Справа № 260/3132/23
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2023-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
22 серпня 2023 рокум. Ужгород № 260/3132/23
Закарпатський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення, -
Адвокат Митровка Я.В. в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області (далі - відповідач) у якому просить: визнати протиправним та скасувати пункти 4-5 рішення Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області «Про структуру і чисельність Буштинської селищної ради та її виконавчих органів па 2023» № 335 від 26.12.2022.
18 липня 2023 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду позов ОСОБА_1 до Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано пункти 4-5 рішення Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області «Про структуру і чисельність Буштинської селищної ради та її виконавчих органів на 2023 рік» № 335 від 26.12.2022 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).
24 липня 2023 року представник позивача - адвокат Митровка Я.В. подав до суду клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі № 260/3132/23, в якому просить ухвалити додаткове судове рішення у справі, яким стягнути з Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_1 26 289,99 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку із розглядом справи №260/3132/23 в суді першої інстанції.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з того, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Таким чином, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 15.03.2019 по справі №826/7778/17.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Правовий аналіз документів, вивчення таких, узгодження правової позиції, підготовка додаткових пояснень не є окремим видом адвокатської діяльності.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні "Лавентс проти Латвії" (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.
Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.
Даний спір не потребував значних затрат часу, а ведення цієї справи у суді не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи для адвоката, зокрема, в частині складання та подання позовної заяви. Суд вказує, що судових засідань в даній справі не було призначено, розгляд справи відбувався у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Враховуючи наведене, виходячи із конкретних обставин справи, суд вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, у сумі 5000,00 грн.
Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
За таких обставин, клопотання представника позивача підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі - задовольнити частково.
Додаткове рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового судового рішення. Учасник справи, якому повний текст додаткового рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Головуючий суддя у період з 24 липня 2023 року по 18 серпня 2023 року перебував у відпустці. 21 серпня 2023 року - перший робочий день.
Суддя Ю.Ю.Дору