Справа № 380/11909/23
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправними і скасування рішень про коригування митної вартості товару,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся Фізична особа підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Т.Костюшка, 1), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 28 листопада 2022 року №UA209000/2022/000181/2 про коригування митної вартості товару «Меблі…», ввезення якого в Україну задекларовано фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 в митному режимі «імпорт» згідно митної декларації типу ІМ40ДЕ №22UA30U0 від 28.11.2022;

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 28 листопада 2022 року №UA209000/2022/000182/2 про коригування митної вартості товару «Меблі…», ввезення якого в Україну задекларовано фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 в митному режимі «імпорт» згідно митної декларації типу ІМ40ДЕ №22UA31U0 від 28.11.2022;

- стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при митному оформленні товарів, які ввозились на митну територію України, ним було визначено їх митну вартість за основним методом - ціною договору (контракту). Цей показник заявлено у митній декларації. На підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем було надано митному органу документи, що відповідають переліку, визначеному у частині 2 статті 53 Митного кодексу України. Вказані документи чітко ідентифікують оцінюваний товар та містять достовірні дані про числові показники складових митної вартості. Відтак, відсутні підстави для коригування митної вартості.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву (вх. №44630 від 15.06.2023 року), де просив у задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Щодо твердження представника позивача, що вимога ж відповідача про обов`язкову наявність підпису покупця в інвойсі є маніпулятивною. Такий документ виготовляється продавцем при відвантаженні товару. В даному випадку позивач здійснює підміну понять: проформа та інвойс. Відповідно до умов наданого до митного оформлення зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу від 08.06.2022 №1/6/2022 пункту 1.3. «Ціна вважається узгодженою Сторонами, якщо вона підтверджена підписами уповноважених представників Постачальника та Покупця в рахунку фактурі Проформі». Тобто, рахунок фактура Проформа виступає в даному випадку додатком до зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу в якому узгоджується ціна товару. Таким чином, ціна товару не узгоджена сторонами (відповідно до поданих до митного оформлення документів) і ,відповідно, при визначенні митної вартості товару не міг бути застосований метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) коли ця ціна не є узгоджена.

В позовній заяві представник позивача аргументує розбіжність щодо вартості товару в копії митної декларації країни відправлення від 24.11.2022 №MRN 22PL341010E0342262 та рахунку-фактурі від 24.11.2022 №F/KEX/22/110037 тим, що при митному очищенні товару у країні експорту (у даному Польща) до експортної вартості входить також його транспортування територією Польщі. По перше. Представник позивача не зазначив норму права, що дозволяє прийти до даного висновку. Відповідно до ст.66 МК України Митною вартістю товарів, що вивозяться за межі митної території України, є ціна товару, зазначена у рахунку-фактурі чи рахункупроформі. По друге. Як зазначає сам позивач: розбіжність складає 481,96 польських злотих. Відповідно до Рахунка-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг №СФ-1100065 від 28.11.2022 вартість транспортної послуги поза межами митної території України м. Островец Свент м/п Рава-Руська складає 7240,00 грн. Слід зауважити, що згідно курсу Національного банку України курс злотого до гривні станом на 24.11. 2022 року складала 8,0279 грн. Відповідно, вартість перевезення в злотих складає 901,86 злотих (7240/8,0279= 901,86). Таким чином, розбіжність між експортною декларацією та фактурою не могла виникнути в результаті додавання вартості транспортування по території Польщі до фактурної вартості товару.

Щодо твердження представника позивача, що фактична належність транспортного засобу, яким перевозився товар, іншому перевізнику, ніж обраний позивачем не має впливу на вартість перевезення. Прошу звернути увагу, що виявлених розбіжностей при митному оформлені по митній декларації від 28.11.2022 №22UA30U0:

- згідно автотранспортної накладної №б/н від 24.11.2022 перевізник ФОП ОСОБА_2 ;

- Рахунок - фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №СФ-1100065 від 28.11.2022 видала ФОП ОСОБА_3 ;

- договір на перевезення №221121 від 22.11.2021 року укладено з ФОП ОСОБА_4 .

Позивач не зазначає яке мала право ФОП ОСОБА_3 виставляти рахунок на перевезення - вона не здійснювала перевезення, з нею не укладався договір на перевезення. Фактично, відсутні правові підстави при визначені вартості перевезення брати до уваги Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №СФ-1100065 від 28.11.2022, який виставлений особою, що не має відношення до перевезення.

Обов`язок доведення ціни товару лежить на декларанті, і саме декларант має довести, що ним правильно здійснено розрахунки митної вартості, в т.ч. обрано метод визначення митної вартості товарів. Натомість митний орган має довести обґрунтованість сумнівів. Такої ж позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 04 липня 2022 року № 804/1053/16 касаційне провадження № К/9901/45832/18.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

ФОП ОСОБА_1 (Покупець) та компанія «Signal Meble Spolka z Ograniczona Odpowiedzialnoscia Sp.K.» (м. Островець-Свентокшиський, Республіка Польща) (Продавець) уклали контракт №1/6/2022 від 08.06.2022. За умовами цього контракту Продавець зобов`язується продати, а Покупець купити, оплатити та прийняти меблі наборами та окремими предметами для столових, житлових кімнат, спалень, кухонь, кабінетів, офісів торгової марки «Signal», в асортименті, кількості та по ціні згідно з фактурами про форма.

Згідно з умовами Контракту, який за своїм видом є договором з періодичними поставками, кожна окрема партія товару відвантажується покупцю на підставі замовлення. Товар постачається на умовах FCA (Ostrowiec Swietokrzyski, Польща) згідно з правилами Інкотермс-2000, або на інших, окремо визначених сторонами у рахунку-фактурі умовах. Витрати по транспортуванню товару несе покупець. Оплата за товар здійснюється упродовж 7 днів з моменту відвантаження. Валюта розрахунків «польські злоті».

На виконання умов контракту компанія «Signal Meble...» 24.11.2022 відвантажила в адресу позивача (у наданий позивачем транспортний засіб) замовлену партію товару на загальну суму 33255,04 польських злотих та передала перевізнику фактуру (інвойс) №VAT F/KEX/22/110037 від 24.11.2022, специфікацію та товаро-транспортну накладну (CMR) б/н від 24.11.2022.

Перевізник (ФОП ОСОБА_5 ) здійснив транспортування товару в Україну та 28.11.2022 доставив товар до відділу митного оформлення митного поста «Львів-північний» Львівської митниці.

Виконувати дії, пов`язані з декларуванням та митним оформленням імпорту товару, позивач уповноважив митного брокера, який 28.11.2022 подав електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ №22UA3U0.

Згідно з МД задекларовано ввезення в Україну на адресу ФОП ОСОБА_1 в митному режимі «імпорт» товару «Меблі.» по 9 товарних позиціях загальною фактурною вартість 33255,04 польських злотих, що складає 269116,41 грн згідно курсу НБУ на дату декларування.

Митна вартість декларантом визначена за основним методом (за ціною контракту) в сумі 276356,41 грн.

До складових митної вартості (окрім фактурної ціни) декларантом додано вартість транспортування товару до місця ввезення в Україну (пункт пропуску «Рава-Руська») в сумі 7240,00 грн.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи: Контракт №1/6/2022 від 08.06.2022; рахунок-фактура (інвойс) №VAT F/KEX/22/110037 від 24.11.2022; автомобільна товарно-транспортна накладна (CMR) б/н від 24.11.2022; договір міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом №221121 від 22.11.2021; рахунок перевізника №СФ-1100065 від 28.11.2022 на оплату транспортних послуг; експортну декларацію країни відправлення товару №MRN 22PL341010E0342262 від 24.11.2022.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу декларанту було надіслано повідомлення про надання додаткових документів, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи; - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; - довідкову інформацію щодо вартості у країні- експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; - розрахунок ціни (калькуляцію).

У відповідь на запит декларант проінформував митний орган про те, що до митного оформлення для підтвердження митної вартості подані усі наявні документи, інших запитуваних документів немає.

Відповідач 28.11.2022 прийняв рішення про коригування митної вартості №UA209000/2022/000181/2 та відмовив у митному оформленні товару згідно картки відмови №UA209160/2022/000219 у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості.

Згідно з п. 33 вищевказаного рішення обставинами прийняття рішення та джерелами інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості товару, зазначено подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - відповідно до умов наданого до митного оформлення зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу від 08.06.2022 № 1/6/2022 пункту 1.3. «Ціна вважається узгодженою Сторонами, якщо вона підтверджена підписами уповноважених представників Постачальника та Покупця в рахунку фактурі Проформі», однак у наданому рахунку-фактурі підписи Покупця відсутні, а рахунок Проформа не надавався. - у рахунку-фактурі від 24.11.2022 № F /KEX/22/110037 зазначено що форма оплати даної поставки «PRZEDPLATA», проте банківський платіжний документ не надано, що є порушенням вимог статті 53 п 2. МКУ. - виявлено розбіжності в копії митної декларації країни відправлення від 24.11.2022 № MRN 22PL341010E0342262 вартість товару не відповідає вартості у рахунку-фактурі від 24.11.2022 № F /KEX/22/110037.

Також ФОП ОСОБА_1 на умовах зовнішньоекономічного Контракту №2/7/2022 від 21.07.2022 придбав у компанії «HALMAR Sp. z o.o.» (м. Стальова Воля, Республіка Польща) меблеві вироби з метою подальшої реалізації в Україні.

Відповідно до істотних умов Контракту, що за своїм видом є договором з періодичними поставками, конкретні найменування, кількість, вартість кожної окремої партії товару узгоджується сторонами у рахунку-проформі. Оплата за товар здійснюється у формі 100% передоплати перед відвантаженням товару, на підставі рахунку-проформи. Валюта розрахунків сторонами визначена «польські злоті». Товар постачається на умовах FCA (Stalowa Wola, Польща) згідно з правилами Інкотермс-2010, або на інших, визначених сторонами у рахунку-фактурі умовах. Витрати по транспортуванню товару несе покупець.

Згідно з доповнення до Контакту від 18.10.2022 дана конкретна поставка товару здійснюється без передоплати.

Компанія «HALMAR Sp. z o.o.» 25.11.2022 відвантажила замовлений позивачем товар на суму 45137,49 польських злотих у наданий позивачем транспортний засіб та передала перевізнику фактуру (інвойс) №(S)FSE-300/22/EX від 25.11.2022, специфікацію на товар, автомобільну товарно-транспортну накладну (CMR) №б/н від 25.11.2022.

Перевізник здійснив транспортування товару в Україну тим же транспортним засобом, що й попередня поставка та 28.11.2022 доставив товар до відділу митного оформлення митного поста «Львів -північний» Львівської митниці.

Виконувати дії, пов`язані з декларуванням та митним оформленням імпорту товару, позивач уповноважив митного брокера, який 28.11.2022 подав електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ №22UA31U0.

Згідно з МД задекларовано ввезення в Україну на адресу ФОП ОСОБА_1 в митному режимі «імпорт» товару «Меблі.» по 21 товарній позиції загальною фактурною вартість 45137,49 польських злотих, що складає 365275,15 грн згідно курсу НБУ на дату декларування.

Митна вартість декларантом визначена за основним методом (за ціною контракту) в сумі 374035,15 грн.

До складових митної вартості (окрім фактурної ціни) декларантом додано вартість транспортування товару до місця ввезення в Україну (пункт пропуску «Рава-Руська») в сумі 8760,00 грн.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи: Контракт №2/7/2022 від 21.07.2022; - фактура (інвойс) №(S)FSE-300/22/EX від 25.11.2022; - автомобільна товаро-транспортна накладна (CMR) №б/н від 25.11.2022; - договір міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом №221121 від 22.11.2021; - рахунок-фактура перевізника №СФ-1100065 від 28.11.2022 на оплату транспортних послуг.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу декларанту було надіслано повідомлення про надання додаткових документів, а саме: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи; - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; - довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; - розрахунок ціни (калькуляцію).

У відповідь на запит декларант проінформував митний орган про те, що до митного оформлення для підтвердження митної вартості подані усі наявні документи, інших запитуваних документів немає.

Відповідач 28.11.2022 прийняв рішення про коригування митної вартості №UA209000/2022/000182/2 та відмовив у митному оформленні товару згідно картки відмови №UA209160/2022/000220 у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості.

Згідно з п. 33 вищевказаного рішення обставинами прийняття рішення та джерелами інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості товару, зазначено подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена; - відповідно до умов наданого до митного оформлення зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу від 21.07.2022 № 2/7/2022 пункту 1.3. «Ціна вважається узгодженою Сторонами, якщо вона підтверджена в рахунку - проформі підписами уповноважених представників Постачальника та Покупця», однак у наданому рахунку фактурі Проформі підписи Покупця відсутні, що є порушенням умов даного контракту; - в наданій до митного оформлення автотранспортній накладній від 25.11.2022 № б/н перевізником зазначено ФОП ОСОБА_2 , а рахунок на перевезення та договір про перевезення укладений із ФОП ОСОБА_3 .

Згідно оскаржуваного рішення №UA209000/2022/000182/2 від 28.11.2022 відповідач відмовив у визнанні заявленої декларантом митної вартості товарів у відношенні 10 товарних позицій (товар №№ 8, 9, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 21) згідно нумерації в МД) та митну вартість товару щодо цих товарних позицій визначено (скориговано) за передбаченим пунктом 2-ґ ч.1 ст.57, ст.64 МК України резервним методом.

Щодо товарів по інших 11 товарних позиціях заявлена декларантом митна вартість була визнана митним органом і відповідно не коригувалась.

Не погоджуючись із коригуванням митної вартості товару, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права, шляхом скасування оскаржуваних рішень.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані: Конституцією України від 28 червня 1996 року №254к/96-ВР, Митним кодексом України від 13 березня 2012 року №4495-VI, Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №631 (далі - Порядок №631), Міжнародною конвенцією про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15 лютого 2011 року №3018-VI (далі - Конвенція).

Відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

У відповідності до частин першої та другої статті 1 Митного кодексу України, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно зі статтею 3 Кодексу, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною другою статті 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 вказаного Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII вказаного Кодексу та вказаною главою.

Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених вказаним Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається частиною другою статті 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 вказаного Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до вимог частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій вказаної статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1)договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частина шоста статті 53 МК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування зазначеного методу, визначених у частині першій статті 58 вказаного Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 вказаного Кодексу.

Згідно з частиною четвертою статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари.

У частині шостій статті 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 зазначеного Кодексу, або відсутності у таких документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари;

- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 зазначеного Кодексу;

- надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У частині першій статті 55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 вказаного Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з частиною другою статті 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 вказаного Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х вказаного Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої вказаної статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 вказаного Кодексу або до суду.

У частині третій статті 55 МК України також встановлено, що форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, відповідно до частини другої вказаної статті є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

У частинах третій-шостій статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм зазначеного Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 вказаного Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 вказаного Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 вказаного Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 вказаного Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з частиною другою статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У частинах четвертій, п`ятій статті 58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої вказаної статті. Ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 вказаного Кодексу. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 вказаного Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

За приписами частин першої, другої, четвертої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 вказаного Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями вказаної статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень зазначеної статті, та про використаний при цьому метод.

Як встановлено судом з матеріалів справи, оскаржуваним рішення Львівської митниці від 28 листопада 2022 року №UA209000/2022/000181/2 відповідач відмовив у визнанні заявленої декларантом митної вартості товарів та зазначив наступне.

Відповідно до умов наданого до митного оформлення зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу від 08.06.2022 №1/6/2022 пункту 1.3. «Ціна вважається узгодженою Сторонами, якщо вона підтверджена підписами уповноважених представників Постачальника та Покупця в рахунку фактурі Проформі», однак у наданому рахунку-фактурі підписи Покупця відсутні, а рахунок Проформа не надавався.

Суд зазначає, що відсутність підпису позивача у рахунку-фактурі не впливає на ціну товару, яка була фактично сплачена.

Щодо посилань відповідача у рішенні від 28.11.2022 року №UA209000/2022/000181/2 на те, що у рахунку-фактурі від 08.09.2022 №F/KEX/22/090005 зазначено що форма оплати даної поставки «PRZEDPLATA», проте банківський платіжний документ не надано, що є порушенням вимог статті 53 п 2. МКУ, суд зауважує, що відповідно до викладеного у постановах Верховного Суду від 7 травня 2020 року у справі №1.380.2019.001625 та від 02.03.2021 у справі №380/842/20 правового висновку, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості. Банківські платіжні документи можуть підтверджувати митну вартість товарів лише в тому випадку, якщо на момент митного оформлення товару декларантом оплачено рахунок за такий товар; відсутність в поданих декларантом документах відомостей щодо термінів оплати, не підтверджує неможливість визнання задекларованої митної вартості за ціною договору, та не може бути обґрунтуванням для прийняття рішення про коригування митної вартості; дана обставина сама по собі не є доказом, що обґрунтовує митну вартість товару, тобто, строк оплати за товар не впливає на визначення митної вартості товару.

Згідно з умовами Контракту, від 08.06.2022 № 1/6/2022 оплата за товар здійснюється упродовж 7 днів з моменту відвантаження. Валюта розрахунків «польські злоті».

З матеріалів справи судом встановлено, що станом на дату митного оформлення товару, оплата за нього ще не була здійснена, відтак відповідні банківські платіжні документи були відсутні.

Щодо посилань відповідача у рішенні від 28.11.2022 року №UA209000/2022/000181/2 на те, що в копії митної декларації країни відправлення від 24.11.2022 №MRN 22PL341010E0342262 вартість товару не відповідає вартості у рахунку-фактурі від 24.11.2022 № F/KEX/22/110037, суд зауважує наступне.

Умови поставки FCA, за якими фактично поставлявся товар у даному спірному випадку, передбачають, що у вартість товару не включається його транспортування - перевезення товару і відповідно витрати на це покладаються на покупця.

Разом з тим, при митному очищенні товару у країні експорту (у даному випадку Польща) до експортної вартості входить також його транспортування територією Польщі. Таким чином, сумарна вартість у експортній декларації, яка є на 481,96 польських злотих більшою, аніж фактурна, не може викликати сумнів у фактурній вартості товару, яка за правилами ст.58 МК України визначається як ціна товару, що є основним елементом митної вартості при її визначенні за ціною договору.

Як встановлено судом з матеріалів справи, оскаржуваним рішення Львівської митниці від 28 листопада 2022 року №UA209000/2022/000182/2 відповідач відмовив у визнанні заявленої декларантом митної вартості товарів та зазначив наступне.

Відповідно до умов наданого до митного оформлення зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу від 21.07.2022 № 2/7/2022 пункту 1.3. «Ціна вважається узгодженою Сторонами, якщо вона підтверджена в рахунку-проформі підписами уповноважених представників Постачальника та Покупця», однак у наданому рахунку фактурі Проформі підписи Покупця відсутні, що є порушенням умов даного контракту.

Описані доводи відповідача про відсутність підпису покупця у рахунку-проформі суд оцінює у сукупності з тією обставиною, що на підставі цих же документів відповідач визнав заявлену митну вартість щодо 21 товарної позиції із задекларованих по електронній митній декларації типу ІМ40ДЕ №22UA31U0 від 28.11.2022 і відмовив у визнанні та визначив митну вартість самостійно у відношенні інших 10 товарних позицій.

Тобто за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган частину задекларованого позивачем товару визнав, а щодо іншої частини товару, митна вартість якого підтверджена цими ж документами, митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості.

Суд вважає, що така вибірковість при здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів очевидно свідчить про недобросовісність відповідача як суб`єкта владних повноважень при виконанні покладених на нього повноважень.

Як зазначає відповідач в оскаржуваному рішенні, в наданій до митного оформлення автотранспортній накладній від 25.11.2022 №б/н перевізником зазначено ФОП ОСОБА_2 а рахунок на перевезення та договір про перевезення укладений із ФОП ОСОБА_3 .

Відомості про вартість транспортування товару підтверджені документально і піддаються обчисленню. Фактична належність транспортного засобу, яким перевозився товар, іншому перевізнику, ніж обраний позивачем не має впливу на вартість транспортування.

Таким чином, позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК України, які чітко ідентифікували товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору, яка співпадає з інвойсами та експортними деклараціями країни відправлення.

Водночас митниця не довела наявність розбіжностей у документах, поданих позивачем, ознак підробки в них або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

Інші доводи відповідача висновків суду не спростовують.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивач подав до митного органу повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості імпортованих товарів за основним методом, а, в свою чергу, відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідач не спростував, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідач не довів.

Отже, суд дійшов висновку, що, прийнявши рішення про коригування митної вартості, відповідач діяв неправомірно, оскільки митна вартість є базою для визначення розміру належних до сплати позивачем митних платежів: мита та податку на додану вартість, наслідком коригування митної вартості товарів є збільшення розміру цих платежів.

З огляду на те вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваного рішення Львівської митниці від 28 листопада 2022 року №UA209000/2022/000181/2 про коригування митної вартості товару та від 28 листопада 2022 року №UA209000/2022/000182/2 про коригування митної вартості товару та необхідність їх скасування.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав до суду достатні, беззаперечні докази в обґрунтування прийняття спірних рішень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправними і скасування рішень про коригування митної вартості товару - задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 28.11.2022 року №UA209000/2022/000181/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 28.11.2022 року №UA209000/2022/000182/2 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути з Львівської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кухар Н.А.