Справа № 308/1832/23
Суддя: Дегтяренко К. С.
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/1832/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Дегтяренко К.С.,

секретаря судового засідання - Чейпеш В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування протоколу та постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування протоколу № 1911 від 28.012023, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 вказує на те, що оскаржувані постанова та протокол складені і винесені із порушенням порядку розгляду без належного його повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення, як того вимагає КУпАП завчасно але не пізніше трьох днів, постанова була винесена в той самий день що і протокол у його ввідсутності. Крім того вказує на те, що йому було вручено лише направлення до ІНФОРМАЦІЯ_2, повістка та реквізити штрафу. Протокол йому вручений не був.

В подальшому , 04.04.2023 року ОСОБА_1 подано уточнення до позовної заяви, яке прийнято судом, про що зазначено в протоколі судового засідання від 15.05.2023 року. У вказаному уточненні крім протоколу просив скасувати постанову № 1912 від 28.01.2023, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Вважає, що працівники ТЦК та СП не виконали свого обов`язку по його оповіщенню, щодо постановлення на облік. Відсутні докази вручення повітки, щодо постановлення на облік тобто саме відповідачем на його думку не виконані покладені на них повноваження. Відповідачем при винесенні постанови порушено вимоги ст. 129 Конституції України та ст. 268 КУпАП, щодо його права ознайомлюватися з матеріалами справи. Постанова винесена без будь-яких доказів.

24 травня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову. У відзиві, зокрема, зазначив, що кваліфікація дій позивача за ч. 2 ст. 210 КУпАП пов`язана з тим, що інкриміноване йому порушення було вчинене в особливий період. Протокол та постанова позивачу були вручені, про що свідчать його підписи, тому безпідставними є твердження позивача, про те що він не був належно повідомлений про час розгляду відповідачем справи.

03 квітня 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній, поміж іншого, зазначає, що обов`язко по веденню відповідного військового обліку лежить саме на відповідачеві, та є їх безпосередньою функцією, про те відповідачем вказаний обов`язок не виконано, його жодного разу не було повідомлено про необхідність з`явитись для постановлення на облік.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.02.2023 року відкрито провадження у справі та справу призначено до рогляду.

У судовому засіданні 14.08.2023 року:

позивач не з`яився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, причини неявки суду не повідоми, заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обстваин, враховуючи, що позивач та відповідач належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду справи, про що сідчять довідки про отримання смс-повідомлень та повісток на офіційну електронну адресу, суд приходить до висновку про можливість розгдяжу справи у відсутності представника відповідача, за наявними маьеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, в межах позовних вимог.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено судом, 28 січня 2023 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2. винесено постанову № 9112 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу відносно ОСОБА_1 .

Згідно з статтею 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення розглянута уповноваженою законом особою.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації

чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як встановлено судом, 28.01.2023 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП.

З протоколу вбачається, що громадянин ОСОБА_1 23.01.2023 приблизно о 13 год. 00 год. прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2, де було встановлено, що останній не з`явився по досягненню 27 (25) річного віку для отримання військово-облікового дркументута постановки на облік выйськовозобов`язаного та не повідомив у встановлений семиденний термін про зміни у власних облікових даних (сімейний стан, стан здоров`я, адреса місця проживання (перебування), освіта, місце роботи, посада), чим порушив ч. 1 ст. 37 та ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». У протоколі міститься відмітка про те, що останній відмовився від надання пояснень, однак підписав протокол.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 256 КУпАП, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви відмови від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

У протоколі від 28.01.2023 наявна відмітка про те, що ОСОБА_1 роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Згідно з постановою № 3553 у справі про адміністративне правопорушення від 28.01.2023, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. У постанові також наявна відмітка про те, що копію постанови ОСОБА_1 отримав.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, обов`язки щодо доказування у справі розподіляються наступним чином: на відповідачеві лежить обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, а на позивачеві обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимога та заперечення.

Позивач зазначає, що йому не були вручені ні протокол ні постанова, однак зазначені документи спростовують його твердження, та не доводять того, що ОСОБА_1 останні не були вручені.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Вищевказані відомості наявні в оскаржуваній постанові.

Посилання позивача на те, що і складання протоколу і розгляд справи відбувся в один день, і його не було завчасно повідомлено про розгляд справи, тобто не пізніше ніж за три днів до такого розгляду, як на підставу скасування відповідного рішення, є безпідставним, з огляду на те, що КУпАП не забороняє такі дії. Будь-яких клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи, адресованих уповноваженій на розгляд справи про адміністративне правопорушення, позивачем на підтвердження того, що він виявляв бажання вчинити дії, щодо ознайомлення, користуватися послугами адвоката, та інших дій, позивач не надав.

З приводу покликання позивача на відсутність доказів наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП, у вчиненні якого визнано ОСОБА_1 винним, згідно з оскаржуваною постановою, полягає у порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, яке вчинене повторно протягом року, а також вчинення такого порушення в особливий період.

З постанови вбачається, що ОСОБА_1 23.01.2023 приблизно о 13 год. 00 год. прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2, де було встановлено, що останній не з`явився по досягненню 27 (25) річного віку для отримання військово-облікового дркументута постановки на облік выйськовозобов`язаного та не повідомив у встановлений семиденний термін про зміни у власних облікових даних (сімейний стан, стан здоров`я, адреса місця проживання (перебування), освіта, місце роботи, посада), чим порушив ч. 1 ст. 37 та ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Диспозиція адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, є банкетною, тобто такою, яка відсилає до інших нормативно-правових актів, які визначають правила військового обліку.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» , взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України: зокрема, на військовий облік військовозобов`язаних: які досягли 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників.

Згідно з ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та -телекомунікаційні системи.

Таким чином, співставляючи диспозицію адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, з юридично-значущими ознаками, зазначеними в оскаржуваній постанові, як ознаки відповідного правопорушення, виявлено відсутність конкретних ознак суб`єкта та об`єктивної сторони вчиненого адміністративного правопорушення.

Зокрема, суб`єктом даного адміністративного правопорушення може бути тільки конкретна особа (спеціальний суб`єкт): інформаційно призовник, військовозобов`язаний, резервіст. У постанові наявні відомості, що ОСОБА_1 не з`явився для постановки на облік як військовозобов`язаного, при цьому ні у постанові, ні у протоколі не має посилання на якій підставі останній є військовозобов`язаним. Протокол та постанова не містять посилання на відповідний нормативний документ, який вказує на те що ОСОБА_1 може бути військовозобов`язаним, ні відзив долучений до матеріалів справи не містить відповідних документальних доказів.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення адміністративного правопорушення заперечує, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення, відповідач на підтвердження правомірності свого рішення не надав жодного доказу, згідно з ст. 251 КУпАП.

У постанові по справі № 357/10134/17 від 23.10.2019 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій зазначено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відсутність в матеріалах справи будь-якого доказу, який би підтвердив факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Відповідачем не надано суду будь-яких доказів факту зміни облікових даних позивачем ОСОБА_1 , неповідомлення про які йому інкримінуються.

Таким чином, за відсутності доказів на підтвердження факту порушення позивачем правил військового обліку, обвинувачення останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, є незаконним через недоведення наявності в його діях події та складу даного адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, принцип презумпції евинуватості поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).

Оскільки доказів відповідачем не надано, показання позивача з приводу конкретних обставин справи, викладених у позовній заяві, не спростовані, суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, прийшов до висновку про недоведеність наявності події та складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Щодо скасування протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним зазначити наступне, сам протокол про адміністративне правопорушення не підлягає скасуванню, оскільки він є актом, в якому зафіксовано лише подію, яка відбулася, а не рішенням, яке встановлює чи скасовує права та обов`язки, законодавством не передбачено як спосіб захисту порушених, невизнаних чи оспорених прав, скасування протоколу.

Крім того, відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 належить стягнути на користь позивача 1073,60 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову № 1912 від 28 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень -скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3, код ЄДРПОУ НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2, - 1073,60 грн. (тисячу сімдесят три гривні 60 копійок ) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст. 286 КАС України може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, (ЄДРПОУ НОМЕР_3), місцезнаходження: АДРЕСА_3.

Суддя К.С. Дегтяренко