Справа № 320/10052/21
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

за участі секретаря судового засідання Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 р. у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання протиправним та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, в якому позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову № 51 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 15 липня 2021 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 59280, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю оскаржуваної постанови з огляду підстав повного та вчасного усунення позивачем порушення, встановлення якого стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення. Крім того, позивач наголошує на відсутності визначених чинним законодавством підстав для притягнення його до відповідальності на підставі оскаржуваної постанови, порушення строків притягнення його до відповідальності.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2023 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 16.08.2023.

04.08.2023, під № 31649 до суду від Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечувавали проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі звернення адвоката Тесленка Д.В., який діє в інтересах громадянина ОСОБА_1 , що надійшло з Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, Головним управлінням видано наказ про проведення позапланового заходу (перевірки) позивача від 18 лютого 2021 року № 671 та направлення про проведення заходу від 18 лютого 2021 року № 603 зі строком проведення з 19 лютого 2021 року по 04 березня 2021 року.

За результатами проведеної позапланової перевірки позивача, Головним управлінням складено, у тому числі, акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів від 04 березня 2021 року № 671-1, в якому зафіксовані наступні порушення: «Виконавцем послуг не забезпечено в установленому порядку приєднання (будівництво та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення об`єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) об`єкта Замовника та струмоприймачів будівельних механізмів у строк 30 календарних днів від дати оплати замовником оператору системи розподілу вартості приєднання та після виконання Замовником зобов`язань, визначених пунктом 3.2.3 цього Договору, який діє до повного виконання сторонами передбачених ним зобов`язань, але не довше ніж до 01.10.2020 року, що передбачено пунктом 3.1 підпунктом 3.1.1 розділу 3 «Права та обов`язки сторін» та пунктом 7.1 розділу 7 «Строк дії Договору» та за порушення строків виконання зобов`язань за цим Договором винна сторона не сплатила іншій стороні пеню у розмірі 0,1 відсотків вартості роботи (послуги) за кожний день прострочення (відповідно до вимог пункту 5.3 розділу 5 «Відповідальність Сторін», а також виконавцем послуг не повернуті замовнику кошти отримані як попередня оплата (у розмірі 100 % плати, визначеної пунктом 4.1 розділу 4 «Плата за приєднання та порядок розрахунків)».

За результатами розгляду справи, 15 липня 2021 року, Головним управлінням щодо позивача було прийнято постанову про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» № 51, якою вирішено застосувати до позивача штраф у розмірі 59280,00 грн.

Не погоджуючись з наведеним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоовленні позову, виходив з того, що оскаржувану постанову про накладення штрафних санкцій від 15 липня 2021 року прийнято за порушення позивачем вимог пункту 11 частини 1 статті 23 Закону 1023, а саме, за порушення умов Договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № К-14-18-1400 від 10 вересня 2018 року, а не у зв`язку з невиконанням позивачем припису щодо усунення порушень вимог законодавства. За умов встановлення під час перевірки дійсних обставин вчинення позивачем відповідного правопорушення, застосування до останнього штрафних санкцій є законодавчо визначеним обов`язком відповідача. Суд першої інстанції дійшов висновку, що здійснення державного нагляду (контролю) у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів, не є здійсненням державного нагляду (контролю) у сферах енергетики та комунальних послуг, оскільки вони мають різний предмет, характер перевірки та регулюються різним нормами спеціального законодавства, а тому, безпідставними є доводи позивача про те, що його діяльність, як надавача послуг за Договором № К-14-18-1400 від 10 вересня 2018 року, не підпадає під регулювання Закону України «Про захист прав споживачів».

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції помилково встановлено можливість одночасного застосування до суб`єкта підприємницької діяльності заходів реагування у вигляді притягнення до відповідальності за постановою про накладення стягнення та складення припису про усунення порушень. Також, судом неповно з`ясовано обставини, в частині застосування до суб`єкта господарювання адміністративної-господарських санкцій, а саме, настання двох подій: дата вчинення порушення і дата його виявлення. Позивач у справі, як суб`єкт господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, несе відповідальність за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг згідно із Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон № 877), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

За змістом частини 2 статті 26 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон № 1023), результати перевірок суб`єктів господарювання службовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, оформлюються відповідними актами.

Відповідно до норм частини 6 статті 7 Закону № 877, посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Згідно з п. 4 Порядку накладення стягнень за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1177 (далі Порядок № 1177), рішення про накладення штрафів приймається на підставі відповідних актів перевірки суб`єкта господарювання та інших матеріалів, пов`язаних з цією перевіркою, за наявності порушень, зазначених у пункті 2 цього Порядку, і оформляється постановою за формою, що встановлюється Мінекономрозвитку.

Головним управлінням було кваліфіковано порушення вимог частини 1 статті 10, абз. 1 частини 5 статті 10 Закону № 1023, а саме, порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги, про що складено акт перевірки від 04 березня 2021 року № 671-1.

Відповідно до приписів пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги - у розмірі ста відсотків вартості виконаної роботи (наданої послуги), а за ті самі дії, вчинені щодо групи споживачів, - у розмірі від одного до п`яти відсотків вартості виконаних робіт (наданих послуг) за попередній календарний місяць, але не менше п`ятинеоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, актом перевірки встановлено порушення, відповідальність за які передбачено пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що позивач звертає увагу на те, що під час проведення його перевірки відповідачем був складений припис про усунення порушень законодавства № 66 від 04 березня 2021 року, яким позивача було зобов`язано усунути встановлені під час перевірки порушення вимог законодавства у строк до 05 квітня 2021 року. Позивач зазначив про повне виконання ним вказаного припису, про що 01 квітня 2021 року повідомлено відповідача. Зокрема, з метою підтвердження обставин виконання вимог припису позивачем надано відповідачу повідомлення про виконання припису від 31 березня 2021 року № 08/100/5405, до якого додано відмову ОСОБА_1 від скарги, яка стала підставою для здійснення перевірки позивача, та акт приймання-передачі виконаної послуги по приєднанню до електричних мереж від 25 березня 2021 року, який підтверджує виконання позивачем своїх зобов`язань перед Тельпісом В.З.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до норм частин 7 та 8 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Так, припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що постанова про накладення штрафних санкцій та припис щодо усунення порушень вимог законодавства за своєю природою, є різними актами органу державного нагляду (контролю) і застосовуються в конкретно визначених випадках, передбачених Законом № 1023 або іншими законами України.

За даних обставин, оскаржувану постанову про накладення штрафних санкцій від 15 липня 2021 року прийнято саме за порушення позивачем вимог пункту 11 частини 1 статті 23 Закону № 1023, а саме, за порушення умов Договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № К-14-18-1400 від 10 вересня 2018 року, та на підставі частини 1 статті 10, абзацу 1 частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а не у зв`язку з невиконанням позивачем припису щодо усунення порушень вимог законодавства. При цьому, слід додати, що питання виконання/невиконання вимог припису, є самостійним примусовим заходом, який спрямований на недопущення порушення у майбутньому або негайного припинення вчинення правопорушення суб`єктом господарювання; за невиконання цього припису, як зазначено вище, встановлено окрему відповідальність положеннями Закону № 1023.

При цьому, Законом № 1023 та Порядком № 1177 не передбачено можливості звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності у разі усунення порушень після їх виявлення, з огляду на що, припинення порушення прав споживача на дату розгляду справи не спростовує факту вчинення такого порушення вимог законодавства на момент здійснення перевірки, та, відповідно, не виключає застосування до позивача штрафних санкцій.

У частині висновків суду про відхилення доводів позивача про пропуск строку для накладення санкцій, колегія суддів враховує, що за положеннями частини 1 статті 250 Господарського кодексу України, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених, законом. У контексті питання дотримання відповідачем строків притягнення до відповідальності позивача, варто врахувати, що підставами застосування до останнього адміністративно-господарських санкцій, шляхом винесення постанови від 15 липня 2021 року № 51, є настання двох подій: дата вчинення порушення і дата його виявлення (04 березня 2021 року - дата акту перевірки № 671-1). Відповідачем під час перевірки позивача було встановлено, що ним, як виконавцем послуг, не забезпечено в установленому порядку та строк приєднання (будівництво та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення об`єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) об`єкта замовника та струмоприймачів будівельних механізмів у строк 30 календарних днів від дати оплати замовником оператору системи розподілу вартості приєднання та після виконання Замовником зобов`язань, визначених пунктом 3.2.1 Договору, який діє до повного виконання сторонами передбачених ним зобов`язань, але не довше ніж до 01 жовтня 2020 року.

Так, відповідно до п. 3.1.1Договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № К-14-18-1400 від 10 вересня 2018 року,виконавець послуг зобов`язаний розпочати та забезпечити в установленому порядку приєднання (будівництво та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення об`єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) об`єкта Замовника та струмоприймачів будівельних механізмів у строк 30 календарних днів від дати оплати замовником оператору системи розподілу вартості приєднання відповідно до Договору та після виконання Замовником зобов`язань, визначених підпунктом 3.2.3 цього Договору.

У разі необхідності збільшення строку надання послуги зі стандартного приєднання через затримку здійснення заходів щодо відведення земельних ділянок для розміщення відповідних об`єктів електроенергетики (затримка в погодженні власника (власників) або Користувача (Користувачів) земельної ділянки (земельних ділянок)) Виконавець послуг не пізніше ніж за 10 календарних днів до закінчення строку надання послуги з приєднання письмово (або у спосіб, узгоджений із замовником) та відповідно до вимог пункту 4.2.4 Кодексу повідомляє замовника про збільшення строку проектування не більше ніж на 10 календарних днів (з наданням документального підтвердження причин виникнення затримки). У разі неможливості здійснення Виконавцем послуг в зазначені строки заходів щодо відведення земельних ділянок для розміщення відповідних об`єктів електроенергетики (із причин, не залежних від Виконавця послуг) пеня за порушення строків виконання зобов`язання за договором про приєднання на строк здійснення заходів щодо відведення земельних ділянок для розміщення відповідних об`єктів електроенергетики не сплачується, а плата за приєднання не підлягає зменшенню.

Згідно пункту 7.1 Договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № К-14-18-1400 від 10 вересня 2018 року, цей Договір набуває чинності з моменту його підписання обома Сторонами в строк та в порядку, у відповідності до положень даного Договору та чинного законодавства України, і діє до повного виконання Сторонами передбачених ним зобов`язань, але не довше ніж до 01 жовтня 2020 року.

Отже, суд першої інстанції цілком обґрунтовано виснував, що позивач, як виконавець послуг по договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № К-14-18-1400 від 10 вересня 2018 року, відповідно до пункту 3.1.1 та на умовах, визначених даним пунктом, мав право на збільшення строку надання послуги зі стандартного приєднання, але з урахуванням встановленого строку, що чітко визначено пунктом 7.1 Договору, тому, оскільки саме порушення у вигляді невиконання умов Договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № К-14-18-1400 від 10 вересня 2018 року після закінчення строку його дії (діяв до 01 жовтня 2020 року) було зафіксовано Головним управлінням в акті перевірки від 04 березня 2021 року № 671-1 і фактично не могло бути усунуто позивачем після вказаної дати (матеріали справи не містять доказів продовження строку дії такого договору), вбачається, що відповідачем було правомірно встановлено порушення, зафіксоване вказаним актом перевірки, з дотриманням визначених частиною 1 статті 250 Господарського кодексу України строків, що обраховуються з моменту вчинення правопорушення, тобто з 01 жовтня 2020 року.

Щодо доводів апелянта про покладену на нього, як суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідальність за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг згідно Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», а не у порядку, передбаченому Законом України «Про захист прав споживачів», колегія суддів вважає, що договірні відносини, що виникають між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги, є предметом регулювання Закону України «Про захист прав споживачів», контроль за дотриманням якого покладено на Держпродспоживслужбу України та її територіальні органи, а не на Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, яка відповідно до своїх повноважень, здійснює саме перевірки стану виконання суб`єктами природних монополій та суб`єктами господарювання на суміжних ринках вимог Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» та/ або ліцензійних умов відповідно до порядку контролю за дотриманням ліцензійних умов.

Підсумовуючи, колегія суддів зазначає, що припинення порушення прав споживача на дату розгляду справи, не спростовує факт вчинення такого порушення вимог законодавства на момент проведення перевірки (акт 04.03.2021 року № 671-1), що є порушенням вимог ч. 1 ст. 10, абзацу 1 ч. 5 ст. 10 Закону № 1023-ХП, та не виключає застосування до позивача штрафних санкцій.

Отже, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

За наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко

Повний текст постанови складено 18.08.2023.