Справа № 540/4601/21
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/4601/21
17 серпня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Завальнюка І.В.,
при секретарі Четвертак О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та зміну способу виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 по справі № 540/4601/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Державної митної служби України, Одеської митниці ДФС, Одеської митниці Держмитслужби, Одеської митниці про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
7 серпня 2023 р. до суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява в порядку ст. ст. 378, 379 КАС України, в якій сторона позивача / стягувача просить суд:
17.08.2023 до суду від Держмитслужби надійшли заперечення проти задоволення заяви, згідно з якими відповідач у справі - Державна фіскальна служба України перебуває в стані припинення. Водночас запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи Державної фіскальної служби України в Єдиному державному реєстрі відсутній, а тому немає підстав стверджувати про наявність підстав для правонаступництва у цій справі. Крім того, у постанові Верховного Суду від 11.02.2021 у справі № 826/9815/18 щодо застосування норм матеріального права, зокрема положень постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» щодо компетенційного адміністративного (публічного) правонаступництва Державної податкової служби України та зобов`язального, яке не стосується публічно-владних функцій, що були передані Державній податковій службі України, при умові не внесення запису про припинення Державної фіскальної служби. України. Спір у цій справі виник у відносинах публічної служби і стосується стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У такому випадку заміна Державної фіскальної служби України як відповідача може мати місце виключно у випадку фактичного її вибуття внаслідок припинення. Таким чином, враховуючи судову практику Верховного суду, беручи до уваги, що Державна фіскальна служба України не припинена як юридична особа, відсутні правові підстави для заміни боржника по справі № 540/4601/21 з Державної фіскальної служби України на Державну митну службу України.
До суду з`явився позивача ОСОБА_1 та його представник адвокат Воронцов В.Г., які заяву підтримали та просили задовольнити.
Представник Державної митної служби України проти задоволення заяви заперечував, зважаючи на подані 17.08.2023 до суду письмові заперечення.
Представник Одеської митниці (ВП) проти задоволення заяви заперечував, зважаючи на подані 17.08.2023 до суду письмові заперечення.
Інші учасники справи до суду не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 379 КАС України суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи в частині порушеного учасником справи процесуального питання, суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, з огляду на наступне.
визнано протиправним і скасовано наказ заступника голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України від 30.07.2021р. №1136-о «Про звільнення ОСОБА_1 »;
поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Одеської митниці ДФС з 02 серпня 2021 року;
допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Одеської митниці ДФС з 02 серпня 2021 року;
У задоволенні решти вимог відмовити.
На підставі зазначеного вище рішення 25.10.2021 Херсонським окружним адміністративним судом та 08.06.2023 Одеським окружним адміністративним судом були видані виконавчі листи № 540/4601/21.
Так, виконавчим листом від 25.10.2021 зобов`язано Державну фіскальну службу України поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Одеської митниці ДФС з 02.08.2021. Зазначений виконавчий документ з 22.11.2021 перебуває на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі за текстом - ВПВР ДДВС МЮУ), виконавче провадження № 67622065.
03.07.2023 ОСОБА_1 через представника звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України з заявою про примусове виконання рішення у частині стягнення середнього заробітку з Одеської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу, у відповідності до змісту виконавчого листа № 540/4601/21 від 08.06.2023.
11.07.2023 представником заявника від Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області отриманий лист за № 16-06-06/6019 від 07.07.2023, яким повідомлено про те, що Одеська митниця ДФС (39441717) в мережі установ та організацій, що отримують фінансування з державного та місцевих бюджетів у 2023 році, не значиться та рахунки цієї установи, з яких можливо було б здійснити безспірне списання, в ГУ ДКСУ в Одеській області або в будь-якому іншому територіальному органі Казначейства відсутні.
ГУ ДКСУ в Одеській області, з посиланням на положення постанов КМУ № 858, № 895 на накази Державної митної служби України № 460, № 489 та на Положення про Державну митну службу України наведено причинно-наслідковий зв`язок, який свідчить про факт вибуття первісного боржника (Одеської митниці ДФС, 39441717) та виникнення публічного правонаступництва в іншого суб`єкта владних повноважень-правонаступника органу, що вибув (Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби, ВП 44005631) за зобов`язаннями, що слідують з виконавчого документа № 540/4601/21 від 08.06.2023.
20.07.2023 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення Одеської митниці ДФС.
27.12.2022 державним виконавцем прийнято постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 5100 грн. Пунктом 2 вказаної постанови зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 3 робочих днів та попереджено про відповідальність, передбачену ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 382 КК України.
На виконання Постанови № 761, співробітники ДФС та її територіальних органів, у тому числі, які входили до складу комісії з реорганізації ДФС, станом на 31.12.2021 були вивільнені, а ДФС та її територіальними органами припинено виконання функцій центрального органу виконавчої влади.
Відсутність будь-яких штатних посад в ДФС та її територіальних органах унеможливлює поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Одеської митниці ДФС.
З посиланням на ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», Мінфіном наголошено на необхідності звернення до суду з заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі № 540/4601/21 у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, з якої його було протиправно звільнено.
Враховуючи відповідь Мінфіну в частині зазначення того, що станом на 28.11.2022, 23.01.2023 та 18.05.2023 у ДФС та її територіальних органах, до складу яких входила Одеська митниця ДФС, були відсутні взагалі будь-які штатні посади зміна способу виконання рішення у справі № 540/4601/21 з зобов`язання поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Одеської митниці ДФС з 02.08.2021 не було та не є таким, що підлягає виконанню.
У даному випадку, на переконання сторони стягувача, підлягає врахуванню той факт, що боржником у виконавчому провадженні № 67622065 та у виконавчому листі, виданому 25.10.2021 за результатами розгляду справи № 540/4601/21, є саме Державна фіскальна служба України, яка була уповноваженим суб`єктом щодо призначення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Одеської митниці ДФС.
Зважаючи на викладені обставини сторона позивача / стягувача звернулася до суду із даною заявою про заміну боржників виконавчого провадження та зміну способу (порядку) виконання судового рішення.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає заяву підлягаючою до часткового задоволення у зв`язку з наступним.
Відповідно до частин першої, четвертої статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року №1074 затверджено Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок).
Згідно з пунктом 5, 6 вказаного Порядку, орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.
Пунктом 8 Порядку встановлено, що внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.
Підставами для залучення до участі у справі правонаступника сторони суб`єкта владних повноважень є або припинення суб`єкта владних повноважень в результаті реорганізації чи ліквідації, або повне чи часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень до іншого (іншим) внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.
Отже положення КАС України, на відміну від чинного цивільного чи господарського процесуального законодавства, не пов`язують процесуальне правонаступництво з обов`язковою наявністю факту припинення юридичної особи. Ключовим за правилам КАС України є доведення обставин вибуттям сторони - суб`єкта владних повноважень з відносин, щодо яких виник спір.
Такі правила КАС України встановлені виходячи із специфіки публічно-правових відносин, а саме: з тією обставиною, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. При цьому такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації.
Отже, якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом Кабінету Міністрів України його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень.
Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень.
У межах вирішення питання, яке є предметом розгляду в цій справі, для встановлення факту публічного правонаступництва визначальним є встановлення або припинення первісного суб`єкта Одеської митниці ДФС (39441717), або переходу його функцій (адміністративної компетенції), з яких виник спір, до Одеської митниці (ВП 44005631).
Згідно з Указом Президента України від 20 червня 2019 року № 419/2019 втратив чинність Указ Президента України Про Міністерство доходів і зборів України від 18.03.2013 № 141/2013.
Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2019 року № 858 Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної митної служби за переліком згідно з Додатком 1.
Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2019 року № 858 Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної митної служби за переліком згідно з Додатком 2.
Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2019 року № 858 Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби установлено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної митної служби.
Пунктом 12 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 р. № 1074, орган виконавчої влади, утворений в результаті реорганізації, здійснює повноваження та виконує функції у визначених Кабінетом Міністрів України сферах компетенції з дня набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення таким органом повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється.
Згідно з розпорядженням КМУ від 4 грудня 2019 р. № 1217-р Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення з 8 грудня 2019 р. Державною митною службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 р. №227 Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України (Офіційний вісник України, 2019, №26, ст.900) функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.
Пунктом 7 Положення про державну митну службу України, яке затверджено постановою КМУ від 06.03.2019 №227 передбачено, що Держмитслужба здійснює повноваження безпосередньо та через територіальні органи.
До територіальних органів Держмитслужби належать митниці та спеціалізовані органи.
Згідно до Додатку 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2019 р. № 858, Одеську митницю ДФС було приєднано до утвореної юридичної особи публічного права територіального органу Державної митної служби - Одеської митниці Держмитслужби.
Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2019 року № 858 Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та наказу ДФС України від 25.11.2019 № 30-рг Про реорганізацію митниць ДФС з 27 листопада 2019 року розпочато реорганізацію Одеської митниці ДФС.
Наказом Міністерства фінансів України від 26.11.2019 № 495 затверджено Класифікатор Державної митної служби України, її територіальних органів та їх структурних підрозділів.
08.12.2019 року з 00:00 годин згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України про початок роботи Державної митної служби України повноваження Одеської митниці ДФС перейшли до Одеської митниці Держмитслужби.
Тобто, з огляду на наведені положення законодавства, з 08.12.2019 року Одеська митниця Держмитслужби виконує функції Одеської митниці ДФС.
Наказом Державної митної служби України від 19.10.2020 року № 460 утворено територіальні органи як відокремлені підрозділи Державної митної служби України за переліком згідно з додатком, зокрема Одеську митницю.
Наказом Державної митної служби України від 29.10.2020 року № 489, відповідно до частини третьої статті 211 Закону України від 17 березня 2011 року № 3166-VI Про центральні органи виконавчої влади, частини другої статті 546 Митного кодексу України, пункту 2 Плану заходів з реформування та розвитку системи органів, що реалізують митну політику, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13 травня 2020 року № 569-р Деякі питання реалізації концептуальних напрямів реформування системи органів, що реалізують державну митну політику, пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 895 Деякі питання територіальних органів Державної митної служби та керуючись пунктом 9, підпунктами 15, 25 пункту 11 Положення про Державну митну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227, пунктом 4 Плану заходів щодо реорганізації територіальних органів Держмитслужби шляхом їх приєднання до Державної митної служби України, затвердженого наказом Держмитслужби від 16.10.2020 № 456, підпунктом 2.1 пункту 2 наказу Держмитслужби від 19.10.2020 № 460 Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів, затверджено Положення про Одеську митницю.
Згідно з наказом Державної митної служби України від 30.06.2021 року № 472, митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України розпочинають з 00 год. 00 хв. 01 липня 2021 року здійснення покладених на них Митним кодексом України, законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, Положеннями, затвердженими наказом Держмитслужби від 29.10.2020 року № 489, функції і повноваження з реалізації державної митної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи.
Відповідно до частин першої, п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Одеська митниця ДФС (39441717) припинена, про що 20.07.2023 внесено запис до ЄДРПОУ.
Тобто, станом на час вирішення судом клопотання про заміну сторони виконавчого провадження, Одеська митниця Держмитслужби (43333459), яка є правонаступником Одеської митниці ДФС (39441717), не припинена.
У такому випадку допустима заміна Одеської митниці ДФС (39441717) як боржника за вказаним судовим рішенням на Одеську митницю Держмитслужби (43333459).
В свою чергу, заміна Одеської митниці Держмитслужби (43333459) на Одеську митницю (ВП 44005631) може мати місце виключно у випадку фактичного вибуття Одеської митниці Держмитслужби (43333459) унаслідок припинення.
Враховуючи, що зобов`язання, що випливає з рішення від 25 жовтня 2021 р. по справі № 540/4601/21, не стосувалося публічно-владних функцій, що були передані Одеській митниці (ВП 44005631), і на момент вирішення судом питання про заміну боржника до Реєстру не був внесений запис про припинення Одеської митниці Держмитслужби (43333459), яка і є правонаступником Одеської митниці ДФС (39441717), що ліквідована унаслідок припинення, заява про заміну боржника на Одеську митницю (ВП 44005631) є передчасною, а тому в цій частині підлягає до часткового задоволення.
Крім того, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що Державна фіскальна служба України (39292197) перебуває в стані припинення.
Отже Державна фіскальна служба України не припинена, як юридична особа, з огляду на що відсутні правові підстави для заміни боржника у справі з Державної фіскальної служби України на Державну митну службу України.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року по справі № 826/9815/18 за подібних правовідносин.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 378 КАС України).
Згідно з ч. 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404) за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Отже підставою для встановлення способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Під встановленням способу виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено Кодексом адміністративного судочинства України.
Під встановленням способу виконання рішення слід розуміти вжиття адміністративним судом нових заходів для реалізації рішення. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення.
З аналізу положень статті 378 КАС України вбачається, що в системному зв`язку з нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність встановлення способу виконання рішення суду, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.
На підставі викладеного суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні заяви представника позивача / стягувача про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 25.10.2021 по справі № 540/4601/21.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 378, 379 КАС України, суд
Заяву представника ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та зміну способу виконання рішення від 25.10.2021 по справі № 540/4601/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Державної митної служби України, Одеської митниці ДФС, Одеської митниці Держмитслужби, Одеської митниці про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
В іншій частині заяви відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний тест ухвали складено 21.08.2023.

Суддя І.В. Завальнюк