Справа № 560/7655/23
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2023-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7655/23
РІШЕННЯ

іменем України

22 серпня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень від 19.01.2023 №69, від 26.01.2023 №69, зобов`язання призначити та виплачувати пенсію.

В обґрунтування позову зазначає, що у січні 2023 вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявами про призначення пенсії. Під час вирішення питання призначення їй пенсії спірними рішеннями до страхового стажу не було зараховано ряд періодів роботи (з 27.10.1980 по 03.10.1983, з 22.04.1987 по 30.04.1987, з 01.05.1987 по 31.12.1997, з 01.01.1998 по 31.12.2000, 01.03.2001 по 11.06.2003, з 02.09.2010 по 31.08.2019, з 17.09.2019 по 12.06.2020) Відповідач листом повідомив про відмову в призначенні пенсії за віком на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Також позивач не погоджується з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, яким також відмовлено у призначення пенсії, що вона вважає протиправним.

У відзиві Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №69 від 19.01.2023 відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно зі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Позивачка повторно звернулась з заявою про призначення пенсії і рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області № 69 від 26.01.2023 було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Страховий стаж позивачки становить 27 років 7 місяців 15 днів, що недостатньо для призначення пенсії згідно зі ст. 26 Закону.

Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві у відзиві просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що відповідно до наданих до заяви документів страховий стаж позивача складає 27 років 7 місяців 15 днів, що не є достатнім для призначення пенсії. До страхового стажу не зараховано період роботи з 1986 року, оскільки зазначений період перетинається з іншими періодами роботи відповідно до відомостей трудової книжки. Період роботи з 01.03.2001 по 11.06.2003 не зарахований оскільки запис здійснений з порушенням вимог Інструкції про порядок введення трудових книжок працівників.

У відзиві Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області просить відмовити у задоволенні позову. Вказує на те, що страховий стаж роботи позивачки становив на час звернення 27 років 07 місяців 15 днів, що не було достатнім для призначення пенсії. До страхового стажу не зарахований період роботи у колгоспі у 1986 році за даними архівної довідки №01-11/М633 від 03.01.2023, оскільки цей період перетинається з періодом роботи згідно з записами трудової книжки, а період роботи з 01.03.2001 по 11.06.2003 зараховано частково (відповідно до сплати внесків згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-5), оскільки запис заведено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (в трудовій книжці дату при прийомі на роботу виправлено та не завірено належним чином).

У відповідях на відзиви позивач не погоджується з доводами відповідачів, викладеними у відзивах.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 69 від 19.01.2023 відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

20.01.2023 ОСОБА_1 повторно звернулась з заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області № 69 від 26.01.2023 також відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Як вбачається зі змісту вказаних рішень, а також листа - повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, до страхового стажу позивачки не зараховано:

- період роботи за 1986 рік у колгоспі «Збуч» с. Щаснівка Волочиського району Хмельницької області, згідно архівної довідки про відпрацьовані людинодні 01-11/ М633 від 03.01.2023, виданої Волочиським трудовим архівом Волочиської міської ради Хмельницької області, оскільки зазначений період перетинається з періодом роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 30.10.1980,

- період роботи з 01.03.2001 по 11.06.2003, оскільки відсутня довідка про сплату страхових внесків та виправлена дата про прийняття на роботу згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 30.10.1980, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

У розумінні абз. 22 ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За змістом ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 26 Закону № 1058-IV встановлені умови призначення пенсії за віком. За загальним правилом особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності відповідного стажу, визначеного у статті 26 Закону № 1058-IV, який у період з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року становить не менше 29 років.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Судом встановлено, що на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком позивачка досягла 60-річного віку.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (надалі, також - Порядок №637).

Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з приписів Порядку № 637, підтвердження трудового стажу потрібне у разі відсутності трудової книжки, необхідних записів в трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні й неточні записи про періоди роботи.

Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58) заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції № 58, у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Отже, з вищенаведених положень вбачається, що працівник не несе відповідальності за правильність заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особою самостійно. Більше того, недоліки заповнення трудової книжки, навіть якщо вони мають місце, не є підставою вважати відсутніми чи недоведеними відповідні періоди трудового стажу.

Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) звернув увагу на те, що певні недоліки заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Доказів того, що записи про період роботи з 01.03.2001 по 11.06.2003 є неправильними чи неточними, відповідачами суду не надано. Відтак, трудова книжка є достатньою підставою для підтвердження стажу роботи для призначення (перерахунку) пенсії, та не потребує підтвердження додатковими документами. У той же час, незарахування цього періоду до страхового стажу позивачки лише через наявність виправлення, яке не можна вважати нечітким або незрозумілим, є необґрунтованим та протиправним.

Відповідно до п. 1 статті 14 Закону № 1058-IV страхувальниками відповідно до цього Закону є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії. Платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону ( частина 1 статті 15 Закону №1058-IV) Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи (стаття 106 Закону №1058-IV) Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті. Перерахунок пенсії особи проводиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де вона працює, страхувальником сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Отже, як вбачається зі змісту положень Закону, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або неповну сплату страхових внесків покладено саме на страхувальника.

Що стосується періоду роботи позивачки за 1986 у колгоспі "Збруч" с. Щаснівка Волочиського району Хмельницької області, згідно з записами трудової книжки ОСОБА_1 у період з 12.05.1984 по 21.04.1987 працювала у Волочиському відділі культури і вказаний період зараховано до страхового стажу. Період роботи у колгоспі "Збруч " за 1986 не зараховано, оскільки він перетинається з періодом роботи згідно з трудовою книжкою (12.05.1984 по 21.04.1987).

Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 затверджені Основні положення про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників (далі - Основні положення), згідно з пунктом 1 яких трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність члена колгоспу.

Стаття 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає, що стаж роботи в колгоспі за період після 1965 року обчислюється за фактичною тривалістю роботи тільки тоді, коли член колгоспу не виконував встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві без поважних причин. Тобто, для неврахування до трудового стажу при його обчисленні часу роботи в колгоспі, або певного його періоду, необхідно встановити невиконання членом колгоспу встановленого у господарстві мінімуму трудової участі, а також те, що невиконання встановленого мінімуму трудової участі відбулось з вини члена колгоспу за відсутності поважних причин.

Згідно з архівною довідкою від 03.01.2023 № 01-11/м633, яка є у матеріалах справи, ОСОБА_1 числиться в документах з кадрових питань колгоспу "Збруч" с. Щаснівка Волочиського району Хмельницької області з травня 1986 по грудень 1987, з квітня 1989 по листопад 2000. За 1986 рік зазначається, що нею вироблено трудоднів (вихододнів) 22, нараховано за рік 148,48 карбованців.

У архівній довідці відсутні відомості про невиконання позивачкою під час роботи в колгоспі встановленого мінімуму трудової участі, у тому числі без поважних причин. Таким чином, твердження відповідача про відсутність підстав для зарахування періоду роботи за 1986 до страхового стажу є безпідставними.

Відтак суд вважає, що прийняті відповідачами рішення про відмову у призначенні пенсії, що ґрунтуються на не зарахуванні ( невизнанні) частини наявного у позивачки стажу, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до КАС України суд може вийти за межі позовних вимог у разі необхідності ефективного захисту порушених прав та інтересів особи. Суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу позивачки період роботи у колгоспі "Збруч" с. Щаснівка Волочиського району Хмельницької області у 1986 році, період роботи з 01.03.2001 по 11.06.2003 в ЗАТ "АПО" Волочиське", призначити та виплачувати пенсію.

Відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач із заявою до пенсійного органу вперше звернулась 11.01.2023, відтак пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачі не довели правомірності прийнятих рішень, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26 січня 2023 №69, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 19.01.2023 №69.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи за 1986 рік у колгоспі "Збруч" с. Щаснівка Волочиського району Хмельницької області; з 01.03.2001 по 11.06.2003 у ЗАТ "АПО" Волочиське", вирішити питання призначення та виплати пенсії за віком з 23.12.2022.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 22 серпня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29001 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16,Київ 53,04053 , код ЄДРПОУ - 42098368) Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Площа Свободи, 5, Держпром 3 підїзд, 2 поверх,Харків,61000 , код ЄДРПОУ - 14099344)

Головуючий суддя І.С. Козачок