Справа № 443/1317/23
Суддя: ПАВЛІВ А. І.
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №443/1317/23
Провадження №2-а/443/22/23
РІШЕННЯ

іменем України

21 серпня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №7106061 від 03.06.2023,-

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Колтоновський О.О. подав до суду позов до Головного управління Національної поліції у Львівській області (відповідач), у якому просить:

скасувати постанову поліцейського відділення поліції №2 (м. Миколаїв) Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Кльоба Назара Миколайовича про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 7106061 від 03 червня 2023 року, винесену щодо нього;

закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП щодо нього за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, недоведеністю, порушенням норм процесуального права;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області як розпорядника бюджетних коштів понесені ним судові витрати пов`язані з наданням правової допомоги та оплатою судового збору;

постановити окрему ухвалу щодо істотного порушення поліцейським відділення поліції №2 (м. Миколаїв) Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Клюбом Назаром Миколайовичем норм чинного законодавства та направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а також для вирішення питання притягнення до встановленої законом відповідальності.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликався на те, що вказана постанова поліцейського відділення поліції №2 (м. Миколаїв) Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Кльоба Назара Миколайовича серії ЕАС № 7106061 від 03 червня 2023 року винесена передчасно, без встановлення фактичних обставин справи, без їх підкріплення належними та допустимими доказами, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Відсутні будь-які фото- та відеодокази із технічних засобів та/або приладів. Матеріали справи не містять посилання на показання свідків та його пояснення. Особами відділення поліції № 2 (М. Миколаїв) Стрийського РУП ГУНП у Львівській області не було роз`яснено права та обов`язки, не повідомлено належним чином про дату та час розгляду, не надано можливості скористатися правовою допомогою. З оскаржуваної постанови не видається можливим встановити конкретні дії, вчинені позивачем, що позбавляє можливості встановити наявність обставини та суті правопорушення, конкретики способу не (пред`явлення) документів, форми та об`єкта, на якому містяться такі дані (електронні чи матеріальні документи), невідповідність та суперечливість даних у різних пунктах постанови (щодо відсутності документів з одночасним посиланням на ідентифікаційні ознаки цих документів, з можливість працівників поліції перевірити усі дані за реєстрами, та оголошення такої вимоги поліцейським тощо), що є одним із основних структурних чинників об`єктивної сторони та суті порушення. Тобто фабула не є чітко викладеною, що свідчить про існування розумних сумнівів у безпідставності звинувачень. Отже, наявність усіх складових елементів адміністративного правопорушення працівниками поліції доведено не було, що виключає можливість притягнення до відповідальності та накладення стягнення. Враховуючи, що до оскаржуваної постанови працівниками відділення поліції №2 (м.Миколаїв) Стрийського РУП ГУНП у Львівській області не додано будь-яких доказів на підтвердження викладених в ній обставин, а провадження в справі здійснювалося у повній невідповідності із законом, його вина у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП не знайшла свого підтвердження. За наведених вище обставин, вбачається незаконність винесення оскаржуваної постанови, невідповідність дій поліцейського відділення поліції №2 (м. Миколаїв) Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Кльоба Назара Миколайовича щодо здійснення провадження в справі вимогам статей 3, 6, 8, 19, 62, 63 Конституції України, статтям 7, ч. 1 ст. 9, 245, 247, 248-249, 251-252, ч. 1-2 ст. 254, 256, ч. 1 ст. 268, 277-2, 279-280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також недоведеність події та складу правопорушення.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Позивачем подано клопотання про долучення додатків до позовної заяви (а.с.36).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 21.07.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.29-30).

Позиція суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7106061 від 03.06.2023, складеної інспектором Відділення поліції №2 (м. Миколаїв) Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капралом поліції Кльоб Н.М., ОСОБА_1 03.06.2023 о 20:59:17 у с.Київець, вул. Надністрянська, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не пред`явив посвідчення водія на право керування даним транспортним засобом, чим порушив п. 2.4 «а», скоївши адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн (а.с.12).

На ім`я ОСОБА_1 25.11.2017 видано посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке посвідчує право керування транспортними засобами категорії «В», «В1», «С», «С1» (а.с.14).

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 транспортний засіб «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с.15).

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована ПАТ «НАСК «Оранта», у період з 17.12.2022 по 16.12.2023, про що свідчить відповідний поліс №АТ/3198228 (а.с.16).

Як вбачається з дослідженого судом відеозапису на носії інформації (компакт диску), на ньому зафіксовано спілкування особи, обличчя якої не видно, з працівникам поліції, та відсутність будь-яких часових позначок (дати та часу) здійснення цієї фіксації (а.с.27).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини носять публічно-правовий характер та виникли між сторонами у зв`язку з незгодою позивача з рішенням суб`єкта владних повноважень щодо порушення позивачем Правил дорожнього руху та накладення, у зв`язку з цим, на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Норми права, які застосував суд.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) та Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини 1 статті 126 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Підпунктом «а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (далі - ПДР), встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (підпункт «а» - посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії).

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно з приписами частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормою частини 2 статті 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з положеннями частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім цього, суд враховує роз`яснення, викладені у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно з якими зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що уповноваженою особою (поліцейським) 03.06.2023 ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7106061 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 126 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Суд звертає увагу на те, що складена стосовно ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення, сама по собі, не є достатнім доказом його вини у вчинені адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Водночас, інших належних та допустимих доказів, які б узгоджувалися з цією постановою та підтверджували викладені у ній обставини, суду не надано, хоча відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України тягар (обов`язок) доказування правомірності зазначеної постанови покладено саме на відповідача.

За відсутності належних, допустимих та, у своїй сукупності, достатніх доказів вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення обставини породжують обґрунтовані сумніви у їх достовірності та набувають форми припущень, на яких не може ґрунтуватися процесуальне рішення (постанова).

Таким чином, суд доходить висновку, що уповноваженою особою (поліцейським) факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним належним та допустимим доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень Правил дорожнього руху.

Отже, на переконання суду, уповноваженою особою у своїй діяльності порушено принцип всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітника поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини позивача (показання свідків, відеофіксація тощо).

Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені.

Оцінюючи наданий стороною позивача диск з відеозаписом, суд зазначає, що такий не відповідає критерію належності доказу, оскільки не дозволяє встановити ким, коли та де саме (у якому саме місці) такий зроблений, що позбавляє суд можливості дійти висновку чи стосується наявна у відеозаписі інформація предмету доказування.

Суд зазначає, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП, а судом не отримано доказів, які б свідчили про правомірність винесення оскаржуваного рішення, тому наявні обґрунтовані підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Зважаючи на встановлені обставини справи, суд не знаходить обґрунтованих підстав для постановлення окремої ухвали в порядку статті 249 КАС України, оскільки не вбачає у діях інспектора Відділення поліції №2 (м. Миколаїв) Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капрала поліції Кльоб Н.М. порушення закону.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Судовий збір.

Беручи до уваги вимоги частини 1 статті 139 КАС України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати (сплачена сума судового збору 536,80 грн) підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь позивача.

Витрати на професійну правову допомогу та витрати, пов`язані з підготовкою до розгляду справи.

Пунктом 1 та 4 частини 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За змістом частин 3-5 статті 134 КАС за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зауважує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частинами 1, 7, 9 статті 139 КАС визначено та зобов`язано, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зазначає, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і належним чином поінформований про намір сторони позивача стягнути з нього витрати на професійну правничу допомогу з викладених у позовній заяві мотивів та у визначеному розмірі.

Водночас, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять клопотання сторони відповідача про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката сторони позивача, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат, з урахуванням наведених обставин, суд не вбачає.

Такий висновок суду повністю відповідає правовим висновкам, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі №9901/350/18 (провадження № 11-1465 заі 18); від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382 цс 19); від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26 цс 21); від 07 липня 2021 року у справа № 910/12876/19 (провадження № 12-94 гс 20).

Витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн та понесені витрати, пов`язані з підготовкою до розгляду справи, у сумі 330,00 грн, які сторона позивача просить стягнути з відповідача, підтверджуються доданими до позовної заяви: договором про надання правової допомоги №5 від 18.07.2023, укладеного між адвокатом Колтоновським О.О. та ОСОБА_1 (а.с.17-22), додатковою угодою №1 до договору про надання правової допомоги №5 від 18.07.2023, у якій сторонами встановлено вартість послуг (а.с.22), актами приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №5 від 18.07.2023 та 08.08.2023, яким визначено вартість наданих адвокатом Колтоновським О.О. клієнту ОСОБА_1 послуг у сумі 2 000,00 грн та 830,00 грн (а.с.23, 37) і квитанціями про сплату цих сум (а.с.25, 38).

Зважаючи на викладені обставини, а також беручи до уваги те, що відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру відшкодування судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу та пов`язаних з підготовкою до розгляду справи, і не навів відповідного обґрунтування цього, а позивач (заявник) навів детальне обґрунтування та подав належні докази на підтвердження розміру понесених витрат на таку допомогу та витрат, пов`язаних з підготовкою до розгляду справи, суд доходить висновку, що розмір зазначених судових витрат у сумі 2 830,00 грн є співмірним із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи, значенням справи для учасників, а також є такими, що відповідають критерію розумності.

На підставі статті 19 Конституції України, статей 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення та керуючись статтями 6, 9, 19, 77, 78, 90, 139, 243-246, 250, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: м. Львів, пл. Генерала Григоренка,3) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №7106061 від 03.06.2023 задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7106061 від 03.06.2023 щодо накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 1 статті 126 КУпАП у виді штрафу в сумі 425,00 грн та закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 126 КУпАП

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 536 грн 80 коп, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 500,00 грн, витрати, пов`язані з підготовкою до розгляду справи, у сумі 330,00 грн, а всього 3 366 (три тисячі триста шістдесят шість) грн 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення - 21 серпня 2023 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів