Справа № 420/10900/23
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 серпня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Завальнюка І.В.,

при секретарі Четвертак О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М.В. Карго» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Державної податкової служби України про визнання скарги задоволеною, визнання податкових повідомлень-рішень скасованими, скасування рішення про результати розгляду скарги, скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «М.В. Карго» звернулося до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати скаргу ТОВ «М.В. КАРГО» за вх. ДПС № 32142/6 від 01.11.2021 задоволеною, податкові повідомлення-рішення Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 04.10.2021 № , № 1, № 1, № 1, №1, № 1, № 1, № 1 скасованими; скасувати рішення Державної податкової служби України про результати розгляду скарги № 9602/6/99-00-06-01-02-06 від 19.04.2023; скасувати податкове повідомлення-рішення Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 24.04.2023 № 1.

Ухвалою судді від 19.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 01.08.2023, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

03.08.2023 до суду від ДПС України надійшло клопотання про закриття провадження по справі в частині позовних вимог до ДПС України про визнання скарги задоволеною та скасування рішення ДПС України про результати розгляду скарги № 9602/6/99-00-06-01-02-06 від 19.04.2023. В обґрунтування клопотання зазначено, що неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку. З огляду на викладене вище, рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо: · по-перше, такі рішення прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції; по-друге, оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку. Рішення ДПС про результати розгляду скарги від 19.04.2023 № 9602/6/99-00- 06-01-02-06 саме по собі не є юридично значеним для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а відтак, безпосередньо не порушує права та інтереси позивача.

09.08.2023 до суду від представника ТОВ «М.В. Карго» надійшли додаткові пояснення щодо клопотання ДПС України про закриття провадження у справі, згідно з якими посилання ДПС України на дискреційні повноваження контролюючого органу є безпідставними, адже за обставинами даної справи ДПС України мав єдину законну модель поведінки. А саме, у визначений ПКУ строк ДПС України мав прийняти та направити позивачу вмотивоване рішення за результатами розгляду скарги за вх. ДПС № 32142/6 від 01.11.2021. Крім того, ДПС України, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладений відповідний обов`язок, мав застосувати норми ПКУ, які забороняли проведення перевірок під час мораторію, із урахуванням позиції Верховного Суду. За результатами розгляду Скарги за вх. ДПС № 32142/6 від 01.11.2021 мало бути винесено вмотивоване рішення, тобто таке, в якому мали бути розглянуті аргументи позивача, наведені у скарзі. Таке рішення могло бути як на користь позивача, так і не на користь позивача, але воно мало бути саме вмотивованим. Втім в розглядуваному випадку у рішенні ДПС України таким не є.

В судовому засіданні представник ДПС України, який також представляє інтереси Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, клопотання підтримала та просила задовольнити.

Представник ТОВ «М.В. Карго» в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував з підстав його необґрунтованості.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання ДПС України про закриття провадження по справі в частині позовних вимог про визнання скарги задоволеною та про скасування рішення Державної податкової служби України про результати розгляду скарги № 9602/6/99-00-06-01-02-06 від 19.04.2023.

З огляду на матеріали справи, на підставі акту перевірки 03.09.2021 № 303/34-00-07-01/32834564 Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкові повідомлення-рішення:

від 04.10.2021 № , яким за порушення пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПКУ, п. 103.9 ст. 103 ПКУ, наказу Міністерства фінансів України № 897 від 20.10.2015 в частині неподання додатків ПН до податкової декларації з податку на прибуток підприємства визначено суму штрафних санкцій в сумі 1360 грн за платежем 11020500;

від 04.10.2021 № 1, яким за порушення п. 44.1, 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПКУ зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 40 367 062 грн;

від 04.10.2021 № 1, яким за порушення п. 44.1, 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПКУ збільшено суму грошового зобов`язання по податку на прибуток підприємств на 15 647 962 грн та застосовано штрафну санкцію в розмірі 3 911 991 грн;

від 04.10.2021 № 1, яким за порушення пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266, п. 266.7 ст. 266 ПКУ збільшено сум грошового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 395 779 грн та застосовано штрафну санкцію в розмірі 80 967 грн;

від 04.10.2021 № 1, яким за порушення п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПКУ за платежем 19010100 (екологічний податок) застосовано штрафну санкцію в сумі 340 грн;

від 04.10.2021 № 1, яким за порушення п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПКУ за платежем 18010400 (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) застосовано штрафну санкцію в сумі 340 грн;

від 04.10.2021 № 1, яким за порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість в сумі 2 388 593 грн та застосовано штрафну санкцію в розмірі 597 148 грн.

Не погоджуючись із прийнятими за результатами документальної перевірки, оформленої актом від 03.09.2021 № 303/34-00-07-01/32834564, податковими повідомленнями-рішенням, ТОВ «М.В. Карго» звернулося до ДПС України зі скаргою від 01.11.2021 № 32142/6.

19.04.2023 Державною податковою службою України було прийнято рішення про результати розгляду скарги (вх. ДПС №32142/6 від 01.11.2021 року) №9602/6/99-00-06-01-02-06, яким Державна податкова служба України скасувала податкове повідомлення-рішення від 04.10.2021 № 1 у частині нарахування податку на нерухоме майно. відмінне від земельної ділянки, у сумі 35955,67 грн та застосування штрафу у сумі 8988,92 грн., а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та інші залишено без змін.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Згідно з частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до п. 56.10 ст. 56 ПК України рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, прийняті за розглядом скарги платника податків, є остаточними і не підлягають подальшому адміністративному оскарженню, але можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Слід зазначити, що окремі рішення, прийняті суб`єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи. Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

В даному випадку за результатами Державною податковою службою України було прийнято рішення про результати розгляду скарги (вх. ДПС №32142/6 від 01.11.2021 року) №9602/6/99-00-06-01-02-06, яким Державна податкова служба України скасувала податкове повідомлення-рішення від 04.10.2021 № 1 у частині нарахування податку на нерухоме майно. відмінне від земельної ділянки, у сумі 35955,67 грн та застосування штрафу у сумі 8988,92 грн., а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та інші залишено без змін. У зв`язку із цим позивач 02.05.2023 отримав від Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків податкове повідомлення-рішення від 24.04.2023 № 1 на меншу суму грошового зобов`язання.

Наведені ж заявником аргументи, як підстави для закриття провадження по справі, за встановлених судом обставин, на увагу не заслуговують, оскільки засновані на судовому рішенні Верховного Суду, яке не є релевантним до розглядуваного спору, так як обставини спорів відрізняються.

Так, Верховний Суд у постанові від 26.03.2019 по справі № 810/869/16 підтримав позицію судів попередніх років, яка зводиться до твердження «нема юридичних наслідків нема захисту прав». Однак у цій справі платник податків намагався оскаржити в суді рішення за результатами розгляду скарги, поданої у зв`язку з відмовою у прийнятті податкової звітності. Верховний Суд вказав, що платник податку, який підписав договір про подання електронної звітності (на сьогодні шляхом приєднання), не має права вибору способу подання декларації з ПДВ, встановленого у п. 49.3 ПКУ. Тобто в такому разі податкова звітність має подаватися лише в електронній формі, водночас паперова форма не допускається.

Таким чином, даний спір є публічно-правовим спором юридичної особи із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення, на який поширюється юрисдикція адміністративного суду, у зв`язку із чим клопотання до задоволення не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 238, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Державної податкової служби України про закриття провадження по справі в частині позовних вимог про визнання скарги задоволеною та про скасування рішення Державної податкової служби України про результати розгляду скарги № 9602/6/99-00-06-01-02-06 від 19.04.2023 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст рішення складено 21 серпня 2023 року.

Суддя І.В. Завальнюк