Справа № 440/9183/23
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2023-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/9183/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /надалі позивач, ОСОБА_1 / звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області /надалі відповідач, ГУ ПФУ в Тернопільській області/ та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області /надалі відповідач, ГУ ПФУ в Закарпатській області/ про:

- визнання протиправними та скасування рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №42 від 02 червня 2023 року та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №42 від 15 червня 2023 року;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 період роботи з 17 грудня 2010 року по 24 жовтня 2011 року, період роботи на посаді сестри медичної стаціонару КП "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" з 17 грудня 2010 року по 30 квітня 2023 року в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначити ОСОБА_1 з 19 травня 2023 року пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року №213-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" /а.с. 1-6/.

Позов обґрунтований тим, що позивач звернулася до Головного управління ПФУ в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №42 від 02 червня 2023 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку відсутністю необхідного пільгового стажу та недосягненням встановленого законодавством пенсійного віку - 55 років. Позивач повторно звернулася до Головного управління ПФУ в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №42 від 15 червня 2023 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з ненастанням віку. З вказаними рішеннями позивач не погоджується, зазначаючи про те, що посада «сестра медична палатна» атестована за списком №2 згідно наказу №188 від 16 листопада 2006 року та на підставі наказу №202 від 21 грудня 2006 року перейменована на посаду «сестра медична стаціонару». Крім того, відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота позивача в психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до пільгового та страхового стажу у подвійному розмірі. У спірних правовідносинах підлягає застосуванню норма статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції закону, яка діяла до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII, оскільки Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) положення статті 13, частини другої статті 14, пунктів "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України. А відтак, позивач, як жінка, яка досягла 50-річного віку та набула необхідного страхового стажу з урахуванням статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2, має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції, яка діяла до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Відповідачі правом на подання відзиву на позовну заяву не скористались.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд установив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 11-12/, звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою за призначенням / перерахунком пенсії від 26 травня 2023 року /а.с. 74-75/, в якій просила призначити пенсію за віком сп. 2, обох дітей народила та виховала до 3-х років самостійно.

Згідно розписки - повідомлення /а.с. 75/ до вказаної заяви ОСОБА_1 додала копії: паспорту (кількість 1), довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру (кількість 1), диплому (свідоцтво, атестат) про навчання (кількість 1), довідки про прийняття на роботу (навчання) (кількість 1), довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій осіб (кількість 1), документів про стаж, що визначені Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (кількість 1), свідоцтва про народження дитини (кількість 1), свідоцтва про шлюб (кількість 1), трудової книжки або документа про стаж (кількість 1), заяви про спосіб виплати пенсії (кількість 1), пам`ятки пенсіонера (кількість 1).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №42 від 02 червня 2023 року /а.с. 141-142/ відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у зв`язку з тим, що право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та окрім того, заявниця не досягла встановленого законодавством пенсійного віку 55 років.

У вказаному рішенні зазначено, що дата народження заявниці: ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України: 26 травня 2023 року. Вік заявниці: 50 років. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад; і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок (залежно від дати досягнення пенсійного віку), з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці - 10 років для жінок, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи жінкам. Відповідно до пункту 10 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, який затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731, для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці необхідно надати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та уточнюючу довідку, передбачену Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Такі довідки видаються підприємствами, на яких працювала особа, або правонаступниками. Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності повинні бути підписані посадовими особами підприємства (керівником, бухгалтером та начальником відділу кадрів) і засвідчені печаткою. Страховий стаж особи становить 30 років 06 місяців 15 днів. Пільговий стаж становить 09 років 10 місяців 26 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи. До пільгового стажу не зараховано: період роботи з 17 грудня 2010 року по 24 жовтня 2011 року, оскільки в пільговій довідці №110 від 22 травня 2023 року зазначено, що заявниця працювала на посаді «сестра медична стаціонарна», а в переліку робочих місць, професій працівникам, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення до наказу №188 від 16 листопада 2006 року про проведення атестації робочих місць за умовами праці дана професія відсутня; з 06 жовтня 2021 року по 31 березня 2023 року, оскільки не надано наказ по підприємству про проведення атестації робочих місць за умовами праці №336 від 04 жовтня 2021 року та додаток до наказу по підприємству із переліком робочих місць, професій працівникам, яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

ОСОБА_1 вдруге звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою за призначенням / перерахунком пенсії від 08 червня 2023 року /а.с. 76-79/, в якій просила призначити пенсію за віком сп. 2 з урахуванням статті 60, обох дітей народила та виховала до 3-х років самостійно.

Згідно розписки - повідомлення /а.с. 78-79/ до вказаної заяви ОСОБА_1 додала копії: паспорту (кількість 1), довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру (кількість 1), витяг з реєстру страхувальників (кількість 1), диплому (свідоцтво, атестат) про навчання (кількість 1), довідки ОК-5 (кількість 1), довідки про прийняття на роботу (навчання) (кількість 1), довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій прицівників (кількість 1), документів про стаж, що визначені Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (кількість 1), наказу №202 від 21 грудня 2006 року (кількість 1), наказу №336 від 04 жовтня 2021 року; свідоцтва про народження дитини (кількість 1), свідоцтва про шлюб (кількість 1), трудової книжки або документа про стаж (кількість 1); витягу з реєстру страхувальників (кількість 1); заяви про спосіб виплати пенсії (кількість 1), пам`ятки пенсіонера (кількість 1).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №42 від 15 червня 2023 року /а.с. 145/ відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що не має права на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з ненастанням віку.

У вказаному рішенні зазначено, що дата народження ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дата звернення за призначенням пенсії: 08 червня 2023 року. Пенсійний вік визначений статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 55 років. Пенсія призначається при стажі роботи: у жінок не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо вадкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку: жінкам на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Вік заявниці: 50 років. Заявниця працює. Страховий стаж особи становить 30 років 06 місяців 15 днів. Робота за списком №2 11 років 04 місяця 23 дні. Зниження пенсійного віку на 5 років. Результати розгляду документів, доданих до заяви: до пільгового стажу не зараховано: період роботи з 17 грудня 2010 року по 24 жовтня 2011 року, оскільки в пільговій довідці №110 від 22 травня 2023 року зазначено, що заявниця працювала на посаді «сестра медична стаціонарна», а в переліку робочих місць, професій працівникам, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення до наказу №188 від 16 листопада 2006 року про проведення атестації робочих місць за умовами праці дана професія відсутня.

Не погодившись з рішеннями Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №42 від 02 червня 2023 року та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №42 від 15 червня 2023 року, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05 листопада 1991 року /далі Закон №1788-XIІ/ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 12 "Закону №1788-XIІ право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 "Пенсії за віком на пільгових умовах" Закону №1788-XIІ (із змінами, внесеними Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VIII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, зокрема з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Аналогічні положення містить і Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV /надалі - Закон № 1058-ІV /.

Так, підпунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Водночас 23 січня 2020 року Конституційним Судом України прийнято рішення №1-р/2020 у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу І, пункту 2 розділу ІІІ „ Прикінцеві положення Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року № 213?VIII.

Пунктом 1 резолютивної частини вказаного Рішення визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213VIII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини цього Рішення стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 резолютивної частини цього ж Рішення передбачено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року № 213VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

" На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 ( 36-2003-п ) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам;

в) трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі;

г) жінки, які працюють трактористами-машиністами, машиністами будівельних, шляхових і вантажно-розвантажувальних машин, змонтованих на базі тракторів і екскаваторів, - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі;

д) жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України;

е) жінки, зайняті протягом повного сезону на вирощуванні, збиранні та післязбиральній обробці тютюну,- після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років;

є) робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років;

ж) жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України;

з) водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Працівникам інших виробництв, професій та посад дострокові пенсії залежно від умов праці (але не раніш як після досягнення 55 років чоловіками і 50 років жінками) можуть встановлюватися за результатами атестації робочих місць за рахунок коштів підприємств та організацій, призначених на оплату праці, які перераховуються до Пенсійного фонду України на виплату пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення цих списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю".

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, положення статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які збільшували пенсійний вік для осіб, що мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, втратили чинність з 23 січня 2020 року та саме з цієї дати підлягає застосуванню норма статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213VIII, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

В постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Враховуючи викладене, до спірних правовідносин застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення КСУ №1-р/2020, а не норми Закону № 1058-ІV.

З тексту оскаржуваних рішень слідує, що пенсійний вік, що визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список №2), становить 55 років; вік заявниці 50 років та підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах стало недосягнення заявницею віку (55 років).

Як встановлено судом, із заявами за призначенням / перерахунком пенсії від 26 травня 2023 року та від 08 червня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до органу пенсійного фонду 26 травня 2023 року та 08 червня 2023 року відповідно, що не заперечується учасниками справи. Тобто станом на дату звернення із заявами щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах вік позивача становив 50 років (повних років), що визнається відповідачами в оскаржуваних рішеннях.

Аргумент відповідачів, що позивач не досягла пенсійного віку, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд відхиляє, оскільки з 23 січня 2020 року в Україні одночасно існують два Закони, котрі регламентують правила призначення пенсій за Списком №2, а саме: пункт б частини першої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення у редакції Закону, яка діяла до 01 квітня 2015 року (до набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року №213-VIII ) та пункт 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, а тому враховуючи частину першу статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 по справі Щокін проти України (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011 по справі Серков проти України (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05), суд вважає, що застосуванню підлягає Закон, який є найбільш сприятливим для позивача щодо встановлення пенсійного віку на рівні найменшої величини, тобто 50 років.

Висновки суду у цій справі відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним в рішенні від 21 квітня 2021 року у зразковій справі № 360/3611/20 з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2021 року.

Таким чином, така підстава для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах (за Списком № 2) як недосягнення позивачем пенсійного віку, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, є помилковою.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05 листопада 1991 року визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року /надалі Порядок №637/, встановлено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за N 1451/11731 /надалі - Порядок № 383/, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

З аналізу вказаних норм слідує, що стаж роботи зі шкідливими і важкими умовами праці підтверджується відповідними записами в трудовій книжці та/або уточнюючими довідками, передбаченими пунктом 20 Порядку №637.

Судовим розглядом встановлено, що зі змісту оскаржуваного рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області №29 від 02 червня 2023 року слідує, що пільговий стаж позивача становить 09 років 10 місяців 26 днів та підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії стало також відсутність необхідного пільгового стажу.

Як зазначено у цьому рішенні органу ПФУ до пільгового стажу не зараховано періоди роюоти: 1) з 17 грудня 2010 року по 24 жовтня 2011 року, оскільки в пільговій довідці №110 від 22 травня 2023 року зазначено, що заявниця працювала на посаді «сестра медична стаціонарна», а в переліку робочих місць, професій працівникам, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення до наказу №188 від 16 листопада 2006 року про проведення атестації робочих місць за умовами праці дана професія відсутня; 2) з 06 жовтня 2021 року по 31 березня 2023 року, оскільки не надано наказ по підприємству про проведення атестації робочих місць за умовами праці №336 від 04 жовтня 2021 року та додаток до наказу по підприємству із переліком робочих місць, професій працівникам, яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

Зі змісту іншого оскаржуваного рішення, а саме: рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області №29 від 15 червня 2023 року слідує, що пільговий стаж роботи за списком №2 позивача становить - 11 років 04 місяця 23 дні та до пільгового стажу не зараховано: період роботи з 17 грудня 2010 року по 24 жовтня 2011 року, оскільки в пільговій довідці №110 від 22 травня 2023 року зазначено, що заявниця працювала на посаді «сестра медична стаціонарна», а в переліку робочих місць, професій працівникам, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення до наказу №188 від 16 листопада 2006 року про проведення атестації робочих місць за умовами праці дана професія відсутня.

Надаючи оцінку вказаним доводам відповідачів щодо незарахування до пільгового стажу позивача періодів її роботи, суд зазначає наступне.

Згідно із наказом Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф.Мальцева №188 від 16 листопада 2006 року /а.с. 96-99/ підтверджено право на пільги та компенсації, в томі числі право на пільгове пенсійне забезпечення по списку №1, 2 у відповідності з додатком №1, а згідно із додатком №1 до такого наказу до Переліку професій, посад, робочих місць Полтавської облпсихлікарні, яким підтверджено право на пільги та компенсації згідно постанови КМУ №36 від 16 січня 2003 року до Списку №2 віднесена посада сестра медична палатна 2а відділення.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданій КП "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" за №110 від 22 травня 2023 року /а.с. 92/, ОСОБА_1 працює повний робочий день в КП "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" і за період з 17 грудня 2010 року (наказ №245-к від 16 грудня 2010 року) по даний час виконує обслуговування психічно хворих, до інших робіт не залучається, за професією, посадою сестра медична стаціонару 2а відділення психіатричного, що передбачена Списком №2 розділу ХХІV постанови КМУ №461 від 24 червня 2016 року, та за період з 17 грудня 2010 року по 30 квітня 2023 року 12 років 04 місяця 14 днів. Підстава видачі первинні документи, а саме: особова картка форми №П-2, накази з особового складу, особові рахунки по нарахуванню заробітної плати за 2010-2023 рр, наказ №188 від 16 листопада 2006 року, наказ №213 від 25 жовтня 2011 року, №197 від 06 жовтня 2016 року, наказ №338 від 06 жовтня 2021 року.

Вказані наказ та довідка були подані позивачем до обох заяв від 26 травня 2023 року та від 08 червня 2023 року.

До заяви від 08 червня 2023 року позивачем додатково надано наказ №202 від 21 грудня 2006 року /а.с.122/ та наказ №336 від 04 жовтня 2021 року /а.с. 117-121/.

Так, згідно із наказом Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф.Мальцева №202 від 21 грудня 2006 року внесено зміни в штатний розпис лікарні на 2007 рік , згідно яких з 01 січня 2007 року перейменовано посаду «сестра медична палатна» на «сестра медична стаціонару».

Відповідно до наказу КП "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" №336 від 04 жовтня 2021 року підтверджено право на пільги та компенсації, в т.ч. на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1, Списку №2 працівникам, робочі місця яких указані в додатку №1, до якого включена посада сестра медична стаціонару 2а відділення психіатричного.

Оскільки накази №202 від 21 грудня 2006 року та №336 від 04 жовтня 2021 року не були подані позивачем до заяви про призначення пенсії за віком від 26 травня 2023 року та відповідно позивачем не виконано вимоги пункту 10 Порядку № 383 щодо підтвердження пільгового стажу, суд доходить висновку про правомірність такої підстави для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах (за Списком № 2) як відсутність необхідного пільгового стажу, а тому рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області №29 від 02 червня 2023 року в цій частині є правомірним та не може бути скасованим судом.

Водночас враховуючи, що до заяви про призначення пенсії від 08 червня 2023 року позивача додала такі документи, в тому числі наказ Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева №202 від 21 грудня 2006 року, суд доходить висновку, що ГУ ПФУ в Закарпатській області неправомірно не зарахувало до пільгового стажу позивача період її роботи з 17 грудня 2010 року по 24 жовтня 2011 року, адже посада, яку займала позивач у цей період була перейменована на посаду, зазначену в переліку робочих місць, професій працівникам, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення до наказу № 188 від 16 листопада 2006 року.

Пільги по обчисленню стажу за роботу в деяких медичних закладах встановлює стаття 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05 листопада 1991 року /надалі - Закон №1788-XII/.

Відповідно до цієї статті робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

За правилами, встановленими частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною третьою статті 24 вказаного Закону України передбачено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Нормами пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV передбачено, що Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

З огляду на системний аналіз зазначених норм, суд доходить висновку, що Закон №1058-IV не передбачає обмежень щодо застосування статті 60 Закону №1788-ХІІ під час обчислення пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, а сама редакція статті 60 Закону №1788-ХІІ є чинною на теперішній час.

Отже, робота у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Відповідно до наказу №245-к від 16 грудня 2010 року позивач з 17 грудня 2010 року прийнята на посаду "сестра медича стаціонару" до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф.Мальцева, яка з 26 грудня 2018 року реорганізована шляхом перетворення в Комунальне підприємство "Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф.Мальцева», а з 22 травня 2020 року змінено найменування на Комунальне підприємство "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради".

Записи про звільнення з роботи з посади "сестра медична стаціонару КП "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" трудова книжка позивача не містить.

Таким чином, позивач до цього часу виконує роботу у закладі з надання психіатричної допомоги, яка зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Відповідно до довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданій КП "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" за №110 від 22 травня 2023 року та №131 від 08 червня 2023 року робота в психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу в подвійному розмірі на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення".

За змістом рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області №29 від 02 червня 2023 року страховий стаж заявниці становить 30 років 06 місяців 15 днів, а пільговий стаж - 09 років 10 місяців 26 днів, а за змістом рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області №29 від 15 червня 2023 року страховий стаж заявниці становить 30 років 06 місяців 15 днів, а пільговий стаж роботи за списком №2 - 11 років 04 місяця 23 дні,

Тобто вказані рішення не містять мотивів та висновків щодо наявності чи відсутності у позивача права на обрахування стажу в подвійному розмірі з урахуванням положень статті 60 Закону №1788-ХІІ.

Суд наголошує на тому, що адміністративний суд не може перебирати на себе повноваження іншого державного органу щодо вирішення питань по суті, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а не забезпечення ефективності державного управління, інакше б порушувався принцип розподілу влади. Відтак, завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень (вчинення дій, допущення бездіяльності).

Будь-яке рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими (вчиненими, допущеними) в межах наданих повноважень, ґрунтуватися на конкретних об`єктивних фактах, на підставі яких рішення ухвалено (дії вчинено, а бездіяльність допущено), та правових нормах, якими керувався суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішення (вчиненні дій чи допущенні бездіяльності).

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

З огляду на те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №42 від 15 червня 2023 року є протиправним в цілому ( з усіх наведених у ньому мотивів), то суд доходить висновку про необхідність його скасування та задоволення відповідної позовної вимоги.

В той же час рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №42 від 02 червня 2023 року у певній частині (щодо непідтвердження заявницею пільгового стажу) є правомірним, а тому інші мотиви, що зазначені у рішенні, не можуть мати наслідком скасування цього рішення, у зв`язку з чим відповідна позовна вимога задоволенню не підлягає.

Обираючи належний спосіб захисту прав позивача відповідно до встановлених у справі обставин та висновків суду, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву позивача за призначенням / перерахунком пенсії від 08 червня 2023 року щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з урахуванням висновків суду, наведених у цьому судовому рішенні, та за результатами такого розгляду прийняти відповідне рішення.

У зв`язку з цим не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 період роботи з 17 грудня 2010 року по 24 жовтня 2011 року, період роботи на посаді сестри медичної стаціонару КП "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" з 17 грудня 2010 року по 30 квітня 2023 року в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначити ОСОБА_1 з 19 травня 2023 року пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року №213-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення".

Такий висновок суду узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подання позову до суду позивач понесла витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 2147,20 грн, що підтверджується квитанцією №20-15754645/С від 20 червня 2023 року /а.с.45/ та №12-15888335/С від 12 липня 2023 року /а.с. 52/. Доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять.

З врахуванням висновків суду стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області підлягають витрати зі сплати судового збору у сумі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (вул. Майдан Волі, буд. 3, м. Тернопіль, Полтавська область, 46001, ідентифікаційний код 14035769) та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (площа Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ідентифікаційний код 20453063) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №42 від 15 червня 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 за призначенням / перерахунком пенсії від 08 червня 2023 року щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з урахуванням висновків суду, наведених у цьому судовому рішенні, та за результатами такого розгляду прийняти відповідне рішення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк