Справа № 440/11122/22
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2023-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 р. Справа № 440/11122/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Чалого І.С. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Яковини В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Злагода" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.05.2023, суддя Н.І. Слободянюк, повний текст складено 16.05.23, по справі № 440/11122/22

за позовом Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Злагода"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Виробничий сільськогосподарський кооператив "Злагода" звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 09.12.2022 № 5, № 5.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.05.2023 у задоволенні позову було відмовлено.

Виробничий сільськогосподарський кооператив "Злагода", не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив про не врахування судом першої інстанції, що обов`язковою умовою притягнення платника податків до відповідальності за вчинення податкового правопорушення, передбаченого п. 124.2 ст. 124 Податкового кодексу України, є встановлення податковим органом умислу в діях платника щодо не сплати узгодженої суми грошового зобов`язання. У даному випадку контролюючим органом не враховано відсутність в діях підприємства умислу, який в силу п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України є обов`язковою ознакою податкового правопорушення як протиправного винного (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Також апелянт зазначав, що в силу змін, які були внесені до Податкового кодексу України у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, та враховуючи відсутність можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податкового зобов`язання з податку на прибуток, позивач є звільненим від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

У судовому засіданні представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечувала, вважала рішення суду першої інстанції таким, що не підлягає скасуванню.

Представник позивача до судового засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, фахівцем Головного управління ДПС у Полтавській області 07.11.2022 проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податковій декларації з податку на прибуток за 2021 рік Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Злагода".

За результатами проведеної перевірки складено акт № 5648/16-31-04-05-03/03769706 від 07.11.2022, яким зафіксовано порушення п. 57.1 ст. 57 та п.п. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України у зв`язку з несплатою (несвоєчасною сплатою) самостійно узгодженої платником суми грошового зобов`язання (3608640,00 грн.) за податковою декларацією з податку на прибуток підприємств за 2021 рік, поданою до контролюючого органу 01.03.2022.

09.12.2022 на підставі висновків акту камеральної перевірки від № 5648/16-31-04-05-03/03769706 від 07.11.2022 Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято податкові повідомлення-рішення: № 5, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 225000 грн., а саме за порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 900000 грн. у розмірі 25 % від суми прострочення; № 5, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 1054320 грн., а саме за порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 2108640 грн. у розмірі 50 % від суми прострочення.

Не погодившись із податковими повідомленнями-рішеннями контролюючого органу, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для притягнення платника податків до відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого п. ст. 124 ПК України, оскільки позивач був обізнаний з граничним строком сплати сум грошових зобов`язань згідно з податковою декларацією з податку на прибуток, а отже цілеспрямовано не здійснив вчасну сплату таких зобов`язань.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 15 Податкового кодексу України на платника податків покладено обов`язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

Відповідно до п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

У ході судового розгляду встановлено, що Виробничим сільськогосподарським кооперативом "Злагода" здійснювалось самостійне нарахування податкового зобов`язання з податку на прибуток шляхом подання до податкового органу 01.03.2022 податкової декларації з податку на прибуток за 2021.

За загальним правилом, встановленим п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, граничним строком сплати визначеної позивачем у податковій декларації суми податку на прибуток є 11.03.2022.

Втім, у зв`язку із введенням з 24.02.2022 в Україні воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" вказаний строк був змінений.

Так, Законом України № 2118-IX від 03.03.2022, який набрав чинності 07.03.2022, підрозділ 10 розділу ХХ Податкового кодексу України доповнено пунктом 69 наступного змісту:

«69. Установити, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

69.1. У випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.».

Законом України № 2142-IX від 24.03.2022 в редакції Закону № 2260-IX від 12.05.2022, що набрав чинності з 27.05.2022, п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України викладено в новій редакції, а саме:

«69. Установити, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

69.1. У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.».

Таким чином, граничним терміном сплати податкового зобов`язання з податку на прибуток за 2021 за податковою декларацією, поданою Виробничим сільськогосподарським кооперативом "Злагода" 01.03.2022 з урахуванням вищенаведеного правового регулювання є 31.07.2022.

У ході судового розгляду встановлено, що податкове зобов`язання з податку на прибуток за 2021 позивачем сплачено 10.08.2022, 28.09.2022, 18.10.2022.

Виробничим сільськогосподарським кооперативом "Злагода" факт несвоєчасної сплати зазначених вище податкових зобов`язань не заперечується.

Однак, позивач наголошував на відсутність в його діях умислу, який в силу п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України є обов`язковою ознакою податкового правопорушення як протиправного винного (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Також позивач вказував, що в силу змін, які були внесені до Податкового кодексу України у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, та враховуючи відсутність можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податкового зобов`язання з податку на прибуток, позивач є звільненим від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Згідно з абз. 2 п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Так, пунктом 124.1 ст. 124 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п. 124.2 ст. 124 Податкового кодексу України діяння, передбачені пунктом 124.1 цієї статті, вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 124.3 статті 124 ПК України діяння, передбачені пунктом 124.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів або які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

Отже, застосування п. 124.2 ст. 124 Податкового кодексу України можливе лише у випадку встановлення податковим органом умислу в діях платника щодо не сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку, що необхідною та достатньою підставою для встановлення умислу в діях платника податків, є встановлення обставин, які прямо стверджують, що платник податку не тільки усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачав його суспільно небезпечні наслідки, а й бажав їх настання.

Відповідно до п. 112.2 ст. 112 Податкового кодексу України особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала змогу для дотримання правил та норм, за порушення яких Податковим кодексом України передбачено відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

При цьому, положення п. 109.3 ст. 109 Податкового кодексу України містять вичерпний перелік складів податкових правопорушень, для притягнення до відповідальності за які необхідно встановити вину платника податків, а саме правопорушення, передбачені п.п. 123.2, 123.3, 123.5 ст. 123 Податкового кодексу України, п.п. 124.2, 124.5 ст. 124 Податкового кодексу України, а також п.п. 125-1.2, 125-1.4 ст. 125-1 Податкового кодексу України.

Так, позивач не заперечуючи факт несплати (несвоєчасної сплати) самостійно визначеного податкового зобов`язання з податку на прибуток, посилався на відсутність в його діях вини, необхідної умови для притягнення до відповідальності за ст. 124 ПК України, оскільки порушення строків сплати зобов`язання обумовлене виключно скрутним фінансовим становищем позивача, спричиненим запровадженням в Україні воєнного стану.

Обґрунтовуючи наявність вказаних обставин позивач зазначав, що початок військової агресії Російської Федерації проти України призвів до складнощів у реалізації виготовленої підприємством продукції, підвищення вартості подальшого виробництва, необхідності спрямування всіх обігових коштів підприємства на виплату зобов`язань із заробітної плати та забезпечення проведення посівної кампанії 2022.

На підтвердження таких тверджень позивач надав публікації статей «Дослідження KSE Institute та Мінагрополітики: непрямі втрати в сільському господарстві України через війну сягають $ 34,25 млрд.» від 11.11.2022, «Огляд непрямих втрат від війни в сільському господарстві України» від 10.11.2022 та лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, яким ТПП засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України з 24.02.2022 є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили).

Дослідивши надані позивачем докази колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що останні не доводять причинно-наслідкового зв`язку між обставинами непереборної сили, що сталися в результаті збройної агресії Російської Федерації та безпосереднім та безумовним впливом таких обставин на позивача та його можливість своєчасного виконання податкових зобов`язань.

Висновки щодо застосування такого поняття як умисел викладені Верховним Судом у постанові від 16.03.2023 у справі № 600/747/22-а, у якій зокрема зазначено, що умисел у діях платника податків відсутній, якщо результат його поведінки не залежить від змісту і порядку дій. Тобто у разі, коли платник, діючи своєчасно, добросовісно й з належною обачністю не зміг би уникнути негативних наслідків податкового характеру. Затримка сплати узгоджених податкових зобов`язань при обізнаності про їх обов`язкову сплату та за наявності обов`язку щодо своєчасної сплати податкового зобов`язання визначається як протиправна дія платника податків. Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків закріплених для платника податків.

Згідно з п. 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що несвоєчасне виконання платником податків у даному випадку зобов`язань зі сплати податку на прибуток за 2021 є наслідком дій (бездіяльності) позивача, які слід кваліфікувати як умисні, оскільки у ході судового розгляду доказів існування обставин, які об`єктивно та безумовно перешкоджали платнику податків виконати свій обов`язок позивачем не надано.

Таким чином, у ході судового розгляду встановлено умисел, у розумінні положень Податкового кодексу України, платника податків на вчинення податкового правопорушення, оскільки позивач мав фінансову можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства, не довів протилежного, та не вчинив своєчасних дій щодо сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Стосовно посилань позивача на відсутність можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, що є підставою для звільнення від відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 69 підрозд. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України з урахуванням змін, внесених Законом України № 2142-IX від 24.03.2022 в редакції Закону № 2260-IX від 12.05.2022, визначено, що Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Так, наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225, що набрав чинності 06.09.2022, затверджено Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, та Перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента.

Відповідно до п. п. 1, 2 розд. 1 Порядку № 225 цей Порядок розроблено відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України з метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 глави 2 розділу II Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо.

Згідно з розд. ІІ Порядку № 225 підставами неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є:

1) втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

2) неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

3) використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я посадової особи платника податків або неможливе у зв`язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень;

4) можливість витоку інформації щодо обсягів та місць зберігання пального або спирту етилового та їх знищення надалі внаслідок складання та реєстрації акцизних накладних, та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо (виключно в частині виконання визначених цим абзацом обов`язків);

5) відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, відсутність можливості у власника призначити таких посадових осіб за умови відсутності у такого платника податків об`єктів оподаткування, або показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу, може бути пов`язана з такими обставинами: посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи; юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи.

6) перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження / знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації;

7) інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.

У разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30.09.2022 заяву про відсутність такої можливості (крім виконання обов`язку щодо реєстрації акцизних накладних та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо) разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 або Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 до контролюючого органу в порядку передбаченому пунктом 8 цього розділу.

Порядок розгляду документів платників податків щодо можливості чи неможливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок встановлений розділом ІІІ Порядку № 225.

При цьому, обов`язок доведення щодо можливості чи неможливості платником податків своєчасно виконати свій податковий обов`язок покладається на контролюючий орган. Контролюючий орган встановлює причинно-наслідковий зв`язок між обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), що сталися в результаті збройної агресії Російської Федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання ним податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку, та керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі - Рішення) за формою, що додається.

Рішення контролюючого органу може бути оскаржено відповідно до Кодексу в адміністративному чи судовому порядку.

У разі прийняття контролюючим органом рішення про неможливість своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку, визначеного цим Порядком, до такого платника податків не застосовується відповідальність, передбачена Кодексом або іншим законодавством, контроль за яким покладено на контролюючі органи, за його невиконання/несвоєчасне виконання.

Таким чином, відповідальність, яка передбачена Податковим кодексом України за невиконання / несвоєчасне виконання платником податків податкового обов`язку, не застосовується до такого платника податків, стосовно якого контролюючим органом прийнято рішення щодо неможливості своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку. При цьому таке рішення приймається контролюючим органом за результатами розгляду поданої платником заяви про відсутність можливості виконати податковий обов`язок разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені затвердженим наказом Міністерства фінансів України «Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок», а також разом з іншими (у разі потреби) додатковими документами обґрунтування / пояснення на підтвердження зазначеної у заяві підстави неможливості виконання платником податків податкового обов`язку. Приймаючи рішення щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку за заявою платника податків та наданими ним копіями документів, контролюючий орган встановлює причинно-наслідковий зв`язок між обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), що сталися в результаті збройної агресії російської федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання ним податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку.

Ті ж платники податків, які із заявою про відсутність можливості виконати податковий обов`язок до контролюючого органу не зверталися та стосовно яких рішення щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку контролюючим органом не приймалося, або які зверталися до контролюючого органу із заявою про відсутність можливості виконати податковий обов`язок та стосовно яких контролюючим органом було прийнято рішення щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання податкового обов`язку лише за умови сплати податків та зборів у строк не пізніше 31.07.2022.

У ході судового розгляду встановлено та сторонами не заперечувалось, що із заявою про відсутність можливості виконати податковий обов`язок зі сплати самостійно задекларованого зобов`язання з податку на прибуток за 2021 позивач до податкового органу не звертався, відповідного рішення щодо неможливості своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку контролюючим органом не приймалося, з огляду на що підстави звільнення позивача від відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні відсутні.

Отже, позивач мав обов`язок сплатити суму податку на прибуток за 2021 до 31.07.2022.

Втім, як встановлено судовим розглядом, у визначений строк позивачем не виконано обов`язок зі сплати вказаного податкового зобов`язання.

Таким чином, відсутні підстави застосування підп. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України в редакції, діючій станом на дату прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, які передбачали звільнення від відповідальності.

Посилання позивача на те, що податковим органом не доведено можливість своєчасного виконання підприємством податкового обов`язку зі сплати суми податку на прибуток за 2021 колегія суддів не приймає, оскільки в силу положень Порядку № 225 обов`язок вчинити такі дії покладений на контролюючий орган лише у випадку звернення платником податків до контролюючого органу із заявою про відсутність можливості виконати податковий обов`язок, передбаченою Порядком № 225.

Доводи апеляційної скарги щодо звернення позивача до податкового органу із заявою про розстрочення податкового боргу з виплати податку на прибуток за 2021 висновків суду не спростовують, оскільки також не свідчать про звернення платника податків до контролюючого органу із заявою згідно з Порядком № 225.

З огляду на викладене, враховуючи підтверджений факт несвоєчасної сплати позивачем податкового зобов`язання з податку на прибуток за 2021, відсутності підстав звільнення платника податків від відповідальності, відповідач правомірно виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 09.12.2022 № 5, № 5, у зв`язку з чим останні не підлягають скасуванню.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Злагода" - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.05.2023 по справі № 440/11122/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді І.С. Чалий В.В. Катунов
Постанова складена в повному обсязі 18.08.23.