Справа № 240/2872/23
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/2872/23 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

21 серпня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача - Міністерство оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Новоград-Волинського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача - Міністерство оборони України, в якому просив:

1.1. Визнати протиправною бездіяльність Новоград-Волинського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Житомирської області, щодо не направлення його на проходження військово-лікарської комісії на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 69/2022 від 24 лютого 2022;

1.2. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Новоград-Волинського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Житомирської області, в частині щодо його призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлення для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 ;

1.3. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Новоград-Волинського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Житомирської області, підполковника ОСОБА_2 від 28.02.2022 №5, в частині щодо його призову на військову службу під час мобілізації на особливий період та направлення для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ;

1.4. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати наказ по стройовій частині, яким виключити його зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , не пізніше наступного дня після набрання рішенням законної сили;

1.5. Стягнути солідарно на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Новоград-Волинського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Житомирської області, Військової частини НОМЕР_1 , понесені судові виграти, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн 00 коп.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Апелянт ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

4. В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що наказом начальника Новоград-Волинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №5 від 28.02.2022 його призвано на військову службу по мобілізації у розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 без належного медичного огляду ВЛК за результатами якого повинна встановлюватися придатність чи непридатність до військової служби. Зауважує, що під час призову на військову службу проходив лише поверхневий огляд, повний, поглиблений та медичний огляд, який передбачений чинним законодавством України не проведений.

5. Вважає, що наявність у нього попереднього запису у обліковій картці про придатність військової служби не звільняло відповідну особу направити його, як військовозобов`язаного на медичний огляд у відповідну установу, оскільки посадові особи Новоград-Волинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) не мають достатньої професійної медичної освіти задля вивчення та надання оцінки стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби.

6. Апелянт стверджує, що відповідачі допустили протиправну бездіяльність, виражену у ненаправлені його на медичний огляд, а тому діяли не у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України, що у свою чергу вказує на протиправність, незаконність рішень та актів.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

7. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022 та відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №5 від 28.02.2022 ОСОБА_1 призвано для проходження військової служби під час мобілізації на посаду старшого солдата, навідника 3 гранатометного відділення Гранатометного взводу 99 окремого піхотного батальйону 61 окремої піхотної бригади Корпусу резерву.

8. З метою визначення ступеня придатності позивача до військової служби, 28.02.2022 проведено його медичний огляд військово-лікарською комісією при другому відділі Новоград-Волинського районного ТЦК та СП (м.Баранівка) за результатами якого його визнано придатним, що підтверджується: карткою обстеження та медичного огляду закладу охорони здоров`я КНП «Баранівська ЦРЛ», протоколом №18 від 28.02.2022 засідання позаштатної військово-лікарської комісії при другому відділі Новоград-Волинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (м. Баранівка) та записом в його обліковій картці (копії даних документів містяться в матеріалах справи).

9. За доданими доказами до позовної заяви видно, що ОСОБА_1 з 04.08.2022 проходить стаціонарне лікування у хірургічному відділенні у зв`язку із встановленим діагнозом: вибухова травма, яка була отримана ним 03.08.2022.

10. 27.09.2022 позивач направив засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» рапорт про надання йому відпустки за станом здоров`я у період з 26.09.2022 по 26.11.2022 до Новоград-Волинського РТЦК та СП та до Військової частини НОМЕР_1 .

11. У відповідь на поданий рапорт листом начальника Новоград-Волинського районного ТЦК та СП № 3018 від 11.10.2022 повідомлено позивача про направлення його рапорту за належністю до Військової частини НОМЕР_1 та рекомендовано звернутися із таким рапортом до його безпосереднього начальника.

12. Рапорт позивача про надання відпустки за станом здоров`я у період з 26.09.2022 по 26.11.2022 супровідним листом Новоград-Волинського РТЦК та СП №3017 від 11.10.2022 направлено командиру Військової частини НОМЕР_1 , з тих підстав, що рішення за розглядом рапорту повинно прийматися безпосередньо командиром, який зобов`язаний знати потреби і запити особового складу, приймати рішення за його заявами та скаргами та іншими зверненнями.

13. Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_2 №804 від 30.09.2022 заступником командира з морально - психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 , проведено службове розслідування за фактом самовільного залишення Військової частини НОМЕР_1 .

14. Службовим розслідуванням встановлено, що позивач скоїв грубе порушення військової дисципліни, а саме самовільно залишив службу без поважних причин.

15. У подальшому наказом командира Військової частини НОМЕР_2 "Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення Військової частини НОМЕР_1 " №748 від 31.10.2022 службове розслідування завершено, матеріали справи направлено до військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону для прийняття рішення.

16. 02.12.2022 ОСОБА_1 направив засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» до відповідача 2 рапорт про продовження відпустки за станом здоров`я у період з 27.11.2022 по 25.01.2023.

17. 06.12.2022 на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_2 № 326 позивача увільнено від займаних посад і зараховано в розпорядження командира Військової частини НОМЕР_2 з 06.12.2022, як військовослужбовця, що відсутній понад десять діб, до повернення у Військову частину, або до дня набрання законної сили вироком суду, яким призначено покарання у вигляді позбавлення волі.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

18. Правова позиція апелянта викладена в пунктах 3-6 цієї постанови.

19. Відповідач вказує, що за результатами проведеного військово-лікарською комісією медичного огляду, ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби, що підтверджується: карткою обстеження та медичного огляду закладу охорони здоров`я КНП «Баранівська ЦРЛ», протоколом №18 від 28.02.2022 засідання позаштатної військово-лікарської комісії при другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 (м. Баранівка) та записом в його обліковій картці. Крім того, скарги щодо висновку військово-лікарської комісії про придатність до військової служби та неправомірного призову позивач не заявляв, із заявою з даного приводу до начальника другого відділу Новоград-Волинського районного ТЦК та СП (м. Баранівка) не звертався та проти мобілізації не заперечував, а тому підстави не призивати його на військову службу під час мобілізації були відсутні.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

20. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21. Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

22. Згідно з п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

23. Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 (далі Закон №3543-ХІІ) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

24. Згідно з ст. 1 Закону №3543-ХІІ встановлено, що мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

25. Також цією статтею визначено, що особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

26. Частиною 2 ст. 4 Закону №3543-ХІІ встановлено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

27. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. Закону №3543-ХІІ передбачено, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через засоби масової інформації.

28. Статтею 22 Закону №3543-ХІІ встановлені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

29. Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначається Законом України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин, далі Закон №2232-ХІІ).

30. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

31. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону №2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

32. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону №2232-ХІІ початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для громадян, призваних на військову службу піл час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

33. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

34. З матеріалів справи встановлено, зокрема п.18 запису у військовому квитку, позивач висновком командира Військової частини про використання у воєнний час, зарахований в обов`язковому порядку до військового оперативного резерву першої черги в особливий період та після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України його на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» та відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 призваний на військову службу з 28.02.2022. У свою чергу, для визначення ступеня придатності до військової служби позивачу проваедено медичний огляд військово-лікарською комісією при другому відділенні Новоград-Волинського районного ТЦК та СП (м.Баранівка), за результатами якого його встановлено придатним до військової служби.

35. За матеріалами справи придатність позивача до військової служби у особливий період підтверджена: карткою обстеження та медичного огляду закладу охорони здоров`я КНП «Баранівська ЦРЛ», протоколом №18 від 28.02.2022 засідання позаштатної військово-лікарської комісії при другому відділі Новоград-Волинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (м. Баранівка) та записом в його обліковій картці. Крім того, слід звернути увагу, що під час проходження медичного обстеження позивач не заявляв про наявність підстав, які могли б виключити його мобілізацію, разом з тим скарги щодо висновку військово-лікарської комісії про його придатність до військової служби не подавав.

36. Таким чином, позивач станом на 28.02.2022 (дату проходження медичного огляду) проти мобілізації не заперечував.

37. Апелянт стверджує, що під час вирішення питання щодо його призову на військову службу внаслідок мобілізації посадові особи відповідачі діяли не у спосіб передбачений Конституцією України та Законами України, зокрема не направили його на обов`язковий повний, поглиблений та медичний огляд, який передбачений чинним законодавством України, а лише обмежилися проведенням поверхневого огляду.

38. Як вірно зауважив суд першої інстанції, що в даних спірних правовідносинах слід встановити факт, чи були дотримані посадовими особами відповідачів законодавчо встановлені норми, під час проведення в особливий період медичного огляду позивача.

39. Так, відповідно до ч.10 ст.2 Закону № 2232-XII передбачено, що на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період у визначеному цим Законом порядку для оперативного доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань призиваються громадяни України, які уклали контракти про проходження служби у військовому резерві та/або зараховані до військового оперативного резерву.

40. Відповідно до частини 10 статті 2 Закону № 2232-XII затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року № 607 затверджено структуру військового резерву людських ресурсів (далі - Структура).

41. Оперативний резерв першої черги включає резервістів та військовозобов`язаних (переважно з досвідом участі в антитерористичній операції та у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях), призначених для доукомплектування органів військового управління, військових частин та підрозділів бойового складу Збройних Сил, органів управління, військових частин та підрозділів інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецзв`язку (п.п.1 п.3 Структури).

42. Як вже зазначалося, позивач зарахований в обов`язковому порядку до військового оперативного резерву першої черги в особливий період.

43. У свою чергу, медичний огляд резервіста здійснюються відповідно до порядку проходження медичного огляду регламентованого Положенням про військову-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке затверджене наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 за №402 (далі - Положення №402) та відповідно до наказу Верховного Головнокомандувача Збройних сил України від 22.02.2022 №2 "Про призов резервістів на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період" (далі Наказ №2).

44. Абзацом 3 пункту 1 Наказу №2 передбачено, що резервісти, які перебувають на військовому обліку та які після їх звільнення з військової служби зараховані до військового оперативного резерву визначених військових частин проходять медичний огляд за спрощеною процедурою.

45. Згідно з абз.5 п.п 2.10.1 п. 2.10 глави 2 розділу І Положення №402, персональний склад та порядок роботи ВЛК районного (міського), обласного військових комісаріатів визначаються наказами відповідних військових комісарів.

46. Абзацами 2-3 пункту 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 встановлено, що штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

47. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

48. Порядок медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період визначено главою 3 розділу ІI Положення № 402.

49. Медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів (п.п 3.1 п. 1 розділу ІІ Положення № 402).

50. Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов (пункт 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення №402): "Придатний до військової служби"; "Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)"; "Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку".

51. Постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення (пункт 20.1 глави 20 розділу II Положення № 402).

52. Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК (пункт 20.2 глави 20 розділу II Положення № 402).

53. Дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК) (п. 22.1 глави 22 розділу II Положення № 402).

54. Крім того, діагноз та постанови ВЛК записуються на військовозобов`язаних, резервістів - у Картку амбулаторного обстеження та медичного огляду, а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку.

55. За результатами медичного огляду позивача визнано придатним до військової служби. Матеріали справи не містять доказів того, що картка обстеження та медичного огляду закладу охорони здоров`я КНП «Баранівська ЦРЛ», протокол №18 від 28.02.2022 засідання позаштатної військово-лікарської комісії при другому відділі Новоград-Волинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (м. Баранівка) та запис в його обліковій картці містять недостовірну, сфальсифіковану інформацію. Таким чином, твердження позивача про те, що його не направили на військово-лікарську комісію та відповідно не встановлювали придатність за станом здоров`я до військової служби є безпідставними.

56. Колегія суддів зауважує, що апелянт не звертався зі скаргою про протиправність дій/бездіяльності щодо проведення медичного огляду ні до військово-лікарської комісії регіону, ні до Центральної військово-лікарської комісії та не скористався своїм правом на проведення повторно медичного огляду щодо придатності до військової служби із дотримання вимог Положення № 402. Доказів зворотнього позивач суду не надав.

57. Апелянт не був позбавлений права вимагати (клопотати) про проведення повторно медичного огляду, надавати лікарям ВЛК свої медичні документи, що свідчать про наявність у нього захворювань, які унеможливлюють проходження ним військової служби за станом здоров`я, а також не був позбавлений права оскаржувати прийняте рішення до ВЛК вищого рішення та клопотати про проведення його медичного огляду лікарями Центральної ВЛК, оскільки, згідно із підпунктом 2.3.4. пункту 2.3. глави 2 Розділу І Положення № 402, Центральна ВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням № 402 постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

58. За матеріали справи відслідковується, що позивач проходить лікування з 04.08.2022 внаслідок отриманої вибухової травми, тобто на момент його призову (28.04.2022) підстави для визнання його тимчасово непридатним до військової служби або непридатний до військової служби у уповноважених осіб суб`єктів владних повноважень (відповідачів) були відсутні.

59. Отже, вищевикладеними положеннями законодавства визначено підстави за наявності яких, медичний огляд резервістів у особливий період здійснюється за спрощеною процедурою, а тому твердження позивача щодо ненаправлення його на обов`язковий повний, поглиблений та медичний огляд, є безпідставними, враховуючи запроваджений на території України з 24.02.2022 воєнний стан (особливий період).

60. Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанціх, що посадовими особами відповідача були враховані вищезазначені норми та наявний особливий стан на території України, а тому медичний огляд позивача проведений у спрощеній процедурі з дотриманням Положення №402 та Наказу №2 за результатами якого його визнано придатним до військової служби.

61. Апелянт з 28.04.2022 жодного рапорту щодо його звільнення за станом здоров`я не надавав, до безпосереднього командування Військової частини НОМЕР_1 у письмовій формі не звертався. Позивачем подані рапорти до відповідачів лише з приводу надання відпустки за станом здоров`я у період з 26.09.2022 по 26.11.2022 та з 27.11.2022 по 25.01.2023.

62. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не допущено протиправної бездіяльності.

63. Колегія суддів також вважає за доцільне зауважити, що у пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

64. Згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

65. За таких обставин, доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

66. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

67. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

68. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

69. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

70. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.