Справа № 806/836/16
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2023-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 806/836/16

адміністративне провадження № К/9901/26010/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Гончарової І.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 (суддя Шимонович Р.М.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016 (головуючий суддя Кузьменко Л.В., судді: Зарудяна Л.О., Іваненко Т.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Реді Гармент Технолоджі Україна" до Головного управління ДПС у Житомирській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Реді Гармент Технолоджі Україна» (далі - ТОВ "Реді Гармент Технолоджі Україна", Товариство, позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області (яке Верховним Судом замінено його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Житомирській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, далі - Управління, відповідач), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.05.2016 №00000614 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 11 346 517,00 грн. та №00000714 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток за основним платежем на 483 100,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 120 778,00 грн.

Обґрунтовуючи позовну заяву, Товариство вказувало на помилковість висновків контролюючого органу, які зафіксовані в акті перевірки, щодо порушення ним порядку оподаткування податком на прибуток, адже при проведенні перевірки позивачем надавались Управлінню всі необхідні й належні первинні документи, які, однак, не були прийняті до уваги.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 29.06.2016, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016, адміністративний позов задоволено.

Приймаючи такі рішення, суди першої та апеляційної інстанцій, дослідивши обставини справи та наявні у ній докази, надавши їм оцінку в контексті чинних на час спірних правовідносин законодавчих норм, прийшли до висновку, що Товариством дотримано всі умови для формування даних податкового обліку й не допущено заниження доходів та завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, у зв`язку із чим у відповідача були відсутні підстави для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Управління подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на висновки акту перевірки (про які буде вказано далі у цій постанові) та неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення процесуальних норм (неповне з`ясування обставин справи), просило їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Позивач своїм правом на подання письмових заперечень (відзиву) на касаційну скаргу не скористався.

В подальшому, касаційну скаргу передано до Верховного Суду в порядку, передбаченому Розділом VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в редакції, чинній з 15.12.2017.

Відповідно до пункту 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 15 січня 2020 року №460-ІХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" касаційна скарга підлягає розгляду у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, тобто до 08.02.2020.

Розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд зазначає наступне.

Суди з`ясували, що у період з 28.03.2016 по 15.04.2016 посадовими особами відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, за результатами якої складено акт №7/06-30-14/32579002 від 22.04.2016, яким, в свою чергу, зафіксовано порушення позивачем, зокрема, П(С)БО 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999, П(С)БО 21 "Вплив змін валютних курсів", затвердженого наказом Міністерства фінансів України №193 від 10.08.2000, пунктів 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 135.5.11 пункту 135.1 статті 135, пункту 153.1 статті 153 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2013 рік на суму 557 112,00 грн., за 2014 рік - на суму 4 193 641,00 грн., за 2015 рік - на суму 6 598 764,00 грн. та занижено податок на прибуток за 2015 рік на 483 110,00 грн.

Так, в акті перевірки податковий орган прийшов до висновку про заниження позивачем в періоді, що перевірявся, суми доходу від будь-якої діяльності (суми позитивних курсових різниць, обчислених від дебіторської заборгованості) на 1 919 744,00 грн., враховуючи, що внесена ТОВ "Др. Дітріх Бок та Партнер" до статутного фонду ТОВ "Новотекс" (у 2015 році змінено назву на ТОВ "Реді Гармент Технолоджі Україна") іноземна інвестиція у виді права вимоги (дебіторської заборгованості) до ТОВ "Юкреініан Клеузінг Кампані" в сумі 27 447 847,29 грн. є інструментом власного капіталу, який відноситься до фінансових активів.

Також відповідач вважає, що в порушення підпункту 135.5.11 пункту 135.5 статті 135, підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 ПК України позивачем занижено доходи від курсових різниць по неоплаченим внескам до статутного капіталу на загальну суму 4 750 753,00 грн, в тому числі: за 2013 рік - 557 112,00 грн та за 2014 рік - 4 193 641,00 грн.

Крім того, на думку контролюючого органу, оскільки додаткові угоди до договорів позик, зобов`язання за якими перейшли до ТОВ "Реді Гармент Технолоджі Україна" від ТОВ "Юкреініан Клеузінг Кампані" та ТОВ "Полонне Траузес Фекторі", станом на 31.12.2015 не були зареєстровані в Національному банку України, то вони не мали юридичної сили й доказовості (не могли вважатись первинними документами), відтак Товариство протиправно в грудні 2015 року декларувало витрати у виді нарахованих курсових різниць та процентів по таких кредитних договорах.

На підставі висновків акту перевірки Управлінням 10.05.2016 прийнято податкові повідомлення-рішення №00000614 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 11 346 517,00 грн. та №00000714 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 603 888,00 грн., з яких: за основним платежем - 483 100,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 120 778,00 грн.

Надаючи правову оцінку вказаним податковим повідомленням-рішенням, суди попередніх інстанцій виходили з наступного.

Так, судами встановлено, що відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Новотекс" (в подальшому перейменовано на ТОВ "Реді Гармент Технолоджі Україна") №4 від 12.06.2015, в яких брав участь єдиний учасник товариства - Підприємницько-консультативне товариство з обмеженою відповідальністю "Др. Дітріх Бок та Партнер" (юридична особа за законодавством Німеччини), останнє вирішило внести до статуту Товариства додатковий вклад як внесок до статутного фонду у виді майнового (негрошового) внеску, а саме права вимоги (дебіторської заборгованості) до ТОВ "Юкреініан Клеузінг Кампані" (юридична особа - резидент України) в сумі 27 447 847,29 грн., еквівалентно 1 162 153,95 євро по курсу НБУ станом на 12.06.2015.

Внесене до статутного капіталу право вимоги є іноземною інвестицією та виникло в результаті проведення операцій за наступними зовнішньоекономічними контрактами:

- контракт купівлі-продажу №34 від 27.06.2012, сума дебіторської заборгованості складає 2900,00 євро, що еквівалентно 68 492,44 грн.;

- контракт продажу №1 від 03.04.2008, сума дебіторської заборгованості складає 674 062,00 євро, що еквівалентно 15 920 051,59 грн.;

- контракт продажу №3 від 16.04.2008, сума дебіторської заборгованості складає 62 810,08 євро, що еквівалентно 1 483 453,62 грн.;

- контракт про надання послуг №59 від 02.12.2013, сума дебіторської заборгованості складає 5 198,13 євро, що еквівалентно 122 769,86 грн.;

- контракт про надання послуг №62 від 03.01.2014, сума дебіторської заборгованості складає 3 813,56 євро, що еквівалентно 90 068,97 грн.;

- контракт продажу №7 від 27.04.2009, сума дебіторської заборгованості складає 413 370,18 євро, що еквівалентно 9 763 010,81 грн.

Зміни до статуту щодо збільшення статутного капіталу ТОВ "Новотекс" на 27 447 847,29 грн. були зареєстровані в державному реєстрі 17.06.2015.

У бухгалтерському обліку позивача вчинені записи про оприбуткування на баланс дебіторської заборгованості ТОВ "Юкреініан Клеузінг Кампані" в розмірі 27 447 847,29 грн. з одночасним збільшенням статутного капіталу на цю ж суму.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про операції в іноземних валютах та відображення в фінансовій звітності курсових різниць визначені Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 10.08.2000 №193, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.08.2000 за №515/4736 (далі - П(С)БО №21).

Пунктом 4 П(С)БО №21 визначено, що монетарні статті - це статті балансу про грошові кошти, а також про такі активи й зобов`язання, які будуть отримані або сплачені у фіксованій (або визначеній) сумі грошей або їх еквівалентів. Немонетарні статті - статті інші, ніж монетарні статті балансу. Операція в іноземній валюті - господарська операція, вартість якої визначена в іноземній валюті або яка потребує розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до пункту 7 П(С)БО №21 на кожну дату балансу: а) монетарні статті в іноземній валюті відображаються з використанням валютного курсу на кінець дня дати балансу; б) немонетарні статті, які відображені за історичною собівартістю і зарахування яких до балансу пов`язано з операцією в іноземній валюті, відображаються за валютним курсом на початок дня дати здійснення операції; в) немонетарні статті за справедливою вартістю в іноземній валюті відображаються за валютним курсом на початок дня дати визначення цієї справедливої вартості.

Пунктом 8 П(С)БО №21 передбачено, що визначення курсових різниць за монетарними статтями в іноземній валюті проводиться на дату балансу, а також на дату здійснення господарської операції в її межах або за всією статтею (відповідно до облікової політики).

Курсові різниці від перерахунку грошових коштів в іноземній валюті та інших монетарних статей про операційну діяльність відображаються у складі інших операційних доходів (витрат).

Курсові різниці від перерахунку монетарних статей про інвестиційну і фінансову діяльність відображаються у складі інших доходів (витрат), за винятком курсових різниць, які відображаються згідно з пунктом 9 П(С)БО №21.

Курсові різниці, які виникають внаслідок перерахунку зобов`язань засновників при формуванні статутного капіталу, відображаються у складі додаткового капіталу.

Водночас внесок засновника господарського товариства в статутний капітал оцінюється і фіксується в статутних документах в грошовій одиниці України за курсом НБУ і не підлягає переоцінці в подальшому у зв`язку зі зміною курсу іноземних валют.

В бухгалтерському обліку курсові різниці за зобов`язанням засновників з внесків до статутного капіталу підприємства, які мають бути здійснені в іноземній валюті, підлягають перерахунку з використанням валютного курсу на дату балансу та на дату погашення.

Згідно П(С)БО №3 "Звіт про фінансові результати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 №87, доходи - це збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов`язань, які призводять до зростання власного капіталу (крім зростання капіталу за рахунок внесків власників).

Поряд із тим, відповідно до пункту 5 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Таким чином, збільшення статутного капіталу Товариства шляхом здійснення внесків у формі майнових вимог не призвело до виникнення у нього доходу (зокрема, у виді позитивних курсових різниць, як вважав податковий орган), а тому дана операція жодним чином не виплинула на об`єкт оподаткування податком на прибуток.

Разом з тим, відповідно до протоколу №10 від 18.06.2015 загальних зборів учасників ТОВ "Юкреініан Клеузінг Кампані" прийнято рішення про реорганізацію (припинення) цієї юридичної особи шляхом приєднання до ТОВ "Реді Гармент Технолоджі Україна" й відповідно до передавального акту всі його активи, зобов`язання та власний капітал перейшли до правонаступника (ТОВ "Реді Гармент Технолоджі Україна"), у тому числі й кредиторська заборгованість ТОВ "Юкреініан Клеузінг Кампані" згідно вищенаведених контрактів в загальній сумі 27 447 847,29 грн.

Відтак, як вказали суди, у даному випадку боржник і кредитор поєднались в одній особі, тобто відповідно до статті 606 Цивільного кодексу України зобов`язання по погашенню дебіторської і кредиторської заборгованостей за спірними контрактами в розмірі 27 447 847,29 грн. припинились в негрошовий спосіб.

Також, як вказано в акті перевірки та з`ясували суди, згідно протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Новотекс" (в подальшому назву змінено на ТОВ "Реді Гармент Технолоджі Україна") №66 від 09.09.2013 прийнято рішення збільшити статутний капітал за рахунок грошового внеску учасника товариства Компанії "Реді Гарменг Технолоджі С.РЛ." на 1 000 000,00 євро, що станом на 09.09.2013 по курсу НБУ еквівалентно 10 484 418,00 грн.

Про таке збільшення свідчать й облікові регістри, що надавались при проведенні перевірки (картки рахунку 46 за 2013 - 2014 роки).

Згідно з Інструкцією "Про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організації", затвердженою наказом Мінфіну №291 від 30.11.1999, облік неоплаченого капіталу відображається на рахунку 46 "Неоплачений капітал". За дебетом цього рахунку враховується заборгованість засновників (учасників) господарського товариства за внесками до статутного капіталу підприємства, за кредитом - погашення такої заборгованості.

Як визначили суди, фактично погашення внесків до статутного капіталу Товариства його учасниками відбувалося в наступних періодах: 03.03.2014 - 1 339 778,10 грн.; 12.03.2014 - 1 287 703,80 грн.; 25.03.2014 - 1 429 217,80 грн.; 07.04.2015 - 1 596 182,80 грн.; 04.06.2014 - 1 610 631,40 грн.; 17.06.2014 - 1 589 987,00 грн.; 25.06.2014 - 1 616 844,90 грн.; 09.07.2014 - 1 591 934,70 грн.; 16.07.2014 - 1 595 336,60 грн.; 23.07.2014 - 1 577 554,50 грн.

Отже, учасниками Товариства з урахуванням зміни курсів валюти всього погашено заборгованості по внесках до статутного капіталу в розмірі 15 235 171,60 грн., що відображено по кредиту рахунку 46.

Станом на 09.09.2013 офіційний валютний курс НБУ становив 1 048,4418 грн. за 100,0 євро, а станом на 31.12.2013 - 1 104,1530 грн. за 100,0 євро, тому позитивне значення курсових різниць за 2013 рік - 557 112,00 грн.

Станом же на 01.01.2014 заборгованість по неоплаченому капіталу (Дт 46) складала 11 041 530,00 грн., а фактичне погашення у 2014 році відбулось на суму 15 235 171,60 грн., відтак позитивне значення курсових різниць - 4 193 641,00 грн.

Відповідно до пункту 135.1 статті 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 135.5.11 пункту 135.5 статті 135 ПК України інші доходи включають доходи, визначені відповідно до статей 146, 147, 153 і 155-161 цього Кодексу.

Підпунктом 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 ПК України передбачено, що визначення курсових різниць від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, заборгованості та іноземної валюти здійснюється відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку. При цьому прибуток (позитивне значення курсових різниць) ураховується у складі доходів платника податку, а збиток (від`ємне значення курсових різниць) ураховується у складі витрат платника податку.

При цьому, як вже зазначалось, пунктом 8 П(С)БО №21 визначено, що курсові різниці, які виникають внаслідок перерахунку зобов`язань засновників при формуванні статутного капіталу, відображаються у складі додаткового капіталу.

Таким чином в бухгалтерському обліку курсові різниці, які виникають внаслідок перерахунку зобов`язань засновників суб`єкта господарювання при формуванні статутного капіталу, не можуть бути визнані доходом, їх вартість відображається у складі додаткового капіталу.

В податковому ж обліку за нормою п.153.1 статті 153 ПК України в такому випадку об`єкту оподаткування податком на прибуток не виникає.

За наведеного, суди попередніх інстанцій вказали, що Товариством позитивну курсову різницю, нараховану на заборгованість іноземного інвестора з внесків до статутного капіталу, у сумі 4 750 753,00 грн. (за 2013 рік - 557 112,00 грн., за 2014 рік - 4 193 641,00 грн.) правомірно не було віднесено до складу доходів.

З приводу ж висновків акту перевірки про те, що оскільки додаткові угоди до договорів позик, зобов`язання за якими перейшли до ТОВ "Реді Гармент Технолоджі Україна" від ТОВ "Юкреініан Клеузінг Кампані" та ТОВ "Полонне Траузес Фекторі", станом на 31.12.2015 не були зареєстровані в Національному банку України, то вони не мали юридичної сили й доказовості (не могли вважатись первинними документами), відтак Товариство протиправно в грудні 2015 року декларувало витрати у виді нарахованих курсових різниць та процентів по таких кредитних договорах, суди зауважили наступне.

Як встановлено у ході судового розгляду справи, загальними зборами учасників ТОВ "Полонне Траузес Фекторі" та ТОВ "Юкреініан Клеузінг Кампані" прийнято рішення про припинення цих суб`єктів господарювання шляхом приєднання до ТОВ "Реді Гармент Технолоджі Україна" (протоколи загальних зборів учасників відповідно №8 від 18.06.2015 та №10 від 18.06.2015)

На підставі передавальних актів від 01.12.2015 вищевказані товариства передали ТОВ "Реді Гармент Технолоджі Україна" як правонаступнику майно, майнові права та обов`язки, у тому числі зобов`язання по кредитних договорах.

Так 21.09.2007 між ПК ТОВ "Др. Дітріх Бок і партнери" (як позикодавцем) та ТОВ "Юкреініан Клеузінг Кампані" (як позичальником) укладено договір позики №1/07, за умовами якого позикодавець зобов`язався надати позичальнику позику в іноземній валюті в сумі 350 000,00 євро в межах термінів, вказаних у договорі, а позичальник - прийняти, належним чином використовувати і повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) у порядку та на умовах, зазначених у договорі.

Вказаний договір зареєстрований у Національному банку України 19.10.2007 за №128.

01.12.2015 до вказаного договору позики підписано додатковий договір №2, яким ТОВ "Юкреініан Клеузінг Кампані" замінено на ТОВ "Реді Гармент Технолоджі Україна", й цей додатковий договір зареєстровано у Національному банку України 08.04.2016 за №128/2.

Також 23.01.2008 між ПК ТОВ "Др. Дітріх Бок і Партнери" (як позикодавецем) та ТОВ "Полонне Траузес Фекторі" (як позичальником) укладено договір позики №1/08, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язався надати позичальнику позику в іноземній валюті в сумі 800 000,00 євро в межах термінів, вказаних у договорі, а позичальник - прийняти, належним чином використовувати і повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) у порядку та на умовах, зазначених у договорі.

Цей договір зареєстрований у Національному банку України 22.02.2008 за №145.

01.12.2015 до договору позики погоджено додатковий договір №2, яким ТОВ "Полонне Траузес Фекторі" замінено на ТОВ "Реді Гармент Технолоджі Україна" та який зареєстровано у Національному банку України 15.04.2016 за №145/2.

01.09.2009 між ПК ТОВ "Др. Дітріх Бок і Партнери" (як позикодавцем) та ТОВ "Полонне Траузес Фекторі" (як позичальником) укладено договір позики №4/09, згідно умов якого позикодавець зобов`язався надати позичальнику позику в іноземній валюті в сумі 500 000,00 євро в межах термінів, вказаних у договорі, а позичальник - прийняти, належним чином використовувати і повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) у порядку та на умовах, зазначених у договорі.

Договір зареєстрований у Національному банку України 11.09.2009 за №200.

01.12.2015 до цього договору позики підписано додатковий договір №2, яким ТОВ "Полонне Траузес Фекторі" замінено на ТОВ "Реді Гармент Технолоджі Україна" та який зареєстровано у Національному банку України 15.04.2016 за №200/2.

Крім того 27.04.2009 між фізичною особою громадянином Німеччини ОСОБА_1 (як позикодавцем) та ТОВ "Полонне Траузес Фекторі" (як позичальником) укладено договір позики №2/09 з приводу надання останньому позики в іноземній валюті в розмірі 166 000,00 євро.

Додатковим договором №3 від 01.12.2015 до договору позики внесено зміни та ТОВ "Полонне Траузес Фекторі" замінено на ТОВ "Реді Гармент Технолоджі Україна".

Договір позики та додатковий договір до нього зареєстровані у Національному банку України відповідно 21.05.2009 за №187 та 08.04.2016 за №187/3.

Аналогічного змісту додатковий договір №3 від 01.12.2015 до договору позики №3/09 від 09.06.2009, укладеного 09.06.2009 між фізичною особою громадянином Німеччини ОСОБА_1 (як позикодавцем) та ТОВ "Полонне Траузес Фекторі" (як позичальником) щодо надання позики в іноземній валюті в сумі 166 000,00 євро та зареєстрованого у Національному банку України 11.06.2009 за №188, зареєстровано у Національному банку України 15.04.2016 за №188/3.

Додатковий же договір №3 від 01.12.2015 (про заміну ТОВ "Полонне Траузес Фекторі" на ТОВ "Реді Гармент Технолоджі Україна") до договору позики №6/09 від 21.12.2009 (зареєстрованого у Національному банку України 13.01.2010 за №204), що укладений між ТОВ "Полонне Траузес Фекторі" (як позичальником) та фізичною особою громадянином Німеччини ОСОБА_1 (як позикодавцем) з приводу надання позики в іноземній валюті в розмірі 40 000,00 доларів США зареєстровано у Національному банку України 08.04.2016 за №204/2.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Положення про порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам, затвердженого постановою правління Національного банку України №270 від 17.06.2004 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2004 за №885/9484 (далі - Положення №270), резиденти (юридичні особи, фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, фізичні особи) (далі - резиденти-позичальники) можуть одержувати кредити, позики, у тому числі поворотну фінансову допомогу в іноземній валюті (далі - кредити), від нерезидентів відповідно до договорів та в порядку, установленому цим розділом.

Резидент-позичальник (крім уповноваженого банку України) залучає кредит від нерезидента через уповноважений банк, який надав згоду на обслуговування операцій за договором. Функції обслуговуючого банку за договором (далі - обслуговуючий банк), визначені цим розділом, може виконувати як уповноважений банк, так і від його імені відокремлений підрозділ банку (філія, відділення). Якщо договором з нерезидентом передбачено одержання кредиту з надходженням коштів на рахунок резидента-позичальника за межами України та/або погашення заборгованості за таким кредитом здійснюватиметься з рахунку резидента, відкритого за межами України, то резидент-позичальник повинен у встановленому Національним банком порядку одержати індивідуальну ліцензію на розміщення валютних цінностей на рахунках за межами України (крім випадку використання фізичною особою рахунку за межами України на час її перебування за кордоном).

Пунктом 7 Положення №270 встановлено, що резидент-позичальник зобов`язаний зареєструвати договір у Національному банку до фактичного одержання кредиту.

Разом з тим відповідно до пункту 2 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні є правонаступництво.

Частиною ж 1 статті 104 Цивільного кодексу України, передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади (частина 1 статті 106 Цивільного кодексу України).

Виходячи зі змісту частин 2 - 3 статті 107 Цивільного кодексу України, після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), які мають містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Підписані головою і членами комісії з припинення юридичної особи та затверджені учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про припинення юридичної особи, примірники передавального акта та розподільчого балансу передаються в орган, який здійснює державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, за місцем її державної реєстрації, а також в орган, який здійснює державну реєстрацію юридичної особи - правонаступника, за місцем її державної реєстрації.

Розглянувши дану справу, суди визначили, що ТОВ "Реді Гармент Технолоджі Україна" з 01.12.2015 (дати підписання передавальних актів) стало правонаступником ТОВ "Юкреініан Клеузінг Кампані" та ТОВ "Полонне Траузес Фекторі" й правомірно з цієї дати у бухгалтерському обліку визначало негативні курсові різниці і нараховувало проценти по договорам позики, зобов`язання по яким перейшли до нього як правонаступника цих товариств, що, в свою чергу, зменшило його фінансовий результат до оподаткування у 2015 році.

Враховуючи наведене та зважаючи на положення частини 1 статті 341 КАС України, яка передбачає, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, Верховний Суд погоджується із висновком судів попередніх інстанцій про наявність, в даному випадку, правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи ж касаційної скарги не впливають на законність прийнятих судами рішень й не свідчать про неправильне застосування ними норм матеріального права або порушення процесуальних норм, а фактично зводяться лише до переоцінки встановлених обставин справи, що, в свою чергу, не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частиною 3 статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіС.С. Пасічник І.А. Васильєва І.А. Гончарова