Справа № 705/2111/23
Суддя: Годік Л. С.
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/2111/23
2-а/705/48/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2023 року Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Леся Сергіївна, розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бердника Віталія Вікторовича до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування рішення суб`єкта владних повноважень,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бердник В.В. звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що 17 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до відділу ДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України по питанню сплати штрафу за постановою серія АА №00000283 від 03 серпня 2022 року, де їй повідомили, що в провадженні вказаної ДВС наявне провадження №70077706 від 14 жовтня 2022 року про стягнення штрафу та в цей же день ОСОБА_1 отримала у відділі ДВС копію постанови серія АА №00000214 від 01 серпня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн., з додатками, за адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, за ч. 2 ст.132-1 КУпАП, яке зафіксоване в автоматичному режимі. Постанову ОСОБА_1 від відповідача не отримувала, а тому й не мала можливості її оскаржити раніше.

Згідно вказаної постанови, 01 серпня 2022 року державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Савченко Владислав Олегович, розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою технічних засобів WIM 9.9. встановив, що 01 червня 2022 року о 20 год. 31 хв. за адресою Н-01 Київ-Знам`янка, км. 198+300 було зафіксовано транспортний засіб Renault Premium, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідальна особа ОСОБА_1 , допустила рух транспортних засобів із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 6,3% (0,73 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 132-1 КУпАП, та наклав на неї штраф в розмірі 8500 грн. Зазначено, що у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений ч. 2 ст. 300-2 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органи державної виконавчої служби з правопорушника стягують штраф у подвійному розмірі: 17 000,00 грн. Дата набрання постановою законної сили 13 вересня 2022 року. Крім того, оскаржувана постанова містить інформацію про фактично зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей 2 шт.; відстань між вісями 1-2 3790 мм; навантаження на вісь 1 5667 кг., 2 14559 кг.; загальна маса 20226 кг., а також фронтальну фотографію транспортного засобу.

Вважає, що вказана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

05 липня 2018 року між ОСОБА_1 , як власником ТЗ - наймодавцем, та ТОВ «Неон Груп», як наймачем, був укладений нотаріально посвідчений договір оренди автомобіля, за умовами якого наймодавець передав, а наймач прийняв в тимчасове платне користування (в найм/оренду) автомобіль марки Renault, моделі Premium, тип спеціальний паливозаправник С, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , що належить наймодавцеві на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Згідно п. 2.1. Договору він укладається сторонами строком на 15 років з дня передачі автомобіля наймачеві, а згідно п. 4.1. Договору факт підписання цього договору розцінюється сторонами як передача автомобіля.

Згідно ч.5 ст. 142 КУпАП «Відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі», в редакції, яка діяла на час укладення договору оренди від 05 липня 2018 року, передбачалося, що у разі якщо право володіння та користування транспортним засобом було передано іншій особі за договором найму (оренди), лізингу, прокату або іншій підставі відповідно до закону чи договору, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, несе особа, яка володіє та користується таким транспортним засобом.

Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , та тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_5 , вбачається, що 28 вересня 2018 року територіальним сервісним центром 7141 зареєстровано відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу за ТОВ «Неон Груп», в якому характеристики транспортного засобу та реєстраційні номери співпадають з даними, що зазначені в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 . Тимчасовий реєстраційний талон дійсний до 05 липня 2023 року.

Правовими підставами для скасування постанови є те, що ОСОБА_1 не є відповідальною особою в розумінні ч. 1 ст. 14-3 КУпАП та не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, адже належний їй транспортний засіб переданий в користування та зареєстрований за іншою особою.

Закон виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності складу правопорушення, при цьому якщо відсутній хоча б один з елементів складу правопорушення відсутній склад правопорушення в цілому.

Також, оскаржувана постанова не відповідає вимогам Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 року №623).

Так, в оскаржуваній постанові не зазначено категорії транспортного засобу, а також типу транспортного засобу, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі, тобто тих даних, на підставі яких встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу.

Згідно наданої ТОВ «Неон Груп» копії Товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №01/06/2 від 01 червня 2022 року, вбачається, що 01 червня 2022 року в пункті навантаження (Черкаська обл., м. Корсунь-Шевченківський, вул. Костомарова, 53) для ТОВ «Неон Груп», в автомобіль паливозаправник Renault premium спеціальний паливозаправник, державний № НОМЕР_1 , габарити 7,20 х 3,10 х 2,50, секцій 5, вага 7400 кг., було завантажено паливо дизельне масою 11529 кг. Загальна маса ТЗ з вантажем 18929 кг. Пункт розвантаження: Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Червона Слобода, вул. Чигиринський шлях, 21А.

З технічних характеристик вказаного транспортного засобу, які відображені в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , щодо автомобіля Renault premium спеціальний паливозаправник, державний № НОМЕР_1 , вбачається, що його маса без навантаження становить 7400 кг., а повна маса 19000 кг.

Що стосується фактичних зафіксованих параметрів ТЗ, які відображені в оскаржуваній постанові, та встановленого в ній правопорушення, вони не відповідають математичним обрахункам.

Так, в постанові зазначено, що навантаження на вісь 2 складає 14559 кг. При цьому інспектором встановлено, що навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 6,3% (0,73 тон) (мабуть, малося на увазі «більше»), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон. При обрахунку встановлено, що 11500 кг. + 6,3% (730 кг.) = 12086,50 кг., що не відповідає зазначеній відсотковій масі (0,73 тон), та фактично зафіксованим параметрам ТЗ: навантаження на вісь 2 14559 кг.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови у ній міститься «посилання в Інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент вчинення правопорушення та постановою в електронній формі». При переході за електронною адресою, вказаною в постанові, здійснюється вхід до системи «Сервіс перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі», де містяться фотографії транспортного засобу, інформація про номер постанови, інформація про дату порушення. Однак, на вищезгаданому веб-сайті за посиланнями наведеними у постанові відсутня постанова в електронній формі. Із інформації, що міститься на «Сервісі перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі», неможливо встановити тип транспортного засобу, повну масу транспортного засобу, фактичне навантаження на вісь, застосовану при розрахунку перевищення похибку.

Крім того, в оскаржуваній постанові та в «Сервісі», не збігаються зафіксовані порушення. Так, в постанові зазначено, що зафіксовано перевищення навантаження на одинарну вісь ТЗ на 6,3% (0,73 тон), тоді як в «Сервісі» зафіксовано перевищення навантаження на одинарну вісь ТЗ на 6,3% (3.059 тон). Із наявної постанови не вбачається можливим з`ясувати на основі чого уповноважена особа прийшла до висновку про перевищення загальної маси транспортного засобу.

Крім того зауважує, що слід також враховувати особливості транспортного засобу, а також властивості вантажу який перевозив автомобіль, а саме нафтопродукти, який є рідким вантажем, постійно переміщується по всім осям транспортного засобу під час руху. А тому проведення зважування у русі без дотримання часу, необхідного для врівноваження рідкого вантажу, не може дати достовірних результатів навантаження на транспортний засіб та причіп, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час руху, тоді як вантаж, в силу своїх властивостей, легко переміщується під дією мінімальних сил. З доданої до позову копії ТТН на відпуск нафтопродуктів (нафти) №01/06/2 від 01 червня 2022 року вбачається, що в автомобіль паливозаправник Renault premium вага якого 7400 кг., було завантажено паливо дизельне масою 11529 кг. Загальна маса ТЗ з вантажем 18929 кг. Вказаний транспортний засіб є спеціалізованим, його повна маса 19000 кг., його додаткове довантаження іншим вантажем є неможливим, а тому зафіксована в постанові загальна маса 20226 кг. є недійсною.

Просить: поновити позивачу строк на оскарження постанови, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 01 серпня 2022 року серії АА №00000214, винесену Державною службою України з безпеки на транспорті, про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_6 , штрафу за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити; стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті сплачений судовий збір у розмірі 536,80 грн. та 10 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 26 квітня 2023 року провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 228 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження разом з копією позову та додатків до нього, а також інформацією про процесуальні права та обов`язки була надіслана відповідачу 26.04.2023 року та отримано 26.04.2023 року, згідно довідки про доставку електронного листа.

23.05.2023 р. від представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Мельничук І.В. на адресу суду надійшов Відзив на позовну заяву, в якому звертає увагу, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2022 № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях. Зазначає, що позовну заяву першочергово необхідно залишити без розгляду, оскільки позивачем недотримано процесуального строку, передбаченого п.5 ч.1 ст.240 КАС України, оскільки ОСОБА_1 не надано належних доказів поважності пропуску звернення до суду із зазначеним позовом. Згідно ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України. У пункті 22.5 ПДР України визначено параметри транспортних засобів та їх составів, згідно яких допускається рух автомобільними дорогами України. Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами б та в цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється. Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. За порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, згідно статті 132-1 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність. Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (надалі-Порядок № 1174). Відтак, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. Зазначає, що ряд відомостей, які враховуються під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надаються з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ведення якого здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС. Зокрема, згідно пункту 3 Розділу II Порядку ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів (надалі ЄДРТЗ), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2020 № 779 (надалі Порядок 779), до ЄДРТЗ вноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби (далі-об`єкти обліку). У відповідності до пункту 4 Розділу II Порядок 779, внесення до ЄДРТЗ інформації про об`єкти обліку здійснюється в разі, зокрема, державної реєстрації транспортного засобу; перереєстрації транспортного засобу; зняття з обліку транспортного засобу; внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу; передачі права користування та/або розпорядження транспортним засобом іншій особі з видачою тимчасового реєстраційного талона. При цьому, пунктом 1 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до ЄДРТЗ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 № 1197 чинного на момент винесення оскаржуваної постанови (надалі Порядок 1197) визначає, що цей Порядок визначає процедуру внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача транспортного засобу (далі-належний користувач). Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Порядку 1197, належний користувач фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до ЄДРТЗ, згідно статті 14-3 КУпАП, несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Отже, ОСОБА_1 не звернулася до сервісного центру МВС з відповідною заявою, тому, як власник транспортного засобу RENAULT PREMIUM, днз НОМЕР_1 її притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення частини другої статті 132-1 КУпАП. Аналогічного висновку дійшов Чортківський районний суд Тернопільської області у своєму рішенні від 16.08.2022 у справі № 608/2497/21. Представник вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектор діяв в межах закону та згідно Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі. Твердження позивача, про невідповідність фактичних зафіксованих параметрів ТЗ, які відображені в оскаржуваній постанові, та встановленого в ній правопорушення її математичним обрахункам спростовано, зазначеною формулою, яка наведена у оскаржуваній постанові. Щодо товаротранспортної накладної як доказу фактичної ваги товаро-матеріальних цінностей зазначає, що відповідно до абзацу двадцять сьомого глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Такого висновку дійшов і Верховний Суд в постанові від 31.07.2019 у справі №802/518/17-а, в постанові від 28.02.2019 р. у справі №805/3598/16-а. Щодо перевезення подільного вантажу зазначає, що переміщення вантажу під час руху є неприпустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху. Щодо розподілу судових витрат зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Просить позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду на підставі частини першої статті 240 КАС України. У разі, якщо судом не буде залишено без розгляду дану позовну заяву, просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Відмовити у задоволені клопотання про розподіл судових витрат.

29.05.2023 р. від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бердника В.В. на адресу суду надійшла Відповідь на відзив в якій вважає, що у відзиві відповідач не спростував твердження та аргументи позивача стосовно суті позовних вимог. В своєму відзиві відповідач, як на підставу заперечень проти задоволення позову, обгрунтовує його тим, що позивачка не внесла відомості до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, а тому саме вона є порушником. При цьому відповідач посилається на п. 4 Розділу II Порядку 779, який передбачає, що внесення до ЄДРТЗ інформації про об`єкти обліку здійснюється в разі, зокрема, державної реєстрації транспортного засобу; перереєстрації транспортного засобу; зняття з обліку транспортного засобу; внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу; передачі права користування та/або розпорядження транспортним засобом іншій особі з видачою тимчасового реєстраційного талона. Так, згідно пунктів 15, 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - Порядок № 1388) вбачається, що: - за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом. Як зазначено в позові, та підтверджується доданими до нього доказами, на адвокатський запит від орендаря було отримано належним чином завірену копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , та тимчасовий реєстраційний талон серії НОМЕР_5 , зі змісту якого вбачається, що 28 вересня 2018 року територіальним сервісним центром 7141 зареєстровано відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу за ТОВ «Неон Груп», в якому характеристики транспортного засобу та реєстраційні номери співпадають з даними, що зазначені в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 . Тимчасовий реєстраційний талон дійсний до 05 липня 2023 року. Оскільки транспортний засіб Renault Premium, д.н.з. НОМЕР_1 було перереєстровано з ОСОБА_1 на іншу особу, та видано тимчасовий реєстраційний талон, вона не є відповідальною особою в розумінні ч. 1 ст. 14-3 КУпАП, та взагалі не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Натомість відповідачем не надано доказів того, що на його запит при розгляді справи про адміністративне правопорушення були отримані відомості з ЄДРТЗ, та в них відсутні дані про належного користувача транспортного засобу. А щодо інформації що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу жодних заперечень ні у кого немає. Що стосується посилання відповідача на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 16.08.2022 року у справі №608/2497/21 та Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.08.2022 року у справі №490/841/22, то за змістом вказаних справ судом було встановлено, що власники транспортних засобів передали їх в оренду без оформлення тимчасових реєстраційних талонів, що вказує на відсутність аналогії з даною справою. Що стосується товарно-транспортної накладної, як доказу фактичної ваги товарно-матеріальних цінностей, то відповідач заперечує його як доказ, посилаючись на висновки Верховного Суду, що відображені в постановах від 31.07.2019 у справі № 802/518/17-а, та від 28.02.2019 у справі № 805/3598/16-а, в яких зазначається, що відповідно до пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Тому, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу. На спростування такого твердження представник позивача зазначає, що на час прийняття вказаних рішень дійсно діяло законодавство, на підставі якого Верховний Суд і дійшов до таких висновків. Однак Законом від 03.06.2021 р. № 1534 в ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» були внесені зміни, які з 1 жовтня 2021 року набули чинності, та які спрямовані на вирішення окремих питань габаритно-вагового контролю. З прийняттям вказаних змін товарно-транспортна накладна (ТТН) це основний первинний документ, який містить інформацію про перевезення вантажу, обсяги такого перевезення та відповідальних за його здійснення осіб. Цей документ використовується як єдиний для внутрішніх (в межах України) перевезень. Нормативно-правовою базою для використання ТТН є: ст. 48 Закону Про автомобільний транспорт від 05.04.2001 р. № 2344 (далі Закон про автотранспорт); п. 11 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтранспорту від 14.10.1997 р. № 363 (далі Правила № 363); Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затверджений постановою КМУ від 25.02.2009 р. № 207 (далі Перелік № 207). Так, з 01 жовтня 2021 року вантажовідправником в ТТН повинні зазначатися параметри транспортного засобу, на якому здійснюється перевезення, а саме: довжина; ширина; висота; загальна вага автомобіля; загальна вага з вантажем. Додана до позовної заяви ТТН на відпуск нафтопродуктів (нафти) №01/06/2 від 01 червня 2022 року, містить вказані дані, посвідчені підписом та штампом вантажовідправника. Наразі існує адмінштраф за зазначення відправником недостовірних даних про масу та габарити вантажу 51 тис. грн. (ст. 132-2 КУпАП), який є значно більшим за штраф, який оскаржується позивачем. Крім того, транспортний засіб, що належить позивачці, має тип спеціальний паливозаправник С, що виключає перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що могло б вплинути на загальну вагу транспортного засобу. Крім того, відповідач подав до суду відзив в якому в мотивувальній частині зазначив про необхідність поновлення йому строку для подання відзиву на позовну заяву, при цьому в резолютивній (прохальній) частині відзиву такого клопотання не ставить. Що стосується розподілу судових витрат відповідач послався на численну кількість статей як КАС України (з повним їх копіюванням), так і рішень Верховного Суду, та навіть торкнувся питання відшкодування «гонорару успіху», стягнення якого позивачем в позові не заявлялося, однак в чому полягає неспівмірність заявлених витрат, та яку суму відповідач вважає співмірною, ним не зазначено, що потребує вирішення цього питання судом на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Просить Відзив відповідача визнати необґрунтованим, відмовити в продовженні строку на подання відзиву, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 01 серпня 2022 року уповноваженою особою Державної служби України з безпеки на транспорті винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00000214 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Згідно з постановою, 01 червня 2022 року о 20 год. 31 хв. за адресою Н-01 Київ-Знам`янка, км. 198+300 було зафіксовано транспортний засіб Renault Premium, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідальна особа ОСОБА_1 , допустила рух транспортних засобів із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 6,3% (0,73 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником транспортного засобу Renault Premium, д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 .

Згідно з Договором оренди автомобіля від 15.07.2018 року укладеного між ОСОБА_1 (наймодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НЕОН ГРУП» (наймач), ОСОБА_1 передала, а ТОВ «НЕОН ГРУП» прийняло в тимчасове платне користування (в найм/оренду) автомобіль марки Renault, моделі Premium, тип спеціальний вантажний - спеціальний паливозаправникС, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , що належить наймодавцеві на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 . Згідно п. 2.1. Договору він укладається сторонами строком на 15 років з дня передачі автомобіля наймачеві, а згідно п. 4.1. Договору факт підписання цього договору розцінюється сторонами як передача автомобіля.

Згідно ч.5 ст. 142 КУпАП «Відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі», в редакції, яка діяла на час укладення договору оренди від 05 липня 2018 року, передбачалося, що у разі якщо право володіння та користування транспортним засобом було передано іншій особі за договором найму (оренди), лізингу, прокату або іншій підставі відповідно до закону чи договору, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, несе особа, яка володіє та користується таким транспортним засобом.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , та тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_5 , вбачається, що 28 вересня 2018 року територіальним сервісним центром 7141 зареєстровано відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу за ТОВ «Неон Груп», в якому характеристики транспортного засобу та реєстраційні номери співпадають з даними, що зазначені в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 . Тимчасовий реєстраційний талон дійсний до 05 липня 2023 року.

Відповідно до Товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №01/06/2 від 01 червня 2022 року, вбачається, що 01 червня 2022 року в пункті навантаження (Черкаська обл., м. Корсунь-Шевченківський, вул. Костомарова, 53) для ТОВ «Неон Груп», в автомобіль паливозаправник Renault premium спеціальний паливозаправник, державний № НОМЕР_1 , габарити 7,20 х 3,10 х 2,50, секцій 5, вага 7400 кг., було завантажено паливо дизельне масою 11529 кг. Загальна маса ТЗ з вантажем 18929 кг. Пункт розвантаження: Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Червона Слобода, вул. Чигиринський шлях, 21А.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 132-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобуналежний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб,особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, несе відповідальна особа (особа за якою зареєстровано транспортний засіб) або належний користувач транспортного засобу, який внесений до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб, що підтверджується відповідними документами.

Змістом права власності в розумінні ст. 317 ЦК України є право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 статті 761 ЦК України передбачено, що власник речі має право передавати своє майно у найм (оренду) іншій особі.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст. 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Статтею 799 ЦК України визначено, що договір найму транспортного засобу укладається в письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Отже, суд вважає доведеною ту обставину, що ОСОБА_1 як власник транспортного засобу передала його в оренду іншій особі.

Так, у день вчинення адміністративного правопорушення автомобіль паливозаправник Renault premium спеціальний паливозаправник, державний № НОМЕР_1 , у користуванні ОСОБА_1 не перебував, оскільки перебував в користуванні ТОВ «НЕОН ГРУП».

Отже, належним користувачем автомобіля паливозаправника Renault premium спеціальний паливозаправник, державний № НОМЕР_1 , на момент вчинення адміністративного правопорушення була уповноважена особа ТОВ «НЕОН ГРУП».

Посилання представника відповідача на відсутність в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу спростовується нижченаведеним.

Процедура внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу регулюється Порядком внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 року №1197 (далі Порядок №1197) (редакція на момент вчинення адміністративного правопорушення).

Згідно з п.п.3 п.2 Порядку №1197 належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до п.п.2 п.3 вищезазначеного Порядку, підставою внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, є: визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем.

Згідно з п.24 Порядку №1197 внесення до Реєстру відомостей про належного користувача - працівника, визначеного керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, здійснюється у сервісному центрі МВС за заявою уповноваженого в установленому законодавством порядку представника юридичної особи або належного користувача.

Отже, обов`язок внесення відомостей про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів покладається на представника юридичної особи користувача.

Таким чином, перевізник, якому ОСОБА_1 передала в оренду транспортний засіб, зобов`язаний був внести відомості до Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо належного користувача. Невиконання ним цього обов`язку не є підставою для притягнення власника транспортного засобу до адміністративної відповідальності.

Крім того, на підтвердження зазначених обставин, суду надано тимчасовий реєстраційний талон серії НОМЕР_5 , з якого вбачається, що 28 вересня 2018 року територіальним сервісним центром 7141 зареєстровано відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу за ТОВ «Неон Груп».

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова про адміністративне правопорушення серії АА № 00000214 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1КУпАП підлягає скасуванню.

Представник позивача просив поновити пропущений строк, посилаючись на те, що позивач отримавши 17.04.2023 року у відділі ДВС постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті серії АА №00000214 від 01.08.2022 року невідкладно звернулася до ТОВ «НЕОН ГРУП» про надання пояснень про обставини справи та отримання відповідних документів.

Враховуючи, що автомобіль паливозаправник Renault premium спеціальний паливозаправник, державний № НОМЕР_1 , на підставі договору оренди автомобіля від 05.07.2018 року перебуває в користуванні ТОВ «НЕОН ГРУП» тому суд вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що до отримання інформації з відділу ДВС та від підприємства не могла дізнатися про порушення свого права.

Європейський суд з прав людини у п. 37 рішення «Мушта проти України"(Заява N 8863/06), у справі «Мєтьолкіна та інші проти України» (заява № 4827/11 та 4 інші) зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням… однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Отже, суд вважає, що позивач пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин та з метою забезпечення його ефективного доступу до суду вважає за необхідне його поновити.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Сума витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. не підлягає стягненню, оскільки позивачем не надано суду квитанцію про сплату адвокату цієї суми.

Керуючись ст.ст 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 262 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 01 серпня 2022 року серії АА №00000214, винесену Державною службою України з безпеки на транспорті, про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_6 , штрафу в розмірі 8500,00 грн. за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити за відсутністю у її діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті судовий збір в розмірі 536,80 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Копію рішення направити позивачу та відповідачу для відому.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Леся Сергіївна Годік