Справа № 580/5821/21
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2023-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5821/21 Головуючий у І інстанції - Руденко А.В.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
УХВАЛА

17 серпня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Кузьменка В.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Височанській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Відповідача щодо виплати з 01.04.2019 Позивачу пенсії з обмеженням максимальним розміром в десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Відповідача здійснювати з 01.04.2019 виплату Позивачу пенсії без обмеження максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Позов обґрунтований тим, що Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Черкаській області та з 01.04.2019 отримував пенсію в розмірі 17690,00 грн, а з 01.07.2021 - 18540,00 грн, тобто десять прожиткових мінімумів. Позивач вважає таке обмеження пенсії протиправним, оскільки Конституційним Судом України у рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 вказано, що обмеження максимального розміру пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом України ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб'' від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року - скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги - задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо виплати з 01.04.2019 ОСОБА_1 пенсії з обмеженням максимальним розміром в десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () здійснювати з 01.04.2019 виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії без обмеження максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, в якій Позивач просить встановити судовий контроль за виконанням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі № 580/5821/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Вимоги вказаної заяви мотивовано тим, що Шостим апеляційним адміністративним судом, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () здійснювати з 01.04.2019 виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії без обмеження максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Проте, Боржником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області, станом на час подачі вказаного клопотання судове рішення суду апеляційної інстанції у добровільному порядку не виконано.

Розглянувши вказане клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини 2 та 3статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Питання судового контролю за виконанням судових рішень регульовано статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено ст. 382 КАС України, за приписами частини першої та другої якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до частини восьмої цієї ж статті судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - Відповідачем у справі, може встановити суд першої чи апеляційної інстанції. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу. Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення.

При цьому, зазначена норма не містить застереження, що суд може встановити судовий контроль за виконанням судового рішення лише одночасно з ухваленням останнього.

Вказана позиція узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 14.05.2020 р. у справі № 800/320/17.

Колегія суддів зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-Позивача.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання Відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання Відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Слід зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.

Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.

В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 р. зазначив, що право на судовий захист, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що невиконанням рішення суду, яке набуло законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому.

Рішення суду, яке набуло законної сили - має бути виконане. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення.

Невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас, суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду.

У випадку ухилення боржника - суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2022 року, яка набрала законної сили, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () здійснювати з 01.04.2019 виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії без обмеження максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

З огляду на вказане, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з дня набрання судовим рішенням суду апеляційної інстанції законної сили, зобов`язана була виконати таке рішення суду.

Європейський суд з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Проте, з часу набрання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2022 року в адміністративній справі № 580/5821/21 законної сили Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області не вчинено дій, спрямованих на реальне виконання судового рішення у вказаній частині.

Зазначене підтверджується розрахунком пенсії Позивача від 02.06.2023 (а.с. 127), відповідно до якого підсумок пенсії з надбавками становить 27008,79 грн, проте з урахуванням максимального розміру пенсії виплачується у сумі 21824,41 грн.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Позивачем до Шостого апеляційного адміністративного суду було подано заяву про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі № 580/5821/21, в якій він просив суд апеляційної інстанції роз`яснити резолютивну частину постанови Шостого апеляційного адміністративного від 24 травня 2022 року в частині визначення предмету обмеження, зазначеного в резолютивній частині.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі № 580/5821/21 було відмовлено, оскільки проаналізувавши вищевказану постанову, колегія дійшла висновку, що вона не містить неточностей чи розбіжностей, що могли би стати перешкодою для його виконання, оскільки резолютивною частиною чітко визначено зобов`язати Відповідача здійснювати з 01.04.2019 виплату Позивачу пенсії без обмеження максимальним розміром, який при перерахунку міг перевищувати десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, докази виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі № 580/5821/21, ані станом на час звернення Позивача з клопотанням про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, ані на час розгляду вказаного клопотання в суді апеляційної інстанції, в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, враховуючи факт відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2022 року в даній адміністративній справі № 580/5821/21, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання Позивача про встановлення судового контролю за виконанням вказаної постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2022 року.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до підпункту «ґ» пункту 4 частини першої статті 322 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - Відповідачем (Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області) до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що звіт суб`єктом владних повноважень подається до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 248, 310, 321, 322, 325, 328, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () подати до Черкаського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2022 року в адміністративній справі № 580/5821/21 протягом одного місяця після отримання копії даної ухвали.

Попередити Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: В.В. Кузьменко

О.М. Оксененко

Повний текст складено 17.08.2023 року.