Справа № 260/6553/23
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2023 року м. Ужгород№ 260/6553/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2023 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулося з позовом Головне управління ДПС у Закарпатській області (88002, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ Міністерства юстиції (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш.Петефі, 14, ), яким просить суд: "1. Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу від 21.07.2023 в розмірі 10200 грн у виконавчому провадженні № 71772451 винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ Міністерства юстиції.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року дану позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2023 року було прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням ДПС у Закарпатській області через об`єктивні (поважні) причини, не виконано додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2022 року у справі № 260/3417/21 протягом встановлено у вимозі від 23.06.2023 строку. Однак, державним виконавцем ухвалено постанову від 21.07.2023 №71772451 про накладення на боржника штрафу у сумі 10200,00 грн. за повторне невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії. На думку позивача, притягнення до відповідальності шляхом накладення штрафу в даному випадку є неправомірним та підлягає скасуванню.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Статтею 159 частиною 4 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до статті 162 частини 6 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися та не повідомили суд про причини неявки, хоча судом вживалися заходи щодо виклику учасників справи, що передбачені Главою 7 Розділу І КАС України.

Статтею 287 частиною 4 КАС України визначено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - курєром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Судом вживалися заходи направлення позивачу повістки про виклик в судове засідання призначене на 21 серпня 2023 року було надсилано з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет 11 серпня 2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, у зв`язку з чим представник позивача вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Судом вживалися заходи направлення відповідачу повістки про виклик в судове засідання призначене на 21 серпня 2023 року було надсилано з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет 11 серпня 2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, у зв`язку з чим представник відповідача вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Згідно зі статтею 205 частини 2 пункту 3 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А відтак, оскільки учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

На примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №71772451 з виконання виконавчого листа Закарпатського окружного адміністративного суду №260/3417/21 щодо зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород вул. Волошина, код ЄДРПОУ ВП 44106694) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) довідку про складові заробітної плати (працюючого державного службовця, інспектора податкової служби II рангу) станом на травень 2021 року (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка вислугу років) для призначення пенсії державного службовця за віком на підставі його заяви від 23 червня 2021 року у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України №1-3 від 17 січня 2017 рок "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям".

На виконання додаткового рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2022 року у справі №260/3417/21 щодо зобов`язання надати Головним управлінням Державної податкової служби у Закарпатській області (далі - Головне управління, боржник) позивачу довідку про складові заробітної плати (працюючого державного службовця, інспектора податкової служби 2 рангу) станом на травень 2021 року (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) видано виконавчий лист №260/3417/21 від 25.04.2023 року.

Постановою від 21 липня 2023 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ Міністерства юстиції за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення наклав на Головне управління ДПС у Закарпатській області штраф в сумі 5100,00 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року у справі № 260/5996/23 визнано протиправною та скасовано постанову від 05 липня 2023 року ВП №71772451 про накладення на Головне управління ДПС у Закарпатській області штрафу на користь держави в розмірі 5100,00 грн.

Згідно відомостей КП "Діловодство спеціалізованого суду" рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року у справі № 260/5996/23, не набуло законної сили.

21 липня 2023 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ Міністерства юстиції винесено постанову ВП №71772451 про накладення штрафу, якою на Головне управління ДПС у Закарпатській області накладено штраф у розмірі 10200,00 грн. за повторне невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування.

Згідно зі статтею 19 частиною 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (тут і далі по тексту Закон України №1404-VIII, у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) .

Відповідно до статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України від 02 червня 2016 року №1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно зі статтею 10 Закону України №1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до статті 18 частини першої Закону України №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з статтею 26 частини першої пункту 1 Закону України №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно із статтею 26 частини 6 Закону України №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Статтею 63 частини 2 Закону України №1404-VIII визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

За змістом статті 63 частини 2 Закону України №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 63 частини 3 Закону України №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною 2 цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону України №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, якщо рішення не виконується, державний виконавець в разі зазначення причин невиконання боржником зобов`язаний проаналізувати вказані причини на предмет їх поважності. Лише після аналізу вказаних боржником причин та встановлення відсутності їх поважності у державного виконавця виникають підстави для накладення штрафу за невиконання без поважних причин рішення суду.

Згідно з правовою позицією колегії суддів викладеної в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31 травня 2021 року у справі №560/594/20 законодавство встановлює відповідальність боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання за невиконання рішення, а саме: накладення штрафу, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Водночас для накладення зазначеного штрафу, законодавство передбачає установлення невиконання судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Листом від 03 липня 2023 року №5124/5/07-16-05-01 Головне управління ДПС у Закарпатській області повідомило відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ Міністерства юстиції, що Головне управління ДПС у Закарпатській області не має повноважень прирівнювати (співставляти) посади державних службовців державних органів різної юрисдикції, а саме: - державний інспектор податкової служби II рангу ДПА у Хустському районі (посада Тудовші П.І., особова справа якого повинна зберігатись в архіві ГУ ДФС у Закарпатській області - правонаступника ДПА у Хустському районі); - старший (головний) державний інспектор ГУ ДПС у Закарпатській області певної категорії та рангу. Враховуючи вищевикладене, в ГУ ДПС у Закарпатській області відсутні документи та повноваження для надання ОСОБА_1 , вказаної довідки про складові заробітної плати.

Державний виконавець відповідно до статей 63, 75 Закону №1404-VIII повинен був проаналізувати вказані боржником причини, і лише після встановлення неповажності цих причин мав право накладати штраф. При цьому, аналіз причин невиконання рішення повинен був викладений у мотивувальній частині постанови державного виконавця.

Однак зміст оскаржуваної постанови не містить мотивувальної частини та аналізу вказаних боржником причин невиконання рішення суду.

Державний виконавець не перевіряв доводи боржника щодо невиконання рішення суду, не витребовував необхідних документів, зокрема не встановити чи вчиняються боржником дії задля виконання рішення суду, не аналізував відповідні нормативно-правові акти та, відповідно, не надавав їм оцінки.

Разом з тим, суд позбавлений права оцінювати вказані боржником причини при розгляді цієї справи на предмет їх поважності, оскільки такі повноваження віднесені до дискреції виключно державного виконавця.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач не з`ясував поважності причин невиконання рішення при вирішенні питання про накладення штрафу за його невиконання. Тому спірну постанову необхідно визнати протиправною та скасувати.

За таких обставин, позов необхідно задовольнити.

Згідно зі статтею 139 її частинною 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позивач в даній справі є суб`єктом владних повноважень, то у розумінні статті 139 частини 1 КАС України судові витрати на його користь до відшкодування не належать.

Керуючись статтями 242-246, 287 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Головного управління ДПС у Закарпатській області (88002, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ Міністерства юстиції (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш.Петефі, 14, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 21.07.2023 року в розмірі 10200,00 грн. у виконавчому провадженні № 71772451 винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ Міністерства юстиції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяС.Є. Гаврилко