Справа № 420/5128/23
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2023-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5128/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря: Дробченко К.С.,

представника прокуратури: Туніка В.М.,

представників відповідачів: Мнацаканяна А.М.,

Мутафа В.А.,

представник третьої особи: Слободяник І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження позовну заяву Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі позивачів Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області, Одеської обласної військової адміністрації до КП Сервісний центр, Комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс Хмельницький, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Департаменту з питань цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Одеської обласної військової адміністрації, Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльність, яка полягає у невчиненні дій на усунення порушень та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі повивачів Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області, Одеської обласної військової адміністрації до КП Сервісний центр, Комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс Хмельницький, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Департаменту з питань цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Одеської обласної військової адміністрації, Одеської міської ради, в якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність КП «ЖКС «Хмельницький», яка полягає у невчиненні дій, спрямованих на усунення порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту;

зобов`язати КП «ЖКС «Хмельницький» вжити заходыв, необхыдних для приведення захисноъ споруди (ПРУ) № 56415, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова, 19 у стан, придатний до використання у за цільовим призначенням (готовності до укриття населення).

Ухвалою від 17.03.2023 року Одеським окружним адміністративним судом вказану позовну заяву було залишено без руху, а також надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

На виконання ухвали 21.03.2023 року (вх. № 8684/23) позивач надав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, чим усунув зазначені судом недоліки.

Ухвалою від 24.03.2023 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

28.03.2023 року (вх. №ЕП/10271/23) представником ОМР до канцелярії суду подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

05.07.2023 року (вх. №22422/23) представником прокуратури до канцелярії суду подано клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

09.05.2023 року (вх. №ЕП/16300/23) представником КП «ЖКС «Хмельницький» до канцелярії суду подано заяву про долучення доказів.

11.05.2023 року (вх. №ЕП/16825/23) представником відповідача до канцелярії суду подані письмові пояснення.

16.05.2023 року (вх. №ЕП/17552/23) представником прокуратури до канцелярії суду подано відповідь на пояснення.

17.05.2023 року (вх. №ЕП/17859/23) представником прокуратури до канцелярії суду подані заперечення проти клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою від 22.05.2023 року розгляд справи продовжено в порядку загального провадження.

04.07.2023 року усною ухвалою судом залучено другого відповідача КП «Сервісний Центр».

Ухвалою від 21.07.2023 року продовжено строк підготовчого провадження.

26.07.2023 року (вх. №ЕП/29078/23) представником прокуратури до канцелярії суду подано відповідь на відзив.

26.07.2023 року (вх. №25218/23) представником прокуратури до канцелярії суду подано відповідь на відзив.

Ухвалою від 27.07.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

01.08.2023 року (вх. №ЕП/29876/23) представником ОМР до канцелярії суду подано клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

04.08.2023 року (вх. №26595/23) представником відповідача до канцелярії суду подано клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

07.08.2023 року (вх. №26889//23) представником прокуратури до канцелярії суду подано клопотання на повернення на стадію підготовного провадження.

07.08.2023 року (вх. №26890/23) представником прокуратури до канцелярії суду подано уточнення до позовних вимог.

07.08.2023 року (вх. №ЕП/30816/23) представником ОМР до канцелярії суду подано клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

08.08.2023 року (вх. №26912/23) представником третьої особи до канцелярії суду подано клопотання про розгляд справи без її участі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що опрацюванням інформації, наданої Департаментом муніціпальної безпеки ОМР від 29.07.2022 року за №01.1-11/387 разом із актами оцінки стану готовності захисних споруд до використання за призначенням, встановлено, що 30.03.2022 року комісією у складі головного спеціаліста Департаменту оборонної роботи, цивільного захисту та взаємодії з правоохоронними органами ОМР Спасським І.В., головного спеціаліста з питань цивільного захисту Малиновської адміністрації Харіщака В.З. заступника директора КП «ЖК «Хмельницький» Сінкевича С.П. у присутності начальника дільниці №2 Лазуки В.Й. проведено оцінку стану готовності, експлуатації і використання протирадіаційного укриття №56415, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова, 19, що належить до комунальної форми власності та перебуває на балансі КП «ЖКС «Хмельницький».

Згідно з актом комплексної перевірки захисної споруди цивільного захисту №25 від 30.03.2022 року вказана захисна споруда оцінюються як «не готова» та рекомендовано провести відновлювальні роботи фільтро-вентиляційної системи, капітальний ремонт систми водовідведення, водопостачання, капітальний ремонт приміщення, забезпечити інформаційно-довідкою інформації, вогнегасниками.

Так, згідно відповідей Одеської обласної військової адміністрації від 12.12.2022 року за №12070/02/01-46/2-22 та від 13.02.2023 року за №1036-2/01-46/1523/2-23, адміністрацією не вживались заходи на приведення захисної споруди цивільного захисту населення у стан придатний до використання за призначенням, у тому числі у судовому порядку, а з боку балансоутримувача не надходило жодних повідомлень про усунення виявлених в акті оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту у стан, придатний до використання за призначенням.

Таким чином, КП «ЖКС «Хмельницький» протягом більш ніж 6 років не вжито алежних заходів щодо приведення у відповідність до вимог законодавства захисну споруду цивільного захисту №56415 в готовність до використання за призначенням.

Від відповідачі надійшли відзиви на позовну заяву, в якоих в обґрунтування правової позиції зазначено, що останні діяли у межах наданих їм повноважень, відповідно до Закону, та у спосіб і в порядку визначеному ним, у зв`язку з чим, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судове засідання 11.08.2023 року сторони по справі з`явились.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі позивачів Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області, Одеської обласної військової адміністрації Одеському окружному адміністративному суду.

Як вбачається з позовної заяви, опрацюванням інформації, наданої Департаментом муніціпальної безпеки ОМР від 29.07.2022 року за №01.1-11/387 разом із актами оцінки стану готовності захисних споруд до використання за призначенням, встановлено, що 30.03.2022 року комісією у складі головного спеціаліста Департаменту оборонної роботи, цивільного захисту та взаємодії з правоохоронними органами ОМР Спасським І.В., головного спеціаліста з питань цивільного захисту Малиновської адміністрації Харіщака В.З. заступника директора КП «ЖК «Хмельницький» Сінкевича С.П. у присутності начальника дільниці №2 Лазуки В.Й. проведено оцінку стану готовності, експлуатації і використання протирадіаційного укриття №56415, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова, 19, що належить до комунальної форми власності та перебуває на балансі КП «ЖКС «Хмельницький».

Згідно з актом комплексної перевірки захисної споруди цивільного захисту №25 від 30.03.2022 року вказана захисна споруда оцінюються як «не готова» та рекомендовано провести відновлювальні роботи фільтро-вентиляційної системи, капітальний ремонт систми водовідведення, водопостачання, капітальний ремонт приміщення, забезпечити інформаційно-довідкою інформації, вогнегасниками.

Так, згідно відповідей Одеської обласної військової адміністрації від 12.12.2022 року за №12070/02/01-46/2-22 та від 13.02.2023 року за №1036-2/01-46/1523/2-23, адміністрацією не вживались заходи на приведення захисної споруди цивільного захисту населення у стан придатний до використання за призначенням, у тому числі у судовому порядку, а з боку балансоутримувача не надходило жодних повідомлень про усунення виявлених в акті оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту у стан, придатний до використання за призначенням.

Таким чином, КП «ЖКС «Хмельницький» протягом більш ніж 6 років не вжито алежних заходів щодо приведення у відповідність до вимог законодавства захисну споруду цивільного захисту №56415 в готовність до використання за призначенням.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтями 2, 23 Закону України «Про прокуратуру» та статтею 53 КАС України.

Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 23 цього Закону представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Як визначено частинами четвертою, п`ятою статті 53 КАС України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 під поняттям орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу виконавчої влади.

При вирішенні справи суд бере до уваги, що інтереси держави є оціночним поняттям, а тому прокурор в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Враховуючи позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03.12.2019 у справі №920/121/19, суд зазначає, що поняття «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 19.09.2019 у справі №815/724/15, від 17.10.2019 у справі №569/4123/16-а).

Державний інтерес знаходить свій вияв у підтримці такого стану суспільних відносин, який би повною мірою відповідав конституційним засадам правового регулювання та забезпечував баланс інтересів усіх членів суспільства в їх взаємовідносинах між собою та державою.

З наведеного висновується, що інтереси держави спрямовані на забезпечення гарантій державної влади та ефективного функціонування її інститутів та органів задля захисту та реалізації прав і свобод територіальних громад.

У даному випадку, обґрунтовуючи інтереси держави прокурор, зазначає, що спір у цій справі стосується бездіяльності відповідача, на балансі якого перебуває захисна споруда цивільного захисту та яка упродовж тривалого проміжку часу обмежено готова до використання за призначенням, що призводить до загрози життю та здоров`ю населення, у тому числі дітей, так як на даний час на території України проходять бойові дії та наносяться ракетні удари по різних об`єктах, які знаходяться на її території. Внаслідок бездіяльності відповідача у сфері цивільного захисту населення порушено інтереси держави та жителів територіальної громади.

Подання прокуратурою даної позовної заяви обумовлено необхідністю захисту інтересів держави в умовах збройної агресії, підвищення її обороноздатності та спрямоване на захист життя та здоров`я людей через спонукання відповідача належно виконувати покладені на нього законодавством зобов`язання щодо утримання захисних споруд цивільного захисту в належному стані.

У даному випадку спеціально уповноваженим державою органом на здійснення контролю за утриманням та станом готовності захисних споруд цивільного захисту є ГУ ДСНС України у Тернопільській області. Разом з тим, знаючи про тривале невиконання Кременецькою міською радою вимог чинного законодавства щодо приведення у відповідність протирадіаційного укриття №73991, ГУ ДСНС України у Тернопільській області з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», не вжито необхідних заходів з метою зобов`язання балансоутримувача даного об`єкта вчинити певні дії. Наведене стало підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом.

Отже, суд вважає наявними передбачені частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Статтею 27 Конституції України також визначено, що кожна людина має невід`ємне право на життя, обов`язок держави - захищати життя людини.

У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, продовжувався строк дії воєнного стану в Україні, востаннє з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 строком на 90 діб.

Цивільний захист населення є складовою режиму воєнного стану, який введений в Україні.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оборону України» оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про оборону України» підготовка держави до оборони в мирний час, серед іншого, включає: забезпечення готовності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту об`єктів критичної інфраструктури до виконання завдань цивільного захисту в особливий період, зокрема у воєнний час, з урахуванням норм міжнародного гуманітарного права.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України (далі - Кодекс) захисні споруди цивільного захисту - інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів. До захисних споруд цивільного захисту належать сховища та протирадіаційні укриття, а також споруди подвійного призначення.

Цивільним захистом, відповідно до статті 4 Кодексу, є функція держави, спрямована на захист населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій шляхом запобігання таким ситуаціям, ліквідації їх наслідків і надання допомоги постраждалим у мирний час та в особливий період.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 21 Кодексу громадяни України мають право на забезпечення засобами колективного та індивідуального захисту та їх використання.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Кодексу для вирішення питань щодо укриття населення в захисних спорудах цивільного захисту центральні органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання завчасно створюють фонд таких споруд.

Відповідно до частини п`ятої статті 32 Кодексу порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 №138 (далі - Порядку) визначено, що утримання захисних споруд - комплекс заходів організаційного, матеріально-технічного, інженерного, фінансового та іншого характеру, що спрямовані на забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням.

Відповідно до частини восьмої статті 32 Кодексу утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється суб`єктами господарювання, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.

У відповідності до пункту 3 Порядку балансоутримувач захисної споруди - власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі.

Згідно із пунктом 10 Порядку балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.

Конкретний строк приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням (крім споруд, що відповідно до законодавства повинні перебувати в постійній готовності) зазначається в паспорті захисної споруди, а саме: не більше 12 годин - для захисних споруд, призначених для укриття працівників (персоналу, найбільшої працюючої зміни) суб`єктів господарювання, віднесених до відповідних категорій цивільного захисту; не більше 24 годин - для інших захисних споруд, споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів.

Частиною першою статті 20 Кодексу визначено, що до завдань та обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту, серед інших, належить організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту; планування та організація роботи з дообладнання або спорудження в особливий період підвальних та інших заглиблених приміщень для укриття населення; організація обліку фонду захисних споруд; здійснення контролю за утриманням та станом їх готовності; проведення їх технічної інвентаризації, тощо.

Згідно із пунктом 11 Порядку вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються МВС.

Відповідно до пункту 1 Розділу І «Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 №579, споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни.

Захисні пристрої призначені для захисту осіб, що переховуються у сховищах, від надмірного тиску повітряної ударної хвилі під час застосування звичайної зброї та засобів масового ураження. До захисних пристроїв, якими обладнуються сховища, належать захисно-герметичні і герметичні двері, віконниці (ставні), захисні секції, клапани-відтиначі, КНТ тощо (підпункт 1 пункту 2 розділу III Вимог).

Балансоутримувач відповідно до норм цих Вимог забезпечує утримання, контроль за станом, проведення перевірок, технічного обслуговування, поточних та капітальних ремонтів конструктивних елементів, спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення захисних споруд під час усього періоду використання сховищ у режимі ПРУ (пункт 6 Розділу VIII Вимог).

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу VI Вимог для забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням їх балансоутримувачі здійснюють оцінку стану їх готовності, організовують періодичні огляди стану захисних споруд, перевірку працездатності їх основного обладнання, планують і проводять технічне обслуговування обладнання та систем життєзабезпечення захисних споруд.

Оцінка стану готовності захисних споруд (далі - оцінка стану готовності) здійснюється щороку з метою виявлення недоліків у стані утримання та експлуатації захисних споруд, передбачення заходів щодо приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням. Крім того, оцінка стану готовності здійснюється в таких випадках: у разі проведення технічної інвентаризації захисної споруди як об`єкта нерухомого майна; у разі підготовки пропозицій щодо подальшого використання захисної споруди; після пожеж, аварій, катастроф та інших надзвичайних ситуацій, що могли негативно вплинути на технічний стан захисної споруди; у разі здійснення ДСНС заходів державного нагляду (контролю) за станом готовності захисних споруд відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

За результатами оцінки стану готовності складається акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту за формою згідно з додатком 11 до цих Вимог.

Результати оцінки стану готовності, отримані під час нагляду, ураховуються під час складення документів (актів, приписів) за його результатами (підпункт 4 пункту 2 Розділу VI Вимог).

Підпунктами 5, 6 пункту 2 розділу VI Вимог визначено, що залучення фахівців структурних підрозділів із питань цивільного захисту міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, органів і підрозділів ДСНС до оцінки стану готовності, проведення інших обстежень захисних споруд (за винятком оцінки стану готовності під час нагляду) здійснюється за зверненням балансоутримувача.

Відповідно до підпункту 8 пункту 2 Розділу VI Вимог під час оцінки стану готовності перевіряються: загальний стан приміщень, входів, оголовків аварійних виходів, гідроізоляції, повітрозабірних і витяжних каналів, обвалування окремо розташованих і підсипки покриття у вбудованих захисних спорудах, покрівлі та бічних поверхонь гірничих виробок, кріплень і захисно-герметичних перемичок (зовнішнім оглядом); двері (ворота, ставні), механізми задраювання, захисні пристрої, системи вентиляції, водопостачання, каналізації, електропостачання, зв`язку, автоматики та іншого інженерного обладнання (випробуванням на працездатність); температура і відносна вологість повітря всередині захисної споруди; наявність і стан засобів пожежогасіння; герметичність захисної споруди.

За результатами оцінки стану готовності захисну споруду може бути визнано як готову, обмежено готову або неготову до використання за призначенням. Захисна споруда вважається обмежено готовою або неготовою, якщо вона має хоча б один із недоліків, зазначених в основних недоліках в утриманні захисних споруд, що погіршують стан їх готовності, наведених у додатку 13 до цих Вимог.

У разі відсутності таких недоліків захисна споруда вважається готовою до використання за призначенням (підпункт 8 пункту 2 Розділу VI Вимог).

Таким чином, утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням покладається на суб`єктів господарювання, на балансі яких вони перебувають, за рахунок власних коштів, що передбачено пунктом 8 статті 32 Кодексу та пунктом 9 Порядку.

На даний час, у період коли в Україні діє воєнний стан, захисна споруда цивільного захисту - протирадіаційне укриття №56415, перебуває в стані не готовності до використання за призначенням, через що не здатна забезпечити захист цивільного населення, а відповідач не вживає заходів для приведення укриття у відповідність до вимог законодавства, чим допускає протиправну бездіяльність.

Невжиття відповідачем визначених законодавством заходів з метою приведення протирадіаційного укриття №№56415 до стану готовності суперечить інтересам держави у сфері підготовки країни до оборони в умовах воєнного стану та захисту життя людини.

Аналогічну правову позицію підтримав Верховний Суд у справі №826/12192/16 (постанова від 03.10.2018) та у справі №820/5164/15 (постанова від 25.07.2019).

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що відділення коштів відбувається безпосередньо ОМР, засновник КП ОМР, запитів на одержання коштів до ОМР відповідачем КП «Сервісний цент» та КП Житлово-комунальний сервіс Хмельницький не надавались.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, позов слід задовольнити повністю.

Суд акцентує увагу на тому, що і Президент України, і РНБО України, і Кабінет Міністрів України неодноразово наголошували на необхідності приведення захисних споруд у придатний для використання стан.

При цьому, слід зазначити, що відповідач КП Житлово-комунальний сервіс Хмельницький, дійсно, неодноразово звертався з листами про необхідність фінансування захисної споруди за адресою: вул. Стовпова, 19, проте жодного разу не звертався до ОМР, яка є власником цієї споруди та розпорядником бюджетних коштів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі позивачів Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області, Одеської обласної військової адміністрації до КП Сервісний центр, Комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс Хмельницький є обґрунтованими, позов слід задовольнити.

Частиною другою ст.9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов частково шляхом: Визнання протиправною бездіяльність КП «ЖКС «Хмельницький», яка полягає у невчиненні дій, спрямованих на усунення порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту.

Зобов`язання КП Сервісний центр вжити заходів, необхідних для приведення захисної споруди (ПРУ) №56415, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова, 19, у стан, придатний до використання за цільовим призначенням (готовності до укриття населення).

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Малиновської окружної прокуратури міста Одеси (місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Головківська, 1; ) в інтересах держави в особі повивачів Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області (місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Прохорівська, 6; ), Одеської обласної військової адміністрації (місцезнаходження: 65032, м. Одеса, проспект Шевченка, 4; ) до КП Сервісний центр (місцезнаходження: 65045, м. Одеса, вул. Преображенська, 52; ), Комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс Хмельницький (місцезнаходження: 65091, м. Одеса, Серединський сквер, буд. 1; ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Департаменту з питань цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Одеської обласної військової адміністрації (місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 66А; ), Одеської міської ради (місцезнаходження: 65026, м. Одеса, площа Думська, буд. 1; ) про визнання протиправною бездіяльність, яка полягає у невчиненні дій на усунення порушень та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність КП «ЖКС «Хмельницький», яка полягає у невчиненні дій, спрямованих на усунення порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту.

Зобов`язати КП Сервісний центр вжити заходів, необхідних для приведення захисної споруди (ПРУ) №56415, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова, 19, у стан, придатний до використання за цільовим призначенням (готовності до укриття населення).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 18.08.2023р.

Суддя О.М. Тарасишина