Справа № 522/16118/23
Суддя: Косіцина В. В.
Дата ухвалення: 2023-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/324/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Косіцина В.В.;

за участі секретаря судового засідання Левченко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України особи без громадянства, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.02.2023 року по справі № 522/3864/23 задоволено позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України особи без громадянства.

Затримано ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення ідентифікації та примусового видворення за межі території України строком на шість місяців до 23.08.2023 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Допущено негайне виконання рішення суду.

Відповідач - особа без громадянства ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2023 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.02.2023 відмовлено.

Станом на 16.08.2023 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.02.2023 та ухвала П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2023 особою без громадянства ОСОБА_1 в касаційному порядку не оскаржувалися.

17.08.2023 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся представник Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області з позовом до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України особи без громадянство.

Позивач посилається на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 13.03.2023 по справі № 522/3865/22 задоволені позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі території України.

Примусово видворено з України ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допущено негайне виконання рішення.

Відповідач особа без громадянства ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2023 по справі № 522/3865/23 апеляційну скаргу адвоката Байла Є.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.03.2023 скасовано.

Ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позову Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі території України - відмовлено.

Не погоджуючись з постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 19.05.2023 касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року у справі № 522/3865/23 повернуто особі, яка її подала.

Позивач вказує, що Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області за вих. № 5100.5.7-5693/51.3-23 від 17.05.2023 звернулось до Консула Грузії в м. Одесі із запитом щодо надання допомоги в забезпеченні ідентифікації особи без громадянства Берулави ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтвердження або спростування громадянства, а у разі підтвердження документувати свідоцтвом на повернення до Грузії, без плати консульського збору.

Також, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області за вих. № 5100.5.7-7597/51.2-23 від 03.07.2023 звернулось до регіонального сервісного центру МВС в Одеській області щодо перевірки обставин та документів, що стали підставою для оформлення посвідчення водія серії НОМЕР_1 , у разі виявлення факту неправдивих відомостей, що стали підставою для оформлення та водійського посвідчення скасувати такий документ, що надає право на спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

До Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області за вх. № 8138/1/5101-23 від 21.07.2023 надійшов лист з регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області щодо підтвердження факту скасування посвідчення водія.

За результатами перевірки встановлено, що для отримання даного посвідчення водія серед визначених документів ОСОБА_1 дійсно надав посвідку на постійне місце проживання серії НОМЕР_2 від 15.05.2007.

Враховуючи вимоги п. 35 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 за № 340, та згідно висновку РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області від 02.03.2023 № 31/15-1521 посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , анульовано.

Повторно, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області за вих. № 5100.5.7-9172/51.2-23 від 04.08.2023 звернулось до Консула Грузії в м. Одесі із запитом щодо надання допомоги в забезпеченні ідентифікації особи без громадянства Берулави ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території Грузії, та у разі підтвердження документувати свідоцтвом на повернення до Грузії, без плати консульського збору.

Крім того, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області за вих. № 5100.5.7-9591/51.1-23 від 15.08.2023 звернулось до Консула Грузії в м. Одесі з листом про те, що згідно довідки Посольства Грузії в Україні від 21.03.2006 за вих. № 12/172-04, встановлено, що на підставі Указу Президента Грузії № 28 від 21.03.2003 «Про громадянство Грузії», прохання ОСОБА_1 щодо виходу з громадянства Грузії - задоволено та на теперішній час ОСОБА_1 не є громадянином Грузії.

Враховуючи викладене, ГУ ДМС в Одеській області звернулось до Консульства Грузії в м. Одесі з проханням щодо забезпечення ідентифікації ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надання інформації щодо документування та отримання ним статусу особи без громадянства на території Грузії, у разі підтвердження - документувати свідоцтвом на повернення до Грузії, без плати консульського збору.

Станом на 16.08.2023 року відповіді на листи ГУ ДМС в Одеській області з Консульства Грузії в м. Одесі до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, не надходило.

Позивач зазначає, що оскільки на даний час неможливо забезпечити примусове видворення відповідача, у зв`язку з тим, що до теперішнього часу не отримано інформації з Консульства Грузії в м. Одесі, а також відсутні документи, що дозволяють завершити процедуру ідентифікації та перетнути державний кордон України, та тим, що він не може бути документований сертифікатом на повернення в країну попереднього проживання, що в свою чергу не дає можливості виконати рішення про його примусове видворення за межі України.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд продовжити строк затримання на шість місяців по 23.02.2024 громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2023 року відкрито провадження у справі з призначенням судового розгляду на 18 серпня 2023 року та забезпечено проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

18 серпня 2023 року судове засідання відкладено для надання відповідачу ОСОБА_1 часу для залучення адвоката.

22 серпня 2023 року до суду надійшло клопотання ГУ ДМС України в Одеській області про залучення рішення про примусове видворення.

22 серпня 2023 року представником ОСОБА_1 адвокатом Байло Є.С. подано до суду зустрічний позов, в прийнятті якого ухвалою суду від 22 серпня 2023 року відмовлено. Також, представником подано до суду в копіях

свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 ОСОБА_6 ; свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 ОСОБА_7 ; свідоцтво про народження серія НОМЕР_5 ОСОБА_8 ; паспорта громадянина України ОСОБА_9 та договір дарування від 23 листопада 2009 р., посвідчений Третьою одеською державною нотаріальною конторою Різою Н.В. зареєстрований в реєстрі №3-1440 та інші документи.

Водночас, враховуючи короткі строки розгляду справи, суд враховує позицію викладено у зустрічній позовній заяві, а також додані до нього докази в якості відзиву.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав зазначених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи учасників справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За правилами ч. 7 ст. 5 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що і громадяни України.

Згідно з ч. 4 ст. 46 КАС України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.02.2023 по справі № 522/3864/22 задоволено позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до особи без громадянства Берулави ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Затримано ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців по 23.08.2023 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Проте, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2023 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.02.2023 відмовлено.

Станом на 16.08.2023 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.02.2023 та ухвала П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2023 особою без громадянства ОСОБА_1 в касаційному порядку не оскаржувалися.

При цьому, судом першої інстанції по справі № 522/3864/23 встановлено, що «Відповідач ОСОБА_1 російською мовою зазначив, що за своє життя отримував як мешканець республіки Грузія у складі СРСР паспорт громадянина СРСР. По даному паспорту громадянина СРСР він в`їхав до України у 1994 році і знаходився в Україні. Був документований довідкою видом на проживання, але був засуджений та відбував покарання в періоди з 1998 по 2006 роки, з 2008 по 2009 роки, та 2010 по 2015 роки. Крім того, вказав, що в проміжках між відбуванням покарання також був обмежений у волі та знаходився у СІЗО. Посилається на це, як на поважну причину чому тільки у 2017 році дізнався у міграційній службі, що ще в 2008 році відповідним рішенням було скасовано його право на вид на проживання. Дізнався він про це у 2017 році та за наслідком чого не зміг оформити себе як батька двох дітей які народились в Україні. Вказав що не одружений офіційно. В Україні у м. Одесі проживають його рідні мати та сестра які вже отримали громадянство України, але суд враховує, що доказів з цього приводу до справи не надано. Також вказує, що з 2017 року звернувся до міграційної служби з заявою та потім неодноразово подавав документи щодо повторного оформлення виду на проживання, однак суд також враховує, що доказів до справи з цього приводу не надано.

Судом встановлено, що 23.02.2023 співробітниками Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України було доставлено до підрозділу ГУ ДМС в Одеській області за адресою: за адресою: вул.. Преображенська, 64, м. Одеса, особу, який назвався громадянином Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В результаті проведеної перевірки відібраних пояснень у відповідача встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив правила перебування іноземців в Україні - проживав без документів на право проживання в Україні.

Під час виявлення у відповідача були відсутні паспортні документи країни громадянської належності (Грузія), у тому числі для виїзду за кордон, або інші документи, що посвідчують особу чи встановлюють правовий статус на території України відсутні.

Відповідно до перевірки по електронним базам даних ДМС (ЄІАС УМП та міжвідомча інформаційно-телекомунікаційна система «Аркан-ДМС») будь-які відомості стосовно відповідача не виявлені.

ГУ ДМС в Одеській області встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України знаходиться не законно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має. На момент виявлення паспортний документ у відповідача був відсутній.

23.02.2023 за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 009569 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 23.02.2023 ПН МОД № 009664 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн.

23.02.2023 співробітниками Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області було затримано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до протоколу про адміністративне затримання МОД 000206.

На підставі рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поміщено до Державної установи «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС».

Під час здійснення ідентифікації відповідача Головним управлінням ДМС в Одеській області було встановлено, що відповідно до висновку від 15.12.2008 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасовано дозвіл на імміграцію в Україні. Відповідно до зазначеного висновку вказано, що ОСОБА_1 є особою без громадянства.

Враховуючи викладене, ГУ ДМС в Одеській області не має можливості встановити країну громадянської належності позивача та зазначає в адміністративному позові його як особу без громадянства.

Відомості про перебування на території України на законних підставах у Відповідача відсутні, що вказує на грубе порушення з боку відповідача норм Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відомостей про перетин кордону України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні.

Відповідач був затриманий працівниками Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України та доставлений до ГУ ДМС в Одеській області за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме проживав без документів на право проживання в Україні.

Із матеріалів справи, судом встановлено, що відповідач не ідентифікований та відсутні документи, що посвідчують його особу. У Відповідача відсутній паспорт або будь який інший документ, що підтверджує його особу.

З відповідною заявою, а також з заявою про визнання біженцем, чи особою яка потребує додаткового захисту відповідач не звертався. Також відсутні докази звернення позивача за отриманням довідки про вид на проживання в період з 2008 року до 2023 року. Суд не вбачає поважних причин які-б перешкоджали відповідачу звернутися до міграційної служби за оформленням відповідного документу щодо законного знаходження на території України.

Таким чином, на момент розгляду справи у відповідача відсутні документи, які б давали йому право законно перебувати на території України. Відповідач не звертався до компетентних органів України із заявою про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту.

Крім того, відсутні дані, що у країні походження відповідач піддавався переслідуванням за расовими або етнічними ознаками, за політичні або релігійні переконання.

Суд вказує, що відповідач після скасування виду на проживання від 2008 року не виконав вимоги міграційної служби та добровільно не покинув територію України в місячний строк згідно положень ч.2 ст. 13 Закону України «Про імміграцію».

Суд враховує, що за матеріалами справи встановлено, що відповідач достеменно знав про закінчення довідки про виду на проживання, але в порушення діючого міграційного законодавства України добровільно не виїхав…

за встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про затримання з метою ідентифікації є обґрунтованими та підлягають задоволенню».

Судом апеляційної інстанції по справі № 522/3864/23 встановлено, що «17.04.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, з-поміж іншого, заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання зазначено, що відповідач ОСОБА_1 копію оскаржуваного судового рішення не отримував, відповідачу не було забезпечено перекладача для ознайомлення з текстом судового рішення. Також. в клопотанні про поновлення строку зазначається, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2023 р. у справі 522/3865/23 відмовлено в задоволенні позову ГУДМС України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України, а тому апелянт вважає, що станом на момент звернення до суду з апеляційною скаргою відсутні підстави для подальшого знаходження у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства. Апелянт звертає увагу, що моменту ухвалення П`ятим апеляційним адміністративним судом 13.04.2023 р. рішення у справі 522/3865/23 апелянта у найкоротший час звернувся з апеляційною скаргою у цій справі.

Разом з цим, колегія суддів не приймає такі доводи апелянта та зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач ОСОБА_1 та його адвоката Счастлівцева Л.В. приймали участь у розгляді справи у відкритому судовому засіданні в Приморському районному суді м.Одеси 25.02.2023 р. та були присутні під час оголошення судового рішення. При цьому, як вбачається з тексту рішення, судом першої інстанції було роз`яснено учасникам справи, що рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня його проголошення.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що адвокат Счастлівцева Л.В. копію оскаржуваного рішення Приморського районного суду м.Одеси від 25.02.2023 р. отримала 25.02.2023 р., що підтверджується розпискою наявною в матеріалах справи (а.с.111 ).

Судова колегія звертає увагу, що згідно доручення від 23.02.2023 р. №015-150000276 Регіональним центром з надання безоплатної вторинної допомоги в Одеській області призначено адвоката Счастлівцеву Л.В. для надання безоплатної вторинної правової допомоги на час дії цього доручення ОСОБА_1 . Згідно п.3 доручення, це доручення діє протягом строку адміністративного затримання, а у разі адміністративного затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення протягом розгляду справи судом про примусове повернення чи примусове видворення до закінчення останнього судового провадження з перегляду судових рішень.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 був обізнаний про оскаржуване рішення суду, а його адвокат отримав зазначене рішення в суді першої інстанції.

При цьому, судова колегія звертає увагу, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень текст рішення Приморського районного суду міста Одеси від 25.02.2023 року оприлюднено 28.02.2023 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачу не було забезпечено перекладача для ознайомлення з текстом судового рішення не є поважною причиною для поновлення пропущеного строку, при цьому зазначені твердження суперечать доводам апелянта про те, що він рішення не отримував.

Також, суд встановив, що апеляційна скарга до суду подається представником ОСОБА_1 адвокатом Байло Є.С., який діє на підставі договору про надання правової допомоги №28-02/23 від 28.02.2023 р. та який не приймав участі в розгляді цієї справи в суді першої інстанції.

Разом з тим в матеріалах справи наявна заява адвоката Байла Є.С. від 14.03.2023 р. про видачу оскаржуваного рішення суду у цій справі, однак апеляційна скарга подана до суду лише 17.04.2023 р., тобто з значним пропуском строку звернення до суду.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що цікавитися станом відомих судових проваджень повинні саме сторони справи, котрими в адміністративному процесі є позивач та відповідач (ч.1 ст.46 КАС України), а тому неналежне виконання його адвокатом своїх обов`язків не можна вважати поважною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, в ухвалах від 08 листопада 2021 року по справі №910/7529/20, від 18 листопада 2021 року по справі №760/21469/16-ц, від 27 червня 2022 року у справі №921/328/21, від 17 листопада 2022 року у справі №910/1070/21.

Посилання апелянта на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2023 р. ухвалену у справі 522/3865/23 не є поважною підставою пропуску строку звернення до суду, оскільки Кодексом адміністративного судочинства не передбачено підстав для зупинення строків звернення до суду з апеляційною скаргою у цій категорії справи до розгляду справи про видворення, а зазначенні доводи можуть бути підставою для зупинення провадження у справі до розгляду такої справи.

Таким чином, суд констатує, що апелянтом не зазначено та належними доказами не підтверджено існування непереборних обставин, що унеможливили апелянта звернутись до суду з апеляційною скаргою у більш стислий термін ніж через майже два місяці після постановлення оскаржуваного рішення.

Колегія суддів звертає увагу на обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, на що звернуто увагу у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» (заява №11681/85), в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.299 КАС України у разі якщо скаржником у строк, визначений судом, не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

За таких обставин, оскільки наведені апелянтом в апеляційній скарзі причини пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, інших поважних причин апелянтом суду на виконання вимог ухвали не зазначено, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Крім того, рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 13.03.2023 по справі № 522/3865/22 задоволено позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі території України.

Примусово видворено з України ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допущено негайне виконання рішення.

Відповідач особа без громадянства ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2023 по справі № 522/3865/23 апеляційну скаргу адвоката Байла Є.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.03.2023 скасовано.

Ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позову Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі території України - відмовлено.

Не погоджуючись з постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 19.05.2023 касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року у справі № 522/3865/23 повернуто особі, яка її подала.

Також 18 серпня 2023 року Головним управлінням Державної міграційної служби в Одеській області прийнято рішення про примусове видворення з України особи без громадянства ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Пунктом 2.7 Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150 детально описує вжиття компетентними органами заходів щодо ідентифікації та документування іноземців та передбачає, що:

- у разі відсутності в іноземця документів, що посвідчують особу, територіальний орган, територіальний підрозділ ДМС, орган СБУ або орган охорони державного кордону України вживають заходів щодо їх ідентифікації та документування (запити до дипломатичних представництв або консульських установ із долученням двох кольорових фотокарток на кожну особу);

- у разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС. У разі відсутності відповіді від компетентних органів країни походження іноземця запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Частиною 11 ст. 289 КАС України (редакція від 19.04.2023) зазначено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні (відповідно до ч. 13 ст. 289 КАС України, редакція від 19.04.2023 року).

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно з ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області за вих. № 5100.5.7-5693/51.3-23 від 17.05.2023 звернулось до Консула Грузії в м. Одесі із запитом щодо надання допомоги в забезпеченні ідентифікації особи без громадянства Берулави ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтвердження або спростування громадянства, а у разі підтвердження документувати свідоцтвом на повернення до Грузії, без плати консульського збору.

Також, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області за вих. № 5100.5.7-7597/51.2-23 від 03.07.2023 звернулось до регіонального сервісного центру МВС в Одеській області щодо перевірки обставин та документів, що стали підставою для оформлення посвідчення водія серії НОМЕР_1 , у разі виявлення факту неправдивих відомостей, що стали підставою для оформлення та водійського посвідчення скасувати такий документ, що надає право на спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

До Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області за вх. № 8138/1/5101-23 від 21.07.2023 надійшов лист з регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області щодо підтвердження факту скасування посвідчення водія.

За результатами перевірки встановлено, що для отримання даного посвідчення водія серед визначених документів ОСОБА_1 дійсно надав посвідку на постійне місце проживання серії НОМЕР_2 від 15.05.2007.

Враховуючи вимоги п. 35 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 за № 340, та згідно висновку РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області від 02.03.2023 № 31/15-1521 посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , анульовано.

Повторно, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області за вих. № 5100.5.7-9172/51.2-23 від 04.08.2023 звернулось до Консула Грузії в м. Одесі із запитом щодо надання допомоги в забезпеченні ідентифікації особи без громадянства Берулави ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території Грузії, та у разі підтвердження документувати свідоцтвом на повернення до Грузії, без плати консульського збору.

Крім того, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області за від 15.08.2023 та 18.08.2023 року звернулось до Консула Грузії в м. Одесі з листами про те, що згідно довідки Посольства Грузії в Україні від 21.03.2006 за вих. № 12/172-04, встановлено, що на підставі Указу Президента Грузії № 28 від 21.03.2003 «Про громадянство Грузії», прохання ОСОБА_1 щодо виходу з громадянства Грузії - задоволено та на теперішній час ОСОБА_1 не являється громадянином Грузії.

Враховуючи викладене, ГУ ДМС в Одеській області звернулось до Консульства Грузії в м. Одесі з проханням щодо забезпечення ідентифікації ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надання інформації щодо документування та отримання ним статусу особи без громадянства на території Грузії, у разі підтвердження - документувати свідоцтвом на повернення до Грузії, без плати консульського збору.

Станом на 22.08.2023 року відповіді на листи ГУ ДМС в Одеській області з Консульства Грузії в м. Одесі до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, не надходило.

Отже, відсутні документи, що дозволяють завершити процедуру ідентифікації та перетнути державний кордон України.

Пунктом 2.7 Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150 детально описує вжиття компетентними органами заходів щодо ідентифікації та документування іноземців та передбачає, що:

- у разі відсутності в іноземця документів, що посвідчують особу, територіальний орган, територіальний підрозділ ДМС, орган СБУ або орган охорони державного кордону України вживають заходів щодо їх ідентифікації та документування (запити до дипломатичних представництв або консульських установ із долученням двох кольорових фотокарток на кожну особу);

- у разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС. У разі відсутності відповіді від компетентних органів країни походження іноземця запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Частиною 11 ст. 289 КАС України (редакція від 19.04.2023) зазначено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні (відповідно до ч. 13 ст. 289 КАС України, редакція від 19.04.2023 року).

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно з ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Верховним Судом в постанові від 17 січня 2019 року у справі №743/1240/17 висловлено наступну позицію: чинним законодавством наведено вичерпний перелік підстав, які передбачають неможливість примусового видворення особи, а продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні можливе лише за їх наявності.

Така практика покликана стимулювати позивачів до активних дій щодо видворення відповідача у встановлений законом 6-місячний строку за реальної можливості встановити його особу, а не займатися формалізмом та утриманням іноземців за рахунок державного бюджету.

Як встановлено в судовому засіданні станом на 22 серпня 2023 року станом у відповідача відсутній паспорт для виїзду за кордон або інший документ, який б дозволив йому самостійно перетнути кордон України та виїхати у третю країну. Так само у відповідача відсутній будь який діючий документ на підставі якого можливо було б його ідентифікувати.

Отже на момент розгляду справи про продовження строку затримання відповідача обставини, які стали підставою для прийняття рішення про його затримання не змінилися. На сьогоднішній день існує діюче рішення про примусове видворення відповідача з території України та відсутня можливість його ідентифікувати, а також відсутній документ на підставі якого відповідач може на законних підставах перетнути кордон України.

За таких обставин, оскільки на даний час неможливо забезпечити примусове видворення відповідача, у зв`язку з тим, що до теперішнього часу не отримано інформації з Консульства Грузії в м. Одесі, а також відсутні документи, що дозволяють завершити процедуру ідентифікації та перетнути державний кордон України суд вбачає підстави для продовження строку затримання відповідача.

Щодо посилань представника відповідача на наявність в його клієнта родини на території України, а саме дружини, матері, дітей та сестри.

Наявність сталих соціальних зв`язків, зокрема, народження дитини, одруження, тощо, в жодному разі не є підставою для нехтування вимогами діючого законодавства щодо легальності перебування іноземця на території України та не підміняє собою законодавчо-визначену процедуру отримання дозвільних документів для перебування на території України.

Чинним законодавством не передбачено виключень із загальних для всіх іноземців правил перебування на території України і наявність сім`ї не звільняє особу від необхідності дотримання міграційного законодавства України.

Аналогічна правова позиція знаходить своє відображення в постановах Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі № 522/14416/18, від 23.01.2020 у справі 343/2242/16, від 10.10.2019 у справі № 2340/2910/18, від 12.08.2020 у справі №755/14023/17.

Проте суд вважає, що строк в шість місяців про який просить позивач є надмірним, оскільки як було встановлено під чса розгляду справи з першим запитом до консула Грузії відповідач звернувся лише 17 травня 2023 року, тобто майже через три місяці після затримання відповідача.

З метою стимулювання позивача до активних дій щодо видворення відповідача у найкоротший термін за реальної можливості встановити його особу, а не займатися формалізмом та утриманням його за рахунок державного бюджету, суд вважає за доцільне продовжити строк затримання на три місяці.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-78, 229, 242, 244, 293, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України особи без громадянства задовольнити частково.

Продовжити строк затримання на три місяці по 24.11.2024 року особи без громадянства Берулави ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Суддя Косіцина В.В.

22.08.2023