації вогнегасника - 12 місяців (а.с.13, 14, 15), який діє до листопада 2023 року включно.

Разом з тим, відповідачем доказів на підтвердження наявності порушення не надано.

Згідно ст. 62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються на її користь.

Частина 5 ст.77 КАС України визначає, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На необхідність справедливого розгляду справ звертає увагу і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 159 ч.4 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (ст. 3, 8 Конституції України, ст. 8 КАС України).

Зі змісту ч. 3 ст. 62 Конституції України вбачається, що усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Із змісту оскаржуваної постанови стає зрозуміло, що вимоги норм закону щодо дослідження обставин справи поліцейським не були дотримані, так як у матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення позивачем правопорушення, За таких умов, склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 132-1 КУпАП залишається недоведеним.

Сама ж по собі наявність такої постанови не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КупАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - скасувати, а провадження - закрити.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне із таких рішень: залишає постанову без зміни; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

Зважаючи на те, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає необхідним також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. А відтак наявні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з ГУНП в Хмельницькій області на користь держави (в особі Державної судової адміністрації України) судовий збір в розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 136, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (, місцезнаходження: вул. Зарічанська, 7, м. Хмельницький) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №7173416 від 15.06.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 грн, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь держави (в особі Державної судової адміністрації України) судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Панчук